номер провадження справи 20/137/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015 Справа № 908/5164/14

За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_2)

про стягнення суми 14030,84 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Циганкова Т.О. (дов. № 3999-О від 03.10.2013 р.);

Від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача суми 14030,84 грн. заборгованості за договором б/н від 16.04.2013 р., із яких: 7000,00 грн. - заборгованість за кредитом, сума 4469,83 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, сума 1650,95 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, сума 910,06 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.11.2014 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/5164/14, справі присвоєно номер провадження 20/137/14, справу призначено до розгляду на 18.12.2014 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 15.01.2015 р., потім на 26.01.2015 р. Ухвалою суду від 26.01.2015 р. на підставі ст. 69 ГПК України продовжено строк вирішення спору на 15 днів - до 09.02.2015 р., на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 09.02.2015 р.

09.02.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, з урахуванням письмових пояснень, які надійшли до суду 15.01.2015 р., 26.01.2015 р., 09.02.2015 р. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача суму 14030,84 грн. заборгованості за договором б/н від 16.04.2013 р., із яких: 7000,00 грн. - заборгованість за кредитом, сума 4469,83 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, сума 1650,95 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, сума 910,06 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Позов обґрунтовано розпорядженням ВГСУ від 02.09.2014 р. № 28-р, ст.ст. 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

У судові засідання відповідач не з'явився. Згідно з Витягом з ЄДРЮОтаФОП станом на 16.12.2014 р.(а.с. 55) місцем проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_1. Ухвали суду направлялися на адресу відповідача, зазначену у Витязі з ЄДРЮОтаФОП. Ухвали були повернуті на адресу суду з відміткою поштового відділення зв'язку: «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 р. № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» (зі змінами внесеними Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 01.12.2014 р. № 01-06/2052/14) інформація про час і місце судового засідання, призначеного на 26.01.2015 р., на 09.02.2015 р. була розміщена на сторінці господарського суду Запорізької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. N 18 роз'яснено, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач причини неявки в судові засідання не повідомив. Будь-яких документів, заяв, клопотань, у т.ч. письмового відзиву, від відповідача до суду не надходило.

Суд визнав можливим розглянути справу в порядку ст. 75 ГПК України у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

16.04.2013 р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (Клієнт) звернулася до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (Банк) із заявою про відкриття рахунку та заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с. 12), в яких зазначено, що клієнт надає свою згоду з Умовами та Правила надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з даною заявою складають договір банківського обслуговування; приєднується та зобов'язується виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах ПриватБанку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Зазначено, що відносини між банком та клієнтом могуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів чи додаткових угод до даного договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по банківському обслуговуванню з клієнтом через веб-сайт банку.

Згідно з письмовою заявою про відкриття рахунку від 16.04.2013 р., відповідачу позивачем був відкритий поточний рахунок № НОМЕР_3.

Таким чином, між сторонами у справі укладено договір банківського обслуговування № б/н від 16.04.2013 р.

Частиною 2 ст. 15 ГПК України визначено, що справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Місцезнаходженням відповідача є адреса: АДРЕСА_1. Відповідно, справа за позовом до ФОП ОСОБА_1 стосовно виконання договору банківського обслуговування № б/н від 16.04.2013 р. підсудна господарському суду Донецької області.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 12.08.2014 р. «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції судам.

Розпорядженням Голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 р. № 28-р «Про зміну територіальної підсудності господарських справ» визначено, що розгляд господарських справ, підсудних господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, здійснюється: господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області - господарським судом Запорізької області.

Враховуючи викладене вище, справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором банківського обслуговування № б/н від 16.04.2013 р. підсудна господарському суду Запорізької області.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 3.2.1.1.16 Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови) при укладенні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або в формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк та Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» визначено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів (ст. 4 даного Закону).

