Господарський суд Чернігівської області
======================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від 24 лютого 2015 року по справі №927/36/15

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Т.Г.Оленич

розглянуто у відкритому судовому засіданні справу №927/36/15

За позовом: державного підприємства «Український державний центр радіочастот», пр-т Перемоги, 15 км, м. Київ, 03179

В особі: Чернігівської філії Українського державного центру радіочастот, вул. Примакова, 20, м. Чернігів, 14000

До відповідача: державного комунального підприємства телерадіокомпанії «Ніжинське телебачення», пл. Леніна, 1, к. 85, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

Про стягнення 2634грн.71коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Король Н.П. - юрисконсульта, довіреність 05.1-7/406 від 20.01.2015

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 24.02.2015 на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 2225грн.21коп. боргу по оплаті робіт, пов'язаних з користуванням радіочастотним ресурсом, 153грн.18коп. пені, нарахованої за період з 26.02.2014 по 29.12.2014, 27грн.93коп. трьох процентів річних, нарахованих за період з 02.12.2013 по 29.12.2014, 228грн.39коп. інфляційних нарахувань, обчислених за період з грудня 2013 року по грудень 2014 року.

В судовому засіданні представник позивача уточнив період нарахування інфляційної складової боргу та зазначив, що фактично інфляційні нарахування обчислені за період з грудня 2013 року по листопад 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язання в частині оплати робіт, виконаних позивачем в період з листопада 2013 по листопад 2014 року на підставі укладеного між сторонами договору №19/1952 від 05.01.2009 на роботи, пов'язані з користуванням радіочастотним ресурсом.

Відповідач письмового відзиву на позов не надіслав. Справа розглядається в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні, яке відбулось 24.02.2015, прийняв участь представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №426. Про поважність причин неявки представника відповідач суд не повідомив, клопотань процесуального характеру на час слухання справи від відповідача не надходило.

Враховуючи, що явка представника відповідача не визнавалась господарським судом обов'язковою, тому відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України участь в господарських засіданнях є правом сторони, яке вона реалізовує на власний розсуд та яким відповідач не скористався. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, з метою уникнення затягування вирішення спору, суд приходить до висновку про можливість здійснення розгляду справи за відсутності представника відповідача в засіданні господарського суду за наявними у справі матеріалами.

У зв'язку із задоволенням клопотання позивача про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу, засідання господарського суду по розгляду даної справи проведені без фіксації технічними засобами. Хід судового процесу відображено у протоколах судових засідань.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши в ході розгляду справи по суті пояснення та доводи представника позивача, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх доказами, суд ВСТАНОВИВ:

05 січня 2009 року між державним підприємством «Український державний центр радіочастот» (позивач у справі, виконавець за договором) в особі начальника Чернігівської філії та державним комунальним підприємством телерадіокомпанією «Ніжинське телебачення» (відповідач у справі, замовник за договором) укладено договір №19/1952 на роботи, пов'язані з користуванням радіочастотним ресурсом (далі за текстом рішення - договір), за умовами якого позивач, зокрема, зобов'язався протягом всього строку дії цього договору здійснювати радіочастотний моніторинг та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, які використовує замовник згідно з дозволами на їх експлуатацію, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався, зокрема, своєчасно сплачувати на користь позивача плату за виконання робіт.

Згідно із п.6.1. цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін.

Як вбачається з наданого до матеріалів справи примірника договору №19/1952 від 05.01.2009, останній підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що за умовами цього договору свідчить про набрання ним чинності, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи.

Відповідно до п.п.6.1., 6.2. договору термін дії договору до 31 грудня 2009 року. Цей договір вважається подовженим на кожний наступний календарний рік з урахуванням умов п.6.3., якщо жодна із сторін за 30 (тридцять) днів до закінчення терміну його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі. Згідно із п.6.3. договору термін дії договору обмежується терміном дії дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів. Договір не втрачає сили у разі продовження у встановленому порядку терміну дії дозволів на експлуатацію РЕЗ.

