номер провадження справи 7/13/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015 Справа № 908/456/15-г

За позовом: Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міського району електричних мереж, м. Бердянськ, Запорізька область. до відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Бердянськ, Запорізька область. Суддя: Кутіщева-Арнет Н.С.

Представники:

- від позивача: Довгорук І.С., довіреність № 44 від 31.12.2014р.;

- від відповідача: не з'явився.

Заявлено позов Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міського району електричних мереж про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, 5 387 грн. 26 коп. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 589 грн. 84 коп. пені та 67 грн. 16 коп. 3 % річних та 634 грн. 18 коп. індексу інфляції.

Ухвалою суду від 27.01.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, присвоєно провадженню № 7/13/15, судове засідання призначено на 16.02.2015р.

Ухвала суду була направлена в установленому законом порядку і в строк на адреси, зазначені позивачем у позовній заяві.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: 71100, АДРЕСА_1, тобто за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві та за якою направлялася ухвала суду.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судове засідання представник відповідача не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву відповідач не надав, правом на захист своїх інтересів не скористався.

16.02.2015р. представником позивача через канцелярію суду надано супровідний лист, в якому позивач просить суд долучити до матеріалів справи документи, які мають значення для повного та об'єктивного розгляду справи. Також, позивачем надано уточнення до позовної заяви. (документи та уточнення долучені до матеріалів справи).

Судовий процес, за клопотанням представника позивача, вівся без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Спір розглянуто згідно ст. 75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Судовий процес завершено 16.02.2015р. оголошенням рішення суду в повному об'ємі в присутності представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються в тому числі шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міського району електромереж (надалі - позивач, постачальник) та суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (надалі - відповідач, споживач) укладено договір про постачання електричної енергії від 20.10.2003 року № 1323.

Відповідно до ст. 626, 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 1. договору, постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Згідно з п. 2.2.3. договору, споживач зобов'язаний оплачувати використану електроенергію згідно з умовами додатків № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію», № 5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії».

Згідно з уточненням до позовної заяви наданим позивачем, при підготовки позовної заяви до юридичного відділу договір про постачання енергії № 1323 від 01.08.2010р., був наданий не в повному обсязі, а саме: не було надано додаткову угоду від 03.09.2013р. про внесення змін до договору № 1323 від 20.11.2003р. яка має суттєве значення при вирішенні спору про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Цією додатковою угодою було прийнято в нової редакції додаток № 4 до договору. Додатком № 4 регулюються відносини в частинні порядку розрахунків за активну електричну енергію .

Згідно з п. 1 додатку №4 (в редакції прийнятої додатковою угодою без номера від 03.09.2013р) до договору обумовлено, що розрахунковим періодом вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця.

Згідно абзацу 2 п. 6.11 правил користування електричною енергією обумовлено, що порядок зняття показів розрахункових засобів обліку повинен зазначатися у договорі про постачання електричної енергії.

На виконання вимог правил користування електричною енергією у п. 1 додатку № 5 (в редакції прийнятої додатковою угодою без номера від 29.05.2009р) до договору обумовлено, що відповідач самостійно здійснює зняття показів обліку. Після зняття показів обліку відповідач не пізніше 14 годин другого робочого дня місяця, наступного за розрахунковим направляє свого представника до позивача для подання у двох примірниках, підписаних та скріплених печаткою «акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» (п. 4 додатку №4 (в редакції прийнятої додатковою угодою без номера від 03.09.2013р ) до договору). Виконуючі вимоги п.1 додатку №5 (в редакції прийнятої додатковою угодою без номера від 29.05.2009р) до договору та п.4 додатку №4 (в редакції прийнятої додатковою угодою без номера від 03.09.2013р) до договору, відповідач самостійно здійснював зняття показів обліку та надавав зафіксовані покази розрахункових засобів обліку актом про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію

На підставі наданого відповідачем акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію позивач виписував рахунок за спожиту електричну енергію (п.6 додатку №4 (в редакції прийнятої додатковою угодою без номера від 03.09.2013р) до договору).

Тривалість періоду розрахунків повинна не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунка відповідно абз.7 п.6.11 правил користування електричною енергією та п. 10 додатку №4 (в редакції прийнятої додатковою угодою без номера від 03.09.2013р.) до договору.

Однак, порушуючи умови договору, відповідач не виконував належним чином взяті на себе договірні зобов'язання, що підтверджується не оплатою в повному обсязі отриманих рахунків за спожиту електричну енергію.

У липні 2014р. відповідачем, згідно акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію , спожито 2121 кВт.г. електроенергії на суму 3 018,86 грн. До оплати відповідачу пред'явлений рахунок № 1323/7а від 01.08.2014 р. на суму 3 018,86 грн. Кінцевий термін сплати 08.08.2015р по рахунку № 1323/7а від 01.08.2014 р.

Таким чином, борг за спожиту активну електричну енергію відповідача за липень 2014 р. складає 3018 ,86 грн.

У серпні 2014 р. відповідачем, згідно акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію, спожито 1664 кВт.г. електроенергії на суму 2368,40 грн. До оплати відповідачу пред'явлений рахунок № 1323/8а від 28.08.2014 р. на суму 12368,40 грн. Кінцевий термін сплати 05.09.2014р по рахунку № 1323/8а від 28.08.2014 р.

Таким чином, борг за спожиту активну електричну енергію відповідача за серпень 2014 р. складає 2368,40 грн.

Борг за спожиту активну електричну енергію відповідача, за період з липня 2014р. по серпень 2014 р., складає 5387,26 грн. (розрахунок доданий до матеріалів справи).

Наявність боргу відповідача підтверджується актом про спожиту протягом розрахункового періоду активної електроенергії, виставленим рахунком за спожиту електричну енергію та частковою оплатою спожитої електричної енергії.

На виконання умов договору, позивач, як постачальник товару, виконав умови даного договору.

Відповідач за відпущену теплову енергію, в установленому договором порядку і строк, не розрахувався.

Факт поставки теплової енергії підтверджується актами про спожиту протягом розрахункового періоду активної електроенергії, виставленими рахунками за спожиту електричну енергію (акти та рахунки додані до матеріалів справи).

Згідно ст. 903 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язанням, в свою чергу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (стаття 509 ЦК України).

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, сума боргу відповідача перед позивачем, на момент розгляду спору, по суті складає 5 387 грн. 26 коп., пред'явлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Позивачем, на підставі п. 4.2.1. договору, пред'явлена до стягнення сума пені в сумі 589 грн. 84 коп.(розрахунок пені доданий до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 4.2.1 договору обумовлено, що у випадку недотримання термінів сплати рахунків відповідач сплачує позивачу пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобов'язання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з правових наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно із ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 589 грн. 84 коп. пені є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 634 грн. 18 коп. грн. втрат від інфляції та 67 грн. 16 коп. 3 % річних.(розрахунок індексу інфляції та 3 % річних доданий до матеріалів справи).

Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищезазначеного вимога позивача про стягнення з відповідача 634 грн. 18 коп. грн. втрат від інфляції та 67 грн. 16 коп. 3 % річних є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За таких обставин, позов Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міського району електричних мереж, до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача, поскільки спір доведено до судового розгляду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 193, 230 ГК України, ст. ст. 525, 526, 549, 610, 625, 930 ЦК України, ст. ст. 3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 87 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міського району електричних мереж до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, 71100, АДРЕСА_2, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міського району електричних мереж, 71118, м. Бердянськ, пр. 12 Грудня ,25 (, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 15 у ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) 5 387 (п'ять тисяч триста вісімдесят сім) грн. 26 коп. боргу за спожиту активну електроенергію

Видати наказ.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, 71100, АДРЕСА_2, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міського району електричних мереж, 71118, м. Бердянськ, пр. 12 Грудня ,25 (, поточний рахунок № 9 в ПАТ «Райффайзен банк Аваль» м. Київ, МФО 380805) 589 (п'ятсот вісімдесят дев'ять)грн. 84 коп. пені, 67 (шістдесят сім) грн. 16 коп. 3% річних, 634 (шістсот тридцять чотири) грн. 18 коп. суми індексу інфляції, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Присутньому в судовому засіданні представнику позивача судом роз'яснена ст. 87 ГПК України.

Суддя Н.С. Кутіщева-Арнет