РІШЕННЯ

"23" січня 2015 р.Справа № 921/676/13-г/14

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В. розглянув справу

за позовом Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради, бул. Т. Шевченка, 21, м. Тернопіль, 46000

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Державна фінансова інспекція у Тернопільській області, вул. М. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46021

Комунальне підприємство фірма "Тернопільбудінвестзамовник", вул. Опільського, 6, м. Тернопіль, 46000

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, АДРЕСА_1

про стягнення 11 554 грн. 27 коп.

за участю представників сторін:

позивача: Сухарська А.В., довіреність № 266/9-у від 14.02.13р.,

відповідача: ОСОБА_4, паспорт НОМЕР_2 від 28.12.99р.,

третьої особи 1: Піхіровський Н.М., довіреність № б/н від 22.01.15р.

Суть справи: Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної фінансової інспекції у Тернопільській області та КП фірма "Тернопільбудінвестзамовник" звернулось у господарський суд Тернопільської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення 11 554 грн. 27 коп.

В обґрунтування заявлених вимог, підтриманих в судовому засіданні повноважним представником, позивач посилається на факти, викладені у акті ревізії фінансово-господарської діяльності Управління №08-22/38 від 14.02.2013р. Зокрема, посадовими особами Держфінінспекції встановлено завищення вартості виконаних відповідачем підрядних робіт на підставі договору від 22.06.2011р. з капітального ремонту фасаду будинку та вхідних дверей будівлі по бульвару Т. Шевченка, 3 в м. Тернополі на суму 25383 грн. 27 коп. Дані кошти підприємцем повернуто лише частково, шляхом їх компенсації виконанням ремонтних робіт згідно договору від 08.04.2013р. на суму 13829 грн. 00 коп. Стягнення залишку в розмірі 11554 грн. 27 коп., і є предметом спору у даній справі.

Відповідач, згідно відзиву на позов, що підтриманий ним під час розгляду справи, щодо заявлених вимог заперечує. При цьому, посилається на результати дослідження, проведеного Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18.05.2013р., яким документально та нормативно не підтверджуються викладені у акті ревізії обставини, а саме завищення підприємцем вартості виконаних робіт по договору від 22.06.2011р.

Третя особа - Державна фінансова інспекція у Тернопільській області, у відповідності до поданих 16.07.2013р. пояснень, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Комунальне підприємство фірма "Тернопільбудінвестзамовник", участь повноваженого представника в судовому засіданні не забезпечило, письмових пояснень щодо заявлених вимог не подало, хоча про час і місце слухання справи повідомлялося належним чином, в порядку ст.ст. 64 ГПК України та п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18.

В судових засіданнях повноважним представникам сторін належні їм права та обов'язки, передбачені ст. 20, 22, 81-1 ГПК України, роз'яснено.

За відсутності відповідного клопотання в порядку ст. 81-1 ГПК України, технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи та заперечення учасників судового процесу, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Із даною правовою нормою кореспондуються і положення статті 174 ГК України, за якою господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Так, 22.06.2011р. між Управлінням обліку та контролю за використанням комунального майна (Замовник), відділом технічного нагляду Тернопільської міської ради (Технагляд) та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 (Підрядник) було укладено договір №1, згідно п.1.1. якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов'язання на виконання робіт з капітального ремонту фасаду будинку №3 по бульв. Т.Шевченка.

У відповідності до п.1.3. правочину, склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання Підряднику визначені проектно-кошторисною документацією (дефектним актом), що є невід'ємною частиною Договору. Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі капітального ремонту (будівництва, реконструкції), у разі внесення змін до проектної документації у порядку, зазначеному у п.53 Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005р. №668.

Вартість робіт за вказаним Договором становить 184 500 грн. Дана ціна визначається на основі проектно-кошторисної документації (дефектного акту) та розрахунків на додаткові витрати, зумовлені ринковими відносинами, і погоджуються сторонами (п.3.1.,3.2.).

Термін дії угоди контрагентами узгоджено до 31.12.2011р. (п.2.2.).

В подальшому між Управлінням обліку та контролю за використанням комунального майна (Замовник), відділом технічного нагляду Тернопільської міської ради (Технагляд) та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 (Підрядник) було укладено договір №1 від 18.05.2012р., згідно п.1.1. якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов'язання на виконання робіт з капітального ремонту вхідних дверей в будинку, що знаходиться на бульварі Т. Шевченка, 3 в м. Тернополі.

