ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

05.02.2015р. Справа № 917/2548/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022 в особі структурного підрозділу Козельщинської філії Публічного акціонерного товариства "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" вул. Петровського,3, смт. Козельщина, 39100

до Малого госпрозрахункового підприємства "БОРИСФЕН", вул. Пархоменко 17, смт. Нова Галещина, Козельщинський район Полтавська область, 39140

про стягнення 59579,27 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: Губаренко І.В. дов. № 01-11/4172 від 03.04.2014 року

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 59579,27 грн., за договором на постачання електричної енергії № 0108 від 31.10.2008 року, із яких основний борг - 1797,47 грн., пеня - 155,82 грн., індекс інфляції - 173,54 грн., перевищення договірних величин споживання - 795,98 грн., не облікованої електроенергії - 56656,46 грн.

05.02.2015 року за вхідним №1513 (канцелярії суду) представник позивача на виконання вимог ухвали суду подала письмове пояснення та додаткові документи по суті предмету позову. Суд подані документи прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

Відповідач повноваженого представника в судові засідання не направив, причини неявки не повідомив, хоч і був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомолення (в матеріаліх справи). Ухвали суду були направлені на адресу відповідача зазначену в позовній заяві 39600, м.Кременчук, вул.Першотравнева,б.3, відповідно до Витягу з ЄДР колективне підприємство Редакція міської газети "Кремінь" адреси не змінювало.

В п. 19 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" від 13.08.2008 року №01-8/482 (із змінами і доповненнями) зазначено, що відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена. Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу. Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

З огляду на вищевикладене, а також достатністю документальних доказів в матеріалах справи для її розгляду по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

31 жовтня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго", м. Полтава, в особі Козельщинської філії, смт. Козельщина (далі по тексту - позивач) та Малим гопрозрахунковим підприємством "БОРИСФЕН", смт. Нова Галещина (далі по тексту - відповідач) було укладено договір про постачання електричної енергії №0108 (далі -Договір). З 05.05.2011 р. найменування підприємства "Полтаваобленерго" приведено у відповідність до вимог ЗУ "Про акціонерні товариства" і змінено з Відкритого акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на Публічне акціонерне товариство "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО", про що угодою № 1 від 16.05.2011 р. внесено відповідні зміни до договору № 0108 від 31.10.2008 р.

Відповідно до умов Договору (п.2.2.2.) Електропостачальник зобов'язаний постачати Споживачу електроенергію, а Споживач (п.2.3.3.Договору) оплачувати Електропостачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків до договору.

Відповідно до п. 2 додатку №2 Договору, Споживач до початку розрахункового періоду, здійснює 100% платіж договірного обсягу споживання електричної енергії на наступний розрахунковий період. Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється Споживачем протягом 5-ти операційних днів з дня виписки рахунку.

При прийнятті рішення судом враховані наступні обставини.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, де одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ст. 714 Цивільного кодексу України).

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як свідчить укладений між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго", м. Полтава, в особі Козельщинської філії, смт. Козельщина та МГП "БОРИСФЕН" за № 0108 від 31.10.2008 року договір, предметом якого є продаж Постачальником електричної енергії (як різновид товару) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 160,0 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконував зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України не оплатив отриманий товар у встановлені у Договорі строки, Ззаборгованість останнього на момент подання позову та розгляду даної справи складає 1797,47 грн.. Дана обставина відповідачем не спростована.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1797,47 грн. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 4.2.2 Договору визначено, Споживач несе відповідальність за несвоєчасну оплату за спожиту теплову енергію - шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки починаючи з дня , наступного за датою остаточного розрахунку, індексу інфляції та 3% річних.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 155,82 грн. пені, суд прийшов до висновку, що останні є правомірними (з урахуванням приписів п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", (розрахунок суми пені здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 8.1.5").

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача 173,54 грн. інфляційних нарахувань, суд визнає його вірним та приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, а тому підлягають задоволенню (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 8.1.5").

Згідно з умовами Договору (п.2.3.2.) відповідач зобов'язаний дотримуватись режиму споживання електричної енергії, визначений умовами договору. Пункти 5.1., 5.2. договору передбачають, що договірні величини споживання електричної енергії на розрахунковий період визначаються додатком № 1 "Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу" до Договору. При цьому споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися письмово до Постачальника електричної енергії за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії (п.5.5. Договору), коригування договірних величин здійснюється при умові проведення споживачем попередньої оплати за додатково заявлений обсяг електричної енергії (п.8. додатку № 2 "Порядок розрахунків" Договору).