Враховуючи, що жодною із сторін договору не надано суду доказів звернення до іншої сторони у строки, встановлені п.6.2. договору, з письмовим повідомленням про припинення договору, а також доказів закінчення терміну дії дозволів на експлуатацію РЕЗ, суд приходить до висновку, що договір був продовженим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах та діяв у спірний період надання послуг.

Згідно із п.3.6. договору виконання робіт підтверджується відповідним актом виконаних робіт.

Відповідно до п.3.3. договору розмір оплати робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом, наведено у додатку №1 до договору та визначено на підставі затверджених у встановленому порядку Тарифів на роботи (послуги) державного підприємства «Український державний центр радіочастот», пов'язаних з користування радіочастотним ресурсом України та виділенням номерного ресурсу, за один календарний місяць і не включає податок на додану вартість. Податок на додану вартість нараховується згідно законодавства України.

Згідно із п.3.4. договору періодичність платежів визначена в додатку №1 до договору.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що дата набрання чинності додатками до цього договору визначається сторонами у тексті самих додатків.

До матеріалів справи надано підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками додаток №1 до договору дійсний, як зазначено в тексті цього додатку, з 14.01.2009, в якому наведено перелік та тип РЕЗ замовника, а також визначена вартість робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом, за місяць без ПДВ - 178грн.30коп, з ПДВ - 213грн.96коп.; за квартал без ПДВ - 534грн.90коп., з ПДВ - 641грн.88коп. Як вбачається із змісту додатку №1 до договору сума оплати вказана згідно з Тарифами на роботи (послуги) державного підприємства «Український державний центр радіочастот», пов'язані з користуванням радіочастотним ресурсом України, які затверджені рішенням Національної комісії з питань регулювання зв'язку України від 11.12.2008 №1256 та зареєстровані Мін'юстом України 25.12.2008 №1238/15929.

Відповідно до п.5.3. договору зміни до договору вносяться за згодою двох сторін шляхом укладення додаткової угоди у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

До матеріалів справи надано додаткову угоду №6 від 01.03.2013, підписану обома сторонами та скріплену їх печатками, відповідно до якої за взаємною домовленістю сторонами внесено зміни до договору №19/1952 від 05.01.2009 в частині вартості робіт шляхом викладення додатку №1 в новій редакції.

Відповідно до п.2 додаткової угоди №6 від 01.03.2013 додаток №1 (в новій редакції) до договору дійсний з 01.03.2013, є невід'ємною частиною додаткової угоди №6.

Згідно із п.4 додаткової угоди №6 від 01.03.2013 додаткова угода №6 набирає чинності з 01 березня 2013 року і є невід'ємною частиною договору №19/1952 від 05.01.2009 року.

Аналіз змісту вищевказаної додаткової угоди свідчить, що вартість робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом, в період з 01.03.2013 та по день звернення до суду з даним позовом, оскільки сторонами не надано інших додаткових угод до договору щодо зміни вартості робіт, становить за місяць у розмірі без ПДВ 142грн.64коп., з ПДВ 171грн.17коп., за рік у розмірі без ПДВ 1711грн.68коп., з ПДВ - 2054грн.04коп.

Підпунктом 3.5.2 пункту 3.5. договору встановлено, що розрахунки між виконавцем і замовником проводяться шляхом перерахування суми, зазначеної в рахунку, на розрахунковий рахунок виконавця за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом, - в десятиденний строк від дати виставлення рахунку, але не пізніше останнього дня поточного місяця.

06 лютого 2014 року між сторонами укладено додаткову угоду №7 до договору, відповідно до якої у підпункті 3.5.2. пункту 3.5. розділу 3 договору №19/1952 від 05.01.2009 слова «в десятиденний строк від дати виставлення рахунку, але не пізніше останнього дня поточного місяця» замінено на слова «не пізніше 25-го числа місяця наступного за місяцем виконання робіт (надання послуг)».

Відповідно до п.6 додаткової угоди №7 від 06.02.2014 ця додаткова угода набирає чинності з 01.01.2014 року і є невід'ємною частиною договору №19/1952 від 05.01.2009.