У відповідності до п.1.3. правочину, склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання Підряднику визначені проектно-кошторисною документацією (дефектним актом), що є невід'ємною частиною Договору. Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі капітального ремонту (будівництва, реконструкції), у разі внесення змін до проектної документації у порядку, зазначеному у п.53 Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005р. №668.

Вартість робіт, які виконує Підрядник за даною угодою визначається згідно договірної ціни в сумі 14620 грн., яка визначається на основі проектно-кошторисної документації (дефектного акту) та розрахунків на додаткові витрати, зумовлені ринковими відносинами, і погоджуються сторонами (п.3.1.,3.2.).

Термін дії даного правочину, згідно п.2.2., контрагентами погоджено до 31.12.2012р.

У відповідності до умов укладених правочинів, на підставі актів приймання виконаних робіт №1 за жовтень 2011р. та №1 від 30.05.2012р. форми №КБ-2в, які підписані посадовими особами сторін та скріплені їх печатками, підприємцем виконано, а Управлінням прийнято будівельні роботи на загальну суму 185 879,00 грн. В свою чергу позивачем в повному обсязі оплачено їхню вартість, у відповідності до актів форми КБ-2в.

Разом з тим, Державною фінансовою інспекцією у Тернопільській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності, стану обліку комунального майна, правильності нарахування та повноти сплати до бюджету платежів від оренди та продажу комунального майна в управлінні обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради за період з 01.01.2011р. по 01.10.2012р., за наслідками якої складено Акт №08-22/38 від 14.02.2013р.

Так, вказаним актом індивідуальної дії, за результатами дослідження наявних в управлінні документів за період з 01.01.2011р. по 01.10.2012р., а саме: договорів підряду, договірних цін, локальних кошторисів, актів форми №КБ-2в на загальну суму 185879,00 грн. (№1 за жовтень 2011 року на суму 171259,00 грн. і №1 від 30.05.2012р. на суму 14620,00 грн.) встановлено, що при виконанні робіт з капітального ремонту з фасаду будинку та вхідних дверей за адресою бульв. Т.Шевченка,3, підрядником ФОП ОСОБА_4 завищено вартість виконаних робіт на 25 383,27 грн. Дане завищення вартості робіт виникло внаслідок:

- завищення фізичних обсягів при виконанні робіт по капітальному ремонту фасаду будинку та вхідних дверей за адресою бульв.Т.Шевченка,3, а саме: відсутності виконаних робіт по розцінці Р15-123-2 "Установлення решіток кованих" в кількості 6 шт./1,91 м.кв., згідно РЕКНр, що в результаті перерахунку призвело до завищення вартості робіт на 5050,73 грн., чим порушено п.3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000 і завищення фізичних обсягів при виконанні робіт з шпатлювання та поліпшеного фарбування полівінілацетатними водоемульсійними сумішами відкосів (розцінки Р11-60-1 і Р12-49-5) на 7,8 м.кв., що призвело до завищення вартості робіт на 560,05 грн., чим порушено п.3.3.9 ДБН Д.1.1-1-2000 (встановлено в результаті контрольного обміру);

- завищення ІІ блоку загальновиробничих витрат на суму 19772,48 грн., чим порушено п.4.2.1.2 ДБН Д.1.1-1-2000 в частині визначення відрахування на соціальні заходи згідно з законодавством (ст.4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (з доповненнями і змінами) від 26.06.1997р. №400/97-ВР).

З метою досудового врегулювання спору, Управлінням на адресу контрагента направлено претензію №314/9-у від 22.02.2013р. з вимогою повернути зайво перераховані кошти.

Відповідно до наданої підприємцем відповіді, останній суму заборгованості визнав та зобов'язався її погасити шляхом виконання додаткових робіт.

З наведеного, 08.04.2013р. між Управлінням обліку та контролю за використанням комунального майна (Замовник), КП фірмою "Тернопільбудінвестзамовник" (Технагляд) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (Підрядник) було укладено договір №3, згідно до п.1.1. якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов'язання щодо виконання робіт із капітального ремонту шатрового даху будинку по бульвару Т.Шевченка,23 в м. Тернополі, як повернення зайво виплачених коштів на суму 25 384 грн., згідно Акту №08-22/38 від 04.02.2013р. ревізії фінансово-господарської діяльності управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради.

