КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2015 р. Справа№ 910/28233/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Шипка В.В.

за участі представників:

ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" - Басій К.С., довір. №2801-К-Н-О від

04.08.2014р.;

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного

товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.12.2014р.

у справі №910/28233/14 (суддя Пасько М.В.)

за заявою публічного акціонерного товариства Комерційний банк

"Приватбанк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Прес-Центр-Район"

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.12.2014р. у справі №910/28233/14 заяву публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) Комерційний банк "Приватбанк" про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Прес-Центр-Район" () повернуто без розгляду.

Не погодившись, ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду, подавши апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 19.12.2014р. у справі №910/28233/14.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (в складі колегії суддів: Верховець А.А. - головуючий, Пантелієнка В.О., Шипка В.В.) від 26.01.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено до розгляду на 10.02.2015р., зобов'язано ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" подати заяву, повернуту без розгляду згідно ухвали господарського суду міста Києва від 19.12.2014р. у справі №910/28233/14. Враховуючи перебування судді Пантелієнка А.О. у відпустці, розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2015р. для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів Остапенка О.М., Шипка В.В.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскарженої ухвали, ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" посилалось на порушення норм матеріального та процесуального права, зазначаючи про те, що судом не досліджено та не надано належної оцінки поданих доказів неспроможності боржника виконати грошові зобов'язання перед кредиторами, визначених ч. 3 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, що і підстави повернення заяви про порушення провадження у справи відсутні. Наведено інші доводи та міркування в підтвердження викладених обставин.

09.02.2015р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" надійшла витребувана ухвалою суду від 26.01.2015р. заява, повернута без розгляду згідно ухвали господарського суду міста Києва від 19.12.2014р. у справі №910/28233/14. Перед початком судового засідання, 10.02.2015р. через відділ документального забезпечення від ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" також надійшли письмові пояснення у справі, в яких доповнено викладені в апеляційній скарзі доводи, здійснено посилання на практику розгляду справ Вищим господарським судом України, інше.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала господарського суду міста Києва від 19.12.2014р. у справі №910/28233/14 підлягає скасуванню із направленням матеріалів справи до місцевого господарського суду для розгляду заяви про порушення справи про банкрутство по суті.

Згідно ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". За змістом ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду міста Києва із заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ "Прес-Центр-Район" у зв'язку з неможливістю останнього погасити заборгованість. До заяви були додані документи які підтверджують безспірність вимог, а саме: копії кредитного договору №4Р11047И від 07.02.2011р, договору застави №Г.21.1.2.0/5-5160 від 07.02.2011р., рішення господарського суду міста Києва від 17.04.2013р. у справі №910/5235/13, наказу господарського суду міста Києва від 08.05.2013р. у справі №910/5235/13, постанови про відкриття виконавчого провадження ВИ№39573317 від 02.09.2013р., платіжної вимоги №94/6 від 16.04.2014р. та відповіді про залишення без виконання, інше.

Згідно мотивувальної частини оскарженої ухвали, заяву повернуто без розгляду, оскільки ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" не додано доказів неможливості списання коштів з рахунку боржника, зокрема, відсутній документ, що підтверджує факт закриття виконавчого провадження. З обгрунтованістю таких висновків погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд повертає заяву про порушення справи про банкрутство та додані до неї документи без розгляду, якщо: 1) заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посаду якої у заяві не зазначено; 2) заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; 3) заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеному ч. 3 ст. 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом; 4) заявник-кредитор не надав доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів; 5) з інших підстав, передбачених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Згідно ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі та повинна містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; ім'я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); ім'я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви про порушення справи про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора додаються також: копія виконавчого документа; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів; до заяви кредитора - органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

За змістом абз. 2 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" безспірні вимоги кредиторів - це грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Згідно положень ч. 3 ст. 10, ч. 5 ст. 11, ч. 1 ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", неплатоспроможністю визнається неспроможність боржника задовольнити безспірні вимоги кредитора (кредиторів) у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження. Загрозою неплатоспроможності є виникнення конкуренції грошових вимог кредиторів у виконавчому провадженні, внаслідок якої задоволення вимог одного або кількох кредиторів у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами. При цьому дотримання заявником відповідного тримісячного строку не вимагається.

Пунктом 12 Інформаційного листа від 28.03.2013р. №01-06/606/2013 Вищого господарського суду України наголошено, що ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" як одну з підстав повернення заяви передбачено неподання заявником-кредитором доказів неспроможності боржника виконати грошові зобов'язання у встановленому розмірі протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено Законом. У зв'язку з цим строк невиконання боржником грошового зобов'язання для визначення неплатоспроможності боржника починається з моменту відкриття виконавчого провадження.

Як вказано вище, заяву ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" повернуто без розгляду оскільки відсутній документ, що підтверджує факт закриття виконавчого провадження. З тим, слід зазначити, норми Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають вчинення таких процесуальних дій.

Статтями 47-50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави повернення виконавчого документа, закінчення виконавчого провадження та наслідки завершення виконавчого провадження. Так, згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Частиною 3 ст. 49 цього ж Закону встановлено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, документ, що підтверджує факт закриття виконавчого провадження за своєю суттю є таким, що виключає провадження у справі про банкрутство та наявність в розумінні вказаних вище положень абз. 2 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" належних та допустимих доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами у відповідному розмірі.

За таких обставин, всебічно, повно і об'єктивно розглянувши в судовому процесі всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, за наслідками розгляду апеляційної скарги та перевіряння законності та обґрунтованості ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі, повторно розглянувши справу, колегія суддів суду апеляційної інстанції з мотивів, викладених вище, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена ухвала підлягає скасуванню, справа передачі до господарського суду міста Києва для розгляду заяви про порушення справи про банкрутство по суті.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 19.12.2014р. у справі №910/28233/14 скасувати.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва для розгляду заяви про порушення справи про банкрутство по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили

Повний текст постанови складено 12.02.2015р.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

В.В. Шипко