За змістом ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За своєю правовою природою спірні відносини, які виникли між сторонами на підставі договору №19/1952 від 05.01.2009, є відносинами з надання послуг, оскільки їх об'єктом є вчинення виконавцем дій (радіочастотний моніторинг та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів), які споживаються в процесі їх надання, та який не має новоствореного матеріального (речового) результату, що може бути переданий замовнику. Крім того, сторони у спірному договорі визначені як замовник та виконавець як в договорі про надання послуг, а не замовник та підрядник як в договорі підряду. Отже суд приходить до висновку, що до спірних відносин підлягають застосуванню норми глави 63 Цивільного кодексу України, якими врегульовано правовідносини з надання послуг.

Крім того, відносини у сфері користування радіочастотним ресурсом України регулюються спеціальним Законом України «Про радіочастотний ресурс України».

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.16 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» державне госпрозрахункове підприємство «Український державний центр радіочастот» утворюється відповідно до закону. УДЦР відноситься до сфери управління національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації. Повноваження УДЦР поширюються на користувачів радіочастотного ресурсу України, які діють у смугах радіочастот загального користування. УДЦР здійснює такі види діяльності, зокрема, присвоєння радіочастот, призначення позивних сигналів радіоелектронним засобам, видача дозволів на експлуатацію; проведення радіочастотного моніторингу використання радіочастотного ресурсу України відповідно до цього Закону; здійснення заходів щодо забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, випромінювальних пристроїв, здійснення заходів щодо виявлення та усунення дії джерел радіозавад, тощо. Перелік робіт та послуг, що виконує УДЦР, а також тарифи на них затверджуються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, у встановленому порядку.

На виконання договору позивачем в період з листопада 2013 по листопад 2014 року надано відповідачу послуги з радіочастотного моніторингу та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів телевізійного мовлення загальною вартістю 2225грн.21коп., що підтверджується актами про виконання робіт №13-24-1947 від 29.11.2013, №13-24-2126 від 31.12.2013, №14-24-49 від 31.01.2014, №14-24-227 від 28.02.2014, №14-24-420 від 31.03.2014, №14-24-631 від 30.04.2014, №14-24-819 від 30.05.2014, №14-24-996 від 27.06.2014, №14-24-1170 від 31.07.2014, №14-24-1360 від 29.08.2014, №14-24-1535 від 30.09.2014, №14-24-1718 від 31.10.2014, №14-24-1908 від 28.11.2014, які підписані та затверджені представниками сторін.

Як вбачається із змісту вищевказаних актів, в них відсутні застереження замовника щодо якості, обсягу та вартості наданих послуг; останні підписанні сторонами, що, в свою чергу, свідчить про належне виконання позивачем взятих на себе за договором зобов'язань.

Факт надання позивачем послуг у визначених в актах обсягах в ході розгляду даної справи в місцевому господарському суді відповідачем також не оспорювався.

Згідно із п.5 ч.2 ст.6 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» користувачі радіочастотного ресурсу України зобов'язані вносити платежі та збори, передбачені законом, а також у встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, порядку плату за радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування.

Аналогічні положення закріплені і в ч.4 ст.19 Закону України «Про радіочастотний ресурс України», відповідно до якої радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального та спеціального користування здійснюється за рахунок користувачів радіочастотного ресурсу.

Відповідно до ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом вище, відповідно до п.п.3.5.2. п.3.5. та додаткової угоди №7 від 06.02.2014 відповідач за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом, виконані в листопаді -грудні 2013 року мав розрахуватись в десятиденний строк від дати виставлення рахунку, але не пізніше останнього дня поточного місяця; за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом, виконані в січні-листопаді 2014 року не пізніше 25-го числа наступного за місяцем виконання робіт (надання послуг).