Строк виконання робіт контрагентами узгоджено у розділі 3 даного правочину, а саме останній діє з моменту підписання його сторонами до 25.04.2013р.

Відносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як правовідносини, що випливають із договору будівельного підряду, які регулюються главою 61 ЦК України.

Так, за приписами ст. 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Однак, як вбачається із наявного в матеріалах справи Акту №1 приймання виконаних будівельних робіт від 16.05.2013р. (підписаного та скріплено печатками сторін) підприємцем свої зобов'язання по договору виконано частково, лише на суму 13829,00 грн., зважаючи на що в останнього утворилась заборгованість, сума якої заявлена до стягнення в судовому порядку.

Разом з тим, виконання будівельних робіт у обсягах та на суму, вказаних в Акті від 16.05.2013р. (13 829 грн.) не заперечується відповідачем як у відзиві на позов, так і у судових засіданнях.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст. 509, 526 ЦК України.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов.

На час вирішення даного спору, договір у встановленому порядку не було ні розірвано, ні визнано недійсним. Жоден із контрагентів не відмовився від нього. З наведеного суд констатує, що даний правочин є обов'язковим для виконання сторонами (в тому числі і приватним підприємцем), в силу вимог ст. 629 ЦК України.

Разом з тим, не дотримуючись умов договору та коментованих законодавчих приписів, відповідачем допущено порушення господарського зобов'язання шляхом прострочення виконання останнього.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, господарюючий суб'єкт у встановлені угодою сторін строки, ремонтні роботи в рахунок повернення зайво виплачених коштів, в повному обсязі не виконав, внаслідок чого кошти у розмірі 11 554,27 грн. ним не компенсовані.

Водночас, єдиним доказом, на який посилається відповідач на підтвердження безпідставності позовних вимог в частині стягнення 19 772,48 грн. завищення ІІ блоку загальновиробничих витрат є висновок експертного дослідження №2547/13-22 від 18.05.2013р., згідно якого за результатами дослідження представлених підприємцем документів, документально та нормативно не підтверджується завищення вартості виконаних робіт на суму 19772 грн. 48 коп., встановлене за рахунок завищення загальновиробничих витрат при здійсненні ремонтних робіт фасаду будинку №3 по бульвару Т. Шевченка у м. Тернополі.

Проте, результати даного експертного дослідження судом досліджуються критично. Так, із даного висновку не можливо встановити, які саме договори на проведення ремонтних робіт та акти виконаних робіт використовувались спеціалістом при проведенні експертного дослідження. За відсутності відповідних посилань у висновку, неможливо з'ясувати, чи всі первинні документи щодо спірних правовідносин досліджувались спеціалістом, чи такі підприємцем надавались вибірково. Суд зважає і на те, що при здійсненні відповідного експертного дослідження не брали участь інші учасники судового процесу.

Саме через наведені обставини, ухвалою суду від 24.07.2013р. за клопотанням відповідача у справі призначалась судова експертиза. Однак, зважаючи на те, що вартість проведення останньої підприємцем оплачена не була, матеріали справи експертною установою повернуто без виконання. Поважних причин, з яких судова експертиза була неоплачена, приватний підприємець у судовому засіданні не навів. Таким чином, суд констатує, що відповідачем у встановленому процесуальним законодавством порядку, не підтверджено жодними належними та допустимими доказами його ж посилання на неправильно проведені обрахунки фінансовою інспекцією.

Більше того, спірні суми боргу виникли внаслідок невиконання господарських зобов'язань, що випливали із договору від 08.04.2013р., положення якого господарюючим суб'єктом не оспорюються.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи, що станом на час розгляду справи в суді спірна сума боргу фізичною особою-підприємцем сплачена не була, позовні вимоги Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

У відповідності до ст.44,49 ГПК України судові витрати відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1,2,12,32-34,44-49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ід.н. НОМЕР_1) на користь Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради (бульв. Т.Шевченка, 21, м. Тернопіль, 46000, ід.код 37519833) - 11 554 (одинадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 27 коп. боргу та 1 720 (одну тисячу сімсот двадцять) грн. 50 коп. в рахунок повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя О.В. Руденко

Повний текст рішення

підписано 02.02.2015р.