У пунктах 3.2.1.1.1, 3.2.1.1.3, 3.2.1.1.5, 3.2.1.1.6, 3.2.1.1.8 Умов встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - ліміт). Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, шляхом дебатування поточного рахунку. Кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди. Кредитний ліміт представляє собою суму грошових коштів, у межах якої Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - далі «Угода»).

Пунктом 3.2.1.2.1.2 Умов визначено, що при наявності вільних грошових ресурсів та відсутності розрахункових документів на примусове списання (стягнення) коштів із поточного рахунку клієнта, банк здійснює платежі клієнта понад залишок коштів на його поточному рахунку на підставі його розрахункових документів у межах ліміту, встановленого згідно з п. 3.2.1.1.6 цього розділу Умов і термінів, обумовлених п.п. 3.2.1.1.10, 3.2.1.1.11, а також при виконанні клієнтом зобов'язань за п. 3.2.1.2.2.14.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Із змісту укладеного сторонами договору № б/н від 16.04.2013 р. слідує, що між сторонами по суті виникли правовідносини кредитування шляхом надання Банком у користування Клієнта кредитних коштів, що містяться на відкритому банківському поточному рахунку.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 629 вказаного Кодексу, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 ст. 1048 параграфа 1 глави 71 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з довідкою позивача вих. № 08.7.0.0.0/14 від 29.10.2014 р. (а.с. 28) позивач надав відповідачу в період часу з 27.08.2013 р. по 27.12.2013 р. кредитний ліміт у розмірі 7000,00 грн.

Позивачем надано до матеріалів справи виписку по рахунку № НОМЕР_3, відкритому відповідачу, яка свідчить про отримання відповідачем кредитних коштів (ліміту) у сумі 7000,00 грн.

Згідно з п. 3.2.1.1.3 Умов - кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди. Відповідно до п. 3.2.1.2.2.5 клієнт зобов'язався повернути кредит у строки, встановлені п.п. 3.2.1.1.10, 3.2.1.2.3.4, 3.2.1.2.2.17. Відповідно до п. 3.2.1.2.2.7 клієнт зобов'язався сплатити банку винагороду відповідно до п.п. 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, 3.2.1.4.11.

Пунктом 3.2.1.4.4 встановлено обов'язок клієнта сплачувати Банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, у порядку, передбаченому Умовами.

Відповідно до розрахунку позивача та виписки по рахунку відповідача, за період із 01.06.2013 р. по 17.10.2014 р. відповідачу була нарахована комісія (винагорода за використання ліміту) в сумі 910,06 грн., яка відповідачем не була сплачена.

Відповідно до п. 3.2.1.1.8 Умов - Банк при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, на свій розсуд має право змінити умови кредитування, встановший інший термін повернення кредиту.

Судом встановлено, що на адресу Відповідача 16.06.2014 р. (а.с. 30-32) Банком направлено претензію № 30416DОDТS010 від 05.06.2014 р. про сплату простроченої заборгованості за тілом кредиту, за відсотками та комісії за користування кредитом, а також сплату пені. Відповідь на претензію відповідач не надав.

Згідно з наданим позивачем розрахунком за відповідачем склалася заборгованість по відсоткам у розмірі 4469,83 грн. За період із 27.05.2013 р. по 16.08.2013 р. відповідачу були нараховані відсотки по процентній ставці 24% річних на залишок заборгованості по тілу кредиту, за період із 27.09.2013 р. по 03.06.2014 р. відповідачу були нараховані відсотки по процентній ставці 48% річних на залишок заборгованості по тілу кредиту, за період із 01.07.2014 р. по 17.10.2014 р. відповідачу нараховувались відсотки по ставці 56% річних на залишок заборгованості по тілу кредиту. Відповідач суму процентів не сплатив. Таким чином, заборгованість по процентам становить суму 4469,83 грн.

Порядок розрахунків встановлений у п. 3.2.1.4 Умов, згідно з яким за користування кредитом у період із дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків є наступним:

За період користування кредитом із моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.2.1.4.1.1). У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів із кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню (п. 3.2.1.4.1.2). У разі непогашення кредита впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.2.1.4.1.3).

