ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2015 р. Справа № 926/1746/14

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Олійник І.О.,

за участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача (скаржника) - Сухар Т.В.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок», вих.№1160 від 30.12.2014 року

на рішення господарського суду Чернівецької області від 23.12.2014 року (підписане 24.12.2014 року), суддя Гончарук О.В.

у справі №926/1746/14

за позовом Приватного підприємства «Київбудтранс-Сервіс», м. Київ

до відповідача Комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок», м. Чернівці

про стягнення заборгованості в розмірі 133212,95 грн.

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 23.12.2014 року по справі №926/1746/14 позов Приватного підприємства «Київбудтранс-Сервіс» задоволено: присуджено до стягнення на користь останнього з Комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» 133212,95 грн. - заборгованості за договором №40д від 02.01.2014 року про надання послуг з експлуатації механізмів та спеціальної техніки.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем порушено умови п.3.4 укладеного між сторонами договору щодо оплати вартості робіт, наданих позивачем, відтак, сума заборгованості 133212,95 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з цим, суд встановив відповідність акту виконаних робіт за лютий 2014 року вимогам законодавства та розцінив такий як належний та допустимий доказ, в розумінні ст.ст.33, 34 ГПК України, надання позивачем відповідачу передбачених договором послуг.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Комунальне підприємство «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 23.12.2014 року по справі №926/1746/14 та прийняти нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права. Зокрема, скаржник, посилаючись на п.5.26 ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003 року, зазначає, що в акті виконання робіт за лютий 2014 року відсутній відтиск печатки Комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок», відтак, такий акт не відповідає вимогам законодавства та не може братись судом до уваги.

Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 23.12.2014 року по справі №926/1746/14 та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак, подав до суду клопотання (б/н від 14.02.2015 року), в якому просив суд продовжити (завершити) розгляд справи без участі представника позивача.

Слід зазначити, що в попередньому судовому засіданні (02.02.2015 року) представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без з мін, а апеляційну скаргу - без задоволення з підстав.

Оскільки, явка представника позивача не визнавалась обов'язковою, враховуючи клопотання останнього, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача (скаржника), розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 02 січня 2014 року між Комунальним підприємством «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» (в тексті договору - замовник) та Приватним підприємством «Київбудтранс-Сервіс» (в тексті договору - виконавець) укладено договір №40д про надання послуг з експлуатації механізмів та спеціальної техніки, відповідно до умов якого, а саме: п.1.1 виконавець надає замовнику послуги з експлуатації механізмів та спеціальної техніки для виконання робіт з прибирання снігу, льоду, глини та іншого сміття на території замовника, а останній приймає виконані послуги та оплачує їх вартість на умовах цього Договору.

Згідно п.2.1 Договору, послуги щодо експлуатації техніки надаються виконавцем за заявкою замовника, яка направляється у письмовому вигляді (факсом) або усно. В заявці зазначається місце проведення робіт, тип необхідної техніки, дата початку робіт, термін роботи, а також інші умови, які ускладнюють процес експлуатації (в разі їх наявності).

У пункті 2.4 Договору сторони погодили, що по закінченню місяця, в якому було надано послуги техніки (або по закінченню визначеного між сторонами етапу робіт), між сторонами складається акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) на підставі подорожніх листів виконавця.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2 Договору, орієнтовна загальна вартість договору складає 700000 грн. Вартість наданих послуг (виконаних робіт) виконавця визначається на підставі підписаних між сторонами калькуляцій, які є невід'ємними додатками до даного договору та подорожніх листів автомобіля (спецтехніки, механізмів) чи інших прирівняних до них документів, виходячи з кількості фактично затрачених машино-годин з експлуатації машин та механізмів по виконанню робіт (наданню послуг).

Оплата послуг здійснюється протягом 14 (чотирнадцяти) банківський днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця (п.3.4 Договору).

Згідно п.9.1 Договору останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2014 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Договір №40д від 02.01.2014 року підписаний сторонами та скріплений печатками юридичних осіб - сторін договору.

На виконання умов наведеного вище Договору, позивачем в лютому 2014 року надано послуги відповідачу на загальну суму 133212,95 грн., що підтверджується актом виконаних робіт за лютий 2014 року. Даний акт підписано сторонами та скріплено печаткою лише виконавця - Приватного підприємства «Київбудтранс-Сервіс».

Місцевим господарським судом встановлено, що відповідач не заперечує факт існування між сторонами договірних відносин, якими узгоджено умови щодо надання йому позивачем послуг з експлуатації механізмів та спеціальної техніки, проте, спір між сторонами виник щодо акту виконаних робіт за лютий 2014 року, який не містить печатки Комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок».

Разом з тим, суд першої інстанції в процесі розгляду справи встановив, що складений між сторонами акт виконаних робіт за лютий 2014 року на суму 133212,95 грн., підписаний з боку відповідача Сербінчуком Р.Д., який по 01.04.2014 року (розпорядження Чернівецького міського голови №211-К від 31.03.2014 року) працював на посаді генерального директора Комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок».

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу положень ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договором №40д від 02.01.2014 року сторони погодили, що оплата послуг здійснюється протягом 14 (чотирнадцяти) банківський днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця (п.3.4 Договору).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що акт виконаних робіт за лютий 2014 року є первинним документом, який в розумінні статей 33, 34 ГПК України є належним та допустимим доказом надання позивачем відповідачу передбачених договором послуг.

Так, згідно ч.ч.1, 2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Разом з тим, пунктом 2.2 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року передбачено, що господарські операції визначено як факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні ж документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це не можливо, безпосередньо після її завершення.

Первинні документи (на паперових і машино зчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа (п.2.4 наведеного вище Положення).

Згідно п.2.5 Положення, документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Відтак, з огляду на наведене, акт виконаних робіт за лютий 2014 року, містить необхідні реквізити, визначені ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, з огляду на що, такий акт є належним та допустимим доказом надання позивачем відповідачу передбачених договором послуг.

Поряд з тим, колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника на п.5.26 Національного стандарту України (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003 року, оскільки, відповідно до п.1.1 вказаного стандарту, останній поширюється лише на організаційно-розпорядчі документи підприємств, установ, організацій та їх об'єднань, створювані в результаті їх діяльності.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення з Комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» на користь Приватного підприємства «Київбудтранс-Сервіс» 133212,95 грн. - заборгованості за договором №40д від 02.01.2014 року про надання послуг з експлуатації механізмів та спеціальної техніки.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України, кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем протилежного не доведено.

Відтак, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду, в порядку ст.49 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення господарського суду Чернівецької області від 23.12.2014 року по справі №926/1746/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №926/1746/14 повернути до господарського суду Чернівецької області.

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

Бонк Т.Б.