За повідомленням позивача відповідач спожиті в листопаді-грудні 2013 року та в період з січня по листопад 2014 року послуги не оплатив, внаслідок чого за ним рахується заборгованість у сумі 2225грн.21коп., яку він і просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем в ході розгляду даної справи в місцевому господарському суді доказів оплати послуг суду не надано.

Наявність боргу в заявленому до стягненні розмірі підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.11.2013 по 30.11.2014, підписаним керівниками та головними бухгалтерами сторін та скріпленим печатками сторін.

В силу ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодекс України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов'язання з оплати послуг з радіочастотного моніторингу та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів телевізійного мовлення, наданих позивачем в період з листопада 2013 року по листопад 2014 року на підставі договору №19/1952 від 05.01.2009, на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості по оплаті послуг відповідач суду не представив, а тому з нього підлягає стягненню 2225грн.21коп. боргу.

Відповідно до п.п.2,3 додаткової угоди №7 від 06.02.2014 розділ 4 договору №19/1952 від 05.01.2009 на роботи, пов'язані з користуванням радіочастотним ресурсом, після пункту 4.2. доповнено пунктом такого змісту: « 4.3. У разі несплати за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом, понад установлений термін, передбачений у підпункті 3.5.2. договору, починаючи з 26 календарного дня місяця наступного за місяцем виконання робіт (надання послуг) замовник за проведені роботи сплачує на користь виконавця грошові кошти з урахуванням пені за прострочення платежу. Пеня обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. У разі оплати виставлених рахунків замовником, нарахування пені здійснюється за фактичний час прострочення платежу. У зв'язку з цим пункти 4.3. та 4.4. договору вважати відповідно пунктами 4.4. та 4.5.».

Як вбачається із п.6 додаткової угоди №7 від 06.02.2014 ця угода набирає чинності з 01.01.2014.

З посиланням на вказану умову договору позивач просить стягнути з відповідача 153грн.18коп. пені, нарахованої за період з 26.02.2014 по 29.12.2014, за прострочення оплати послуг з радіочастотного моніторингу та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів телевізійного мовлення, наданих в період з січня по листопад 2014 року.

За змістом ст.611 Цивільного кодексу України порушення боржником взятих на себе зобов'язань призводить до настання певних правових наслідків, які полягають у застосуванні до нього встановлених законом та договором мір відповідальності, зокрема і у сплаті неустойки.

Згідно із ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг, а тому суд приходить до висновку, що вимога позивача в частині стягнення з відповідача 153грн.18коп. пені є правомірною і задовольняється судом в повному обсязі.

В силу ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на вказану норму закону позивач просить стягнути з відповідача 27грн.93коп. трьох процентів річних, нарахованих за період з 02.12.2013 по 29.12.2014, 228грн.39коп. інфляційних нарахувань, обчислених за період з грудня 2013 року по листопад 2014 року.

Враховуючи, що факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання підтверджується матеріалами справи, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 27грн.93коп. трьох процентів річних та 228грн.39коп. інфляційних нарахувань є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, в зв'язку з чим з відповідача має бути стягнуто на користь позивача 2225грн.21коп. боргу, 153грн.18коп. пені, 27грн.93коп. трьох процентів річних та 228грн.39коп. інфляційних нарахувань.

Відповідно до ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні повністю, сплачений за подання даного позову судовий збір у сумі 1827грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про радіочастотний ресурс України», ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.530, 610, 611, 612, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст.22, 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з державного комунального підприємства телерадіокомпанії «Ніжинське телебачення», пл. Леніна, 1, к. 85, м. Ніжин, Чернігівська область (ідентифікаційний код 30941866, р/р 9780 в КБ «ПриватБанк» м. Ніжин, МФО 353586) на користь державного підприємства «Український державний центр радіочастот», просп. Перемоги, 15 км, м. Київ (ідентифікаційний код 22819195, р/р 5724 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) 2225грн.21коп. боргу, 153грн.18коп. пені, 27грн.93коп. трьох процентів річних, 228грн.39коп. інфляційних нарахувань та 1827грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписано 25 лютого 2015 року.

Суддя Т.Г. Оленич