Згідно з п. 3.2.1.4.9 Умов розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

У пункті 3.2.1.2.3.1 Умов визначено, що сторони в порядку ч. 1 ст. 212 ЦК України прийшли до взаємної згоди про те, що процентна ставка за користування кредитом може бути підвищена банком, у разі якщо збільшиться облікова ставка НБУ на 1 або більше пунктів, та/або курс гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 або більше відсотків, та/або вартість ресурсів на міжбанківському грошовому ринку збільшиться на 5 або більше відсотків. Сторони погодилися, що збільшена відсоткова ставка починає діяти після того, як банк повідомить клієнта про настання подій, закріплених у даному пункті, а клієнт не погасить наявну перед банком заборгованість в порядку і строки, передбачені Умовами. Банк повідомляє клієнта про настання подій, закріплених цим пунктом, на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Наказом ПАТ КБ «Приватбанк» від 04.06.2014 р. № 6783882 прийнято рішення про збільшення відсоткової ставки за користування кредитним лімітом на розрахунковому рахунку з 01.07.2014 р. у зв'язку з різкою зміною вартості ресурсів на міжбанківському ринку. Згідно з усним поясненням позивача, відповідач був повідомлений про зміни (збільшення) відсоткової ставки 05.06.2014 р. через електронну систему «Приват24» (роздруківка виписки з електронної системи «Приват24» долучена до матеріалів справи, а.с. 130) .

Наданий позивачем розрахунок заборгованості по процентам в розмірі 4469,83 грн. є вірним, вимоги заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення пені в розмірі 1650,95 грн. Відповідно до письмових пояснень позивача від 03.02.2015 р., відповідачу була нарахована за період із 27.06.2013 р. по 17.10.2014 р. загальна сума 2021,09 грн. пені, відповідачем було сплачено суму 370,36 грн. пені. В письмових поясненнях позивача від 09.02.2015 р. позивачем зазначено, що загальна сума пені, яка була несплачена відповідачем, становить суму 1650,72 грн., яка складається з пені, нарахованої на заборгованість по тілу кредиту в сумі 1374,69 грн.; пені, нарахованої на заборгованість по комісії в сумі 117,58 грн., з пені, нарахованої на заборгованість по відсоткам в сумі 158,45 грн.

Відповідно до п. 3.2.1.5.1 Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, Клієнт виплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу, розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 ГК України встановлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п. 3.2.1.5.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 3 років із дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання зобов'язань із повернення кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитними коштами та комісії. В письмовому поясненні позивача щодо заборгованості за пенею від 09.02.2015 р., позивачем зазначено, зо заборгованість з пені становить суму 1650,72 грн. Такий же розмір пені вказаний у розрахунку заборгованості, отриманого судом 26.01.2015 р. Разом з тим, позивачем заява про зміну розміру позовних вимог (зменшення заявленої до стягнення суми пені) суду не надано. Позов у частині стягнення пені судом задовольняється частково, з відповідача на користь позивача стягується пеня в сумі 1650,72 грн.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України).

Відповідач отримання кредитних коштів не заперечив, доводи позивача не спростував, доказів погашення заборгованості суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», заявлені до ФОП ОСОБА_1, суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню з підстав, що викладені вище.

При вирішенні спору суд брав до уваги, що на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 р. був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Однак, дію Розпорядження зупинено згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 р.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача повнстю.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800, ) заборгованість за договором № б/н від 16.04.2013 р. у розмірі 14030 (чотирнадцять тисяч тридцять) грн. 61 коп. (із яких: 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 4469 (чотири тисячі чотириста шістдесят дев'ять) грн. 83 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1650 (одна тисяча шістсот п'ятдесят) грн. 72 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 910 (дев'ятсот десять) грн. 06 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом), судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 16 лютого 2015 р.

Суддя Л.П.Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його повного складення (дня підписання).