Порушуючи умови договору відповідач допустив перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначеної в додатку №1 "Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу " до Договору на березень місяць 2014 р. (період з 16.02.14 по 16.03.14 ) договірна величина споживання визначена у 1200 кВт.год, споживачем фактично спожито - 1971 кВт.год., що підтверджується Актами про обсяги спожитої ел.енергії від 20.03.14 р., перевищення становить - 771 кВт.год.

Згідно статті 26. Закону України, від 16.10.1997 "Про електроенергетику" від 16.10.1997, Споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача 795,98 грн. перевищення договірної величини споживання ел.енергії , суд визнає його вірним та приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" є правомірними, а тому підлягають задоволенню

19.03.14 р. представники Козельщинської філії ПАТ "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" під час обстеження об'єктів електропостачання по Договору в смт. Нова Галещина Козельщинського району виявили факт порушення "Правил користування електричною енергією" (затверджені постановою НКРЕ України за № 28 від 31 липня 1996р., зареєстровані в Міністерстві юстиції України 02.08.96р. за №417/1442 (із відповідними змінами) (далі - ПКЕЕ), а саме самовільне підключення споживачем електроустановки до електромережі електропостачальника поза приладом обліку кабелем з алюмінієвими жилами перерізом 25 мм кв. напругою 0,22 В.

Цього ж дня у присутності представника споживача МГП "БОРИСФЕН" Кіракосян В.А. (уповноваженого на представництво лист вих. № 13 від 09.10.13 р.) та на підставі п. 6.40.; п. 6.41. ПКЕЕ уповноваженими працівниками Полтавської філії районних електромереж ПАТ "Полтаваобленерго" було складено двосторонній Акт за № 00000948 про порушення Відповідачем ПКЕЕ, яке полягає в самовільному, безобліковому підключенні споживачем електроустановки до електромережі електропостачальника поза приладом обліку кабелем з алюмінієвими жилами перерізом 25 мм кв. напругою 0,22 В. Даний акт було підписано представниками електропостачальної організації та представником Споживача Кіракосян В.А. До акту надані пояснення представника споживача, схема підключення та фото № 1, №2, № 3 та № 4 з місця події де виявлено самовільне підключення.

Згідно складеного Акта №00000948 та відповідно до п.6.42. ПКЕЕ було прийнято рішення створити комісію з розгляду актів про порушення ПКЕЕ та призначити її засідання на 26.03.2014р. (про що зазначено у п.9 Акта). В зазначений день у приміщенні Козельщинської філії ПАТ "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" без участі Споживача відбулась комісія з розгляду акта порушення ПКЕЕ, на якій було прийнято рішення нарахувати 56656,46 грн. - суму недорахованої, безобліково спожитої електроенергії, згідно з діючою "Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією" (затверджено постановою НКРЕ від 04.05.06р. № 562, зареєстровані в Мінюсті України 04.07.06р. за № 782/12656, зі змінами) (далі - Методика) та Рахунку № ПКЕЕ 0108/05 від 14.05.2014р.

Представник Відповідача отримав копію протоколу № 8 від 26.03.14р. засідання комісії та оригінал Рахунку № ПКЕЕ 0108/05 від 14.05.14р., що підтверджується поштовою квитанцією про відправлення від 16.05.14 р. та повідомленням про вручення від 22.05.14 р.

Отже, керуючись п. п. 1.1., п.1.2, 2.1. Методики уповноважені працівники Козельщинської філії ПАТ "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" визначили обсяг недорахованої електричної енергії в розмірі -56656,46 грн.

На сьогоднішній день оплата недорахованої електроенергії по акту порушення ПКЕЕ № 00000948 Відповідачем не виконана.

Відповідно до статей 526-527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язань, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

В силу ст. 22 ЦК України під збитками розуміються, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

За загальним правилом збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ, яке пов'язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин, і яке виражається у зроблених ним витратах тощо.

Застосування відповідальності у вигляді відшкодування заподіяних невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань збитків, можливе лише за наявності складу правопорушення, до якого входять наступні елементи: протиправна поведінка; наявність збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та спричиненням збитків; вина.

Оскільки предметом спору у даній справі є стягнення збитків, заподіяних неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за умовами договору, то предметом доказування у даній справі є встановлення всіх обставин, які вказують на наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення.

