ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015 р. Справа № 917/2585/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арда-Трейдинг" (вул. Миру, буд. 29, кв.28, м. Сінельникове, Дніпропетровська область, 52500; вул. Собінова, буд.1, м. Дніпропетровськ, 49083)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення 8499,70 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: Тітаренко О. В.(дов. № 15 від 31.12.2014)

від відповідача: не з'явився

Розглядається позовна заява про стягнення 8499,70 грн., у тому числі 5402,33 грн. основного боргу за товар, поставлений згідно договору поставки № 436-ПОЛ від 03.07.2012р., 1736,00грн. - пені, 1049,01грн. - інфляційних, 312,36 грн. - 3 % річних.

Ухвали суду від 12.12.2014р. та від 22.01.2015р., надіслані відповідачу на адресу: АДРЕСА_1, повернулися до суду з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання.

Згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12.12.2014р. ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 64 ГПК України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місце проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

З огляду на викладене, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином

Про час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою позивача від 22.01.2015р.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Встановлений строк розгляду справи закінчується, визначені ст.. 77 ГПК України підстави для відкладення відсутні, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 12.02.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

03.07.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Арда-Трейдинг" (позивачем) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем) був укладений договір поставки № 436-ПОЛ (далі - Договір); (а.с.12-14).

Відповідно до 2.1 Договору позивач (постачальник) зобов'язався передавати у власність відповідачу (покупцю) товар, а відповідач (покупець) зобов'язався прийняти та сплатити товар, на умовах і у порядку, визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у накладних, які є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.4.2 Договору покупець зобов'язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару не пізніше 30 днів з дати її поставки.

Згідно п.8.1. Договору строк його дії до 28.02.2013р. Якщо жодна сторона не повідомить іншу за один місяць до дати закінчення строку дії договору, він вважається пролонгованим на наступний рік на тих самих умовах.

Сторони доказів розірвання договору не надали, отже договір є продовженим.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 10279,14 грн. Зазначене підтверджується видатковими накладними № 5883 від 11.07.2012р. на суму 6884,04 грн., № 15228 від 30.11.2012р. на суму 483,54 грн., № 8604 від 20.02.2013р. на суму 2911,56 грн., довіреностями відповідача від 01.07.2012р., від 01.11.2012р., від 01.02.2013р. (а.с.15-18).

Відповідач повернув позивачеві частину товару на загальну суму 4876,81 грн. Зазначене підтверджується накладними на повернення товарів № 23787 від 21.02.2013р. на суму 1663,44 грн. та актом звірки від 31.12.2013р.

Заборгованість відповідача за товар становить 5402,33грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2013р. (а.с.21).

За статтею 241 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку представляють, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Відповідач вчинив дії, що свідчать про наступне схвалення правочину з поставки товару, а саме часткове повернення товару, часткові оплати та підтвердження заборгованості за товар у акті звірки розрахунків.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

У відповідності до ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного, доказів сплати основного боргу за отриманий товар чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 5402,33 грн. основного боргу є правомірними та підлягають задоволенню.

Стаття 611 ЦК передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 456 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

В п.6.6. Договору сторони передбачили, що у випадку порушення покупцем строків, визначених п.4.2. Договору, покупець оплачує постачальникові неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення. Сторони домовилися про те, що неустойка нараховується та сплачується за весь період невиконання або неналежного виконання покупцем своїх зобов'язань включаючи день повного розрахунку за поставлений товар.

Отже, в п.6.6. Договору сторони визначили свій термін нарахування нарахування неустойки за прострочення виконання зобов'язання, згідно ст. 232 Господарського кодексу України.

За ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

На підставі вказаних положень позивачем заявлено до стягнення 1736,00 грн. - пені, 1049,01 грн. - інфляційних та 312,36 грн. - 3% річних. Вказані нарахування проведені позивачем за період 11.08.2012р. - 25.11.2014р. (а.с. 8-11).

Проте, при нарахуванні пені і річних позивач не врахував, що відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Оскільки визначений договором строк оплати за накладною від 30.11.2012р. припадає на вихідний день - неділю 30.12.2012р., то останнім днем строку платежу є 02.01.2013р., а прострочення зобов'язання починається 03.01.2013р.

З огляду на викладене, після проведення перевірки розрахунку судом встановлено, що за період 11.08.2012р. - 25.11.2014р. сума пені становить 1734,94 грн., а сума 3 % річних за той же період становить 312,28 грн. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В іншій частині вимоги про стягнення пені та 3 % річних слід відхилити як безпідставні.

Заявлена позивачем сума інфляційних - 1049,01 грн. не перевищує розрахункову суму. Отже, вимоги про стягнення інфляційних підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

В разі добровільного виконання рішення суду відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арда-Трейдинг" (адреса місцезнаходження: вул. Миру, буд. 29, кв. 28, м. Сінельникове, Дніпропетровська область, 52500; поштова адреса: вул. Собінова, буд.1, м. Дніпропетровськ, 49083; ідентифікаційний код 37029549) 5402грн. 33 коп. основного боргу, 1734грн. 94 коп. пені, 312грн. 28 коп. річних, 1049грн. 01 коп. інфляційних, 1827грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 13.02.2015 р.

Суддя Т. М. Безрук