ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

12 лютого 2015 р.

Справа № 902/57/15

за позовом: Заступника прокурора Вінницької області (21050, м.Вінниця, вул. Володарського, 33) в інтересах держави в особі виконавчого комітету Гайсинської міської ради (Вінницька область, м.Гайсин, вул. 1-го Травня, 7)

до:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення 55632 грн. заборгованості

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Cекретар судового засідання Головаченко Т.В.

Представники

прокурор: Самборська Я.А.,

позивача : Кучеренко О.С.,

відповідача : ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

Подано позов заступником прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі виконавчого комітету Гайсинської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 55632 грн. заборгованості за договором про сплату пайової участі у розвиток інфраструктури міста Гайсина.

Ухвалою суду від 22.01.2015 року порушено провадження у справі за № 902/57/15 з призначенням судового засідання на 12.02.2015 року.

06.02.2015 року від прокурора надійшла заява № 05/2-28 вих.15 про зменшення розміру позовних вимог, в зв'язку з частковою проплатою боргу в розмір 7 500,00 грн. (платіжне доручення №2534 від 20.01.2015р. на суму 7500,00 грн.), тому прокурор просить суд стягнути з відповідача 48 132,00 грн.

В судове засідання 12.02.2015 року з'явились прокурор, представник позивача та представник відповідача.

Прокурор в судовому засіданні подав заява № б/н від 12.02.2015р. про зменшення розміру позовних вимог, в зв'язку з частковою проплатою боргу в розмір 7500,00 грн. (платіжне доручення №2556 від 10.02.2015р. на суму 7500,00 грн.) Тому, останній просить суд стягнути з відповідача 40632,00 грн.

Представник позивача дану заяву в судовому засіданні підтримав в повному обсязі.

З огляду на права, надані позивачеві ст.22 ГПК України, ст.20 ЦК України, заява прокурора про зменшення позовних вимог судом приймається як така, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

При цьому варто зазначити, що пунктом 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" №01-8/482 від 13.08.2008 року роз'яснено, що в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір. Факт зменшення ціни позову обов'язково відображається господарським судом в описовій частині рішення зі справи. При цьому будь-які підстави для припинення провадження у справі в частині зменшення позовних вимог у господарського суду відсутні.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників судового процесу, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Прокуратурою Вінницької області відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та іншого законодавства при залучені, розрахунку та використанні коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Гайсин, встановлено, що 19.04.2014 року між Виконавчим комітетом Гайсинської міської ради та ОСОБА_1 було укладеного договір № 20 про пайову участь забудовника будівництва у розвиток інфраструктури м. Гайсин.

Відповідно до п.1.1. договору предметом цього договору є залучення, розрахунок розміру і використання коштів Забудовника будівництва у створенні і розвитку інфраструктури міста Гайсина при здійсненні будівництва торгівельного комплексу по АДРЕСА_1 І та ІІ черги будівництва.

Відповідно до п.1.2. відповідно до цього договору Забудовник зобов'язується здійснити пайову участь у розвитку інфраструктури м. Гайсина та перерахувати на розрахунковий рахунок місцевого бюджету м. Гайсина 0105, банк отримувача ГУДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015, , код 24170000, з поміткою: на розвиток інфраструктури міста у розмірі встановленому в розділі ІІ даного договору.

Відповідно до п.1.3. договору невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі Забудовника у створенні і розвитку інфраструктури міста.

Відповідно до п.2.1. договору Забудовник зобов'язується перерахувати на рахунок для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста грошові кошти (пайова участь) у розмірі 65 632,00 грн. що становить 1,5 відсотків загальної проектно-кошторисної вартості об'єкту будівництва (рішення 35 сесії міської ради від 28.3.14 р.- 8709,471 тис. грн.)

Відповідно до п.2.2. Забудовник перераховує кошти, зазначені у п.2.1. даного договору в повному обсязі частинами з розстрочкою платежу до 20.12.2014 року згідно графіку: з квітня по листопад по 7500,00 грн. та в грудні - 5632 грн.

Відповідно до п. 3.1.2. договору забудовник зобов'язується своєчасно здійснити відрахування коштів пайової участі у розмірі та порядку, передбаченому розділом ІІ даного договору.

Відповідно до п.4.1. договору, розгляд спорів, які можуть виникнути з даного договору, віршуються шляхом переговорів між сторонами або в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на виконання умов договору № 20 від 19.04.2014 року, сплатив 15 000,00 грн., що стверджується платіжним дорученням № 2534 від 20.01.2015 року на суму 7500,00 грн. та платіжним дорученням № 2556 від 10.02.2015 року на суму 7500,00 грн., з призначеннями платежу: оплата на розвиток інфраструктури міста за договором № 20 про пайову участь забудовник будівництва у розвиток інфраструктури м. Гайсині від 19.04.2014 року.

З огляду на наявні в матеріалах справи платіжні доручення, як докази часткової сплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості яка виникла відповідно до договору № 20 від 19.04.2014 року борг становить 40 632,00 грн.

В матеріалах справи є акт звірки розрахунків між позивачем та відповідачем який обопільно підписаний та скріплений мокрими печатками станом на 11.02.2015р., відповідно до якого борг відповідача становить 40632,00 грн.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно зі статтями 11, 509 ЦК України, статтею 174 ГК України виникають, зокрема, з договору

За приписами статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Заборгованість відповідача підтверджується матеріалами справи, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Витрати зі сплати судового збору розподіляються відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1) на користь виконавчого комітету Гайсинської міської ради (Вінницька область, м.Гайсин, вул. 1-го Травня, 7, ; р/р 0105, одержувач: місцевий бюджет м. Гайсин, ЗКПО 37957640, банк: ГУДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015, призначення платежу:"Оплата на розвиток інфрастуктури м. Гайсин за договром від 19.04.2014р." ) 40 632,00 грн. заборгованості.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1) 1827,00 грн. судового збору в дохід Державного бюджету України.

Видати накази в день набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16 лютого 2015 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи