ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2015 р. Справа № 911/5542/14

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», с.Гаврилівка

про стягнення 21168,25 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: Мірошник Р.М.

Від відповідача: Виндюк І.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (далі - відповідач) про стягнення 21168,25 грн.

Провадження у справі №911/5542/14 порушено відповідно до ухвали суду від 25.12.2014 року та призначено справу до розгляду на 15.01.2015 року.

Сторони у судовому засіданні 15.01.2015 року заявили спільне усне клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладався на 29.01.2015 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 29.01.2015 року подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні 29.01.2015 року позовні вимоги підтримав. Розгляд справи відкладався до 12.02.2015 року.

В судовому засіданні 12.02.2015 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами докази та пояснення, судом встановлено наступне.

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, на врегулюванні ПАТ «СК «Універсальна» знаходились страхові справи за заявою відповідача, як потерпілої особи внаслідок ДТП, що сталась 02.10.2012 року на а/д Київ-Харків-Довжанський.

В результаті наведеної ДТП за участю забезпеченого за Полісом ОСЦПВВНТЗ № АВ/7723459 ПАТ «СК «Універсальна» автомобіля «Рено, д.н.з. АВ8412АХ з напівпричепом «Тгоullet», д.н.з. АВ2460ХТ, що був забезпеченим за Полісом ОСЦПВВНТЗ № АВ/7723460 ПАТ «СК «Універсальна», під керуванням Андронюка С.М. (з вини якого сталася ДТП), належному відповідачу автомобілю «ДАФ», д.н.з. АІ6850СН з напівпричепом «Feldbinder», д.н.з. АІ6079ХР під керуванням Скакуна М.І. були завдані пошкодження, які є підставою для виплати страхового відшкодування.

Позивач зазначив, що у зв'язку з тим, що відповідачем були подані заяви про виплату страхового відшкодування, які розглядались позивачем в різний час та різними підрозділами позивача (справа № 10816/о/п з виплатою 49490,00 грн. по пошкодженому напівпричепу «Feldbinder», д.н.з. АІ6079ХР - в Головному офісі; справа №10816/1/о/п з виплатою 17248,57 грн. по пошкодженому тягачу «ДАФ», д.н.з. АІ6850СН - в регіональному Центрі врегулювання збитків), ПАТ «СК «Універсальна» було допущено помилкове та безпідставне перерахування коштів ТОВ «Комплекс Агромарс» за платіжним дорученням № 37788 від 02.07.2013 року в сумі 17248, 57 грн.

Зокрема, за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВВНТЗ) № АВ/7723459 від 12.07.2012 року, за яким забезпечена тягач («Рено», д.н.з. АВ8412АХ), було здійснено виплату страхового відшкодування в межах встановленого ліміту (в розмірі 50 000,00 грн. за вирахуванням франшизи в сумі 510 грн.) в сумі 49490,00 грн., яка виплачена у страховій справі № 10816/о/п з виплатою 49490,00 грн. по пошкодженому напівпричепу «Feldbinder», д.н.з. АІ6079ХР Головним офісом позивача.

Спірні 17248,57 грн. були виплачені у страховій справі №10816/1/о/п по пошкодженому тягачу «ДАФ», д.н.з. АІ6850СН - в регіональному Центрі врегулювання збитків.

Однак, відповідно до ч.2 п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на дату укладення полісів та настання випадку і діє наданий час) передбачено, що якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, які перебували у з'єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій, виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач не забезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.

Таким чином, виплата страхового відшкодування по пошкодженням в спірній ДТП мала відбуватись лише за Полісом, який забезпечував цивільно-правову відповідальність щодо тягача, оскільки ДТП сталась в момент, коли тягач та причіп перебували в складі одного транспортного составу. Крім того, відсутні докази завдання пошкоджень транспортним засобам відповідача окремо тягачем та окремо причепом.

Відтак, правових підстав для виплати страхового відшкодування за полісом ОСЦПВВНТЗ № АВ/7723460 від 12.07.2012 року (за яким забезпеченим ТЗ є напівпричіп«Тгоullet», д.н.з. АВ2460ХТ) у ПАТ «СК «Універсальна» не виникає.

Однак, позивачем помилково було здійснено виплату в сумі 17248,57 грн. за Полісом, яким забезпечений причеп, поряд зі здійсненою виплатою за полісом про забезпечення тягача, що суперечить ч.2 п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на дату укладення полісів та настання випадку і діє наданий час).

З метою досудового врегулювання спору, ПАТ «СК «Універсальна» звернулась до відповідача з відповідною заявою-вимогою від 27.02.2014 року вих. № 392/09-203, яка була отримана останнім 04.03.2014 року, однак залишена без відповіді та задоволення.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що норма ч.2 п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не поширюється на експлуатацію составів транспортних засобів у складі автомобіля та напівпричепу.

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, оскільки вони не ґрунтуються на жодних нормах законодавства, які передбачають відповідне виключення і суперечать передбаченому Правилами дорожнього руху визначенню транспортного составу, до якого відноситься і автомобіль з напівпричепом.

Згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 1214 Цивільного кодексу України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів в сумі 17248,57 грн. правомірна і підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти з урахуванням 3501,46 грн. інфляційних та 418,22 грн. 3% річних за період 04.03.2014 року (дата отримання вимоги про повернення коштів) по 23.12.2014 року.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення безпідставно набутих коштів, грошове зобов'язання відповідача виникло з моменту отримання вимоги позивача і вважається простроченим. Таким чином, нарахування передбачених ст. 625 Цивільного кодексу 3% річних та інфляційних є правомірним.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (07350, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Гаврилівка, код 30160757) на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 48а, код 20113829) 17248,57 грн. безпідставно набутих коштів, 3501,46 грн. інфляційних, 418,22 грн. 3% річних та 1827 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю Кошик