При цьому, вимога надати докази невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором (ст. 610 ЦК України) покладається на позивача. Водночас, стаття 614 ЦК України зобов'язує відповідача надати докази відсутності вини у заподіяних позивачеві збитках.

Відповідно до статті 32 ГПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Згідно зі статтею 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом / статті 43 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач відповідно до статтей 32-34,36,38 ГПК України надав належні докази, довів обставини на які він посилався як підставу своїх вимог та обґрунтував які дають підставу суду позов задовольнити повністю.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення яким позовні вимоги задоволено повністю.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з малого госпрозрахункового підприємства "БОРИСФЕН" (39140 Полтавська область Козельщинський район смт. Нова Галещина вул. Пархоменко,17 ідентифікаційний код 13929690) на користь ПАТ "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" (36022 м. Полтава вул. Старий Поділ,5) в особі Козельщинської філії (39100 Полтавська область смт. Козельщина вул. Петровського,3 ідентифікаційний код 25717176), заборгованість за спожиту електроенергію в сумі - 1797 грн. 47 коп. Кошти перерахувати на спец.рахунок № 1 в Кременчуцькому відділенні № 62 ПАТ "Ощадбанк" МФО 331467.

3.Стягнути з малого госпрозрахункового підприємства "БОРИСФЕН" (39140 Полтавська область Козельщинський район смт. Нова Галещина вул. Пархоменко,17 ідентифікаційний код 13929690) на користь ПАТ "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" (36022 м. Полтава вул. Старий Поділ,5) в особі Козельщинської філії (39100 Полтавська область смт. Козельщина вул. Петровського,3 ідентифікаційний код 25717176), заборгованість по пені в сумі - 155 грн. 82 коп. Кошти перерахувати на п/р № 1101 в КБ "Приватбанк" МФО 331401.

4.Стягнути з малого госпрозрахункового підприємства "БОРИСФЕН" (39140 Полтавська область Козельщинський район смт. Нова Галещина вул. Пархоменко,17 ідентифікаційний код 13929690) на користь ПАТ "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" (36022 м. Полтава вул. Старий Поділ,5) в особі Козельщинської філії ((39100 Полтавська область смт. Козельщина вул. Петровського,3 ідентифікаційний код 25717176), заборгованість по інфляційним нарахуванням в сумі - 173 грн. 54 коп. Кошти перерахувати на п/р № 1101 в КБ "Приватбанк" МФО 331401.

5.Стягнути з малого госпрозрахункового підприємства "БОРИСФЕН" (39140 Полтавська область Козельщинський район смт. Нова Галещина вул. Пархоменко,17 ідентифікаційний код 13929690) на користь ПАТ "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" (36022 м. Полтава вул. Старий Поділ,5) в особі Козельщинської філії (39100 Полтавська область смт. Козельщина вул. Петровського,3 ідентифікаційний код 25717176), заборгованість за перевищеня договірних величин споживання ел.енергії в сумі - 795 грн. 98 коп. Кошти перерахувати на спец.рахунок № 1 в Кременчуцькому відділені № 62 ПАТ "Ощадбанк" МФО 331467.

6.Стягнути з малого госпрозрахункового підприємства "БОРИСФЕН" (39140 Полтавська область Козельщинський район смт. Нова Галещина вул. Пархоменко,17 ідентифікаційний код 13929690) на користь ПАТ "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" (36022 м. Полтава вул. Старий Поділ,5) в особі Козельщинської філії (39100 Полтавська область смт. Козельщина вул. Петровського,3 ідентифікаційний код 25717176) заборгованість за не обліковану ел.енергію в сумі - 56656 грн. 46 коп. Кошти перерахувати на спец.рахунок № 1 в Кременчуцькому відділені № 62 ПАТ "Ощадбанк" МФО 331467.

7.Стягнути з малого госпрозрахункового підприємства "БОРИСФЕН" (39140 Полтавська область Козельщинський район смт. Нова Галещина вул. Пархоменко,17 ідентифікаційний код 13929690) на користь ПАТ "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" (36022 м. Полтава вул. Старий Поділ,5) в особі Козельщинської філії (39100 Полтавська область смт. Козельщина вул. Петровського,3 ідентифікаційний код 25717176) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1827 грн. 00 коп. Кошти перерахувати на п/р № 1101 в КБ "Приватбанк" МФО 331401.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 12.02.2015р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.