РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2015Справа №910/26486/14

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"

до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО"

про стягнення грошових коштів

Суддя Ю.В. Цюкало

Представники сторін: не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

28 листопада 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (Позивач) надійшла позовна заява вих. № 7370 від 26.11.2014 року до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" (Відповідач) про стягнення 6 152,27 грн. в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику Позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм цивільно-правова відповідальність якого застрахована Відповідачем за полісом АС/8615172.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2014 року (суддя Цюкало Ю.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/26486/14, розгляд справи призначено на 14.01.2015 року.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (надалі - Страховик) та ОСОБА_1 (далі - Страхувальник) був укладений договір добровільного страхування на транспорті № 005051/4017/0000039 (копія договору в справі, по тексту - Договір або Договір добровільного страхування).

Застрахованим транспортним засобом за Договором є "PEUGEOT 301", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вказаний транспортний засіб Позивач прийняв на страхування на випадок заподіяння збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок настав 22.05.2014 р. близько 15-20 години на вул. без назви в районі будинку № 100 у м. Дніпропетровську, коли водій ОСОБА_2., керуючи автомобілем КІА, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, виконував розворот поза перехрестям не дав дорогу автомобілю Пежо, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення.

В результаті ДТП автомобіль "PEUGEOT 301", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було пошкоджено, що підтверджується довідкою виданою органами МВС України на ім'я Страхувальника (копія довідки міститься в матеріалах справи).

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди Позивачем було перераховано страхове відшкодування в розмірі 6 152,27 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 001468 від 20.06.2014 р. (копія доручення в матеріалах справи). Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом № 00143661 від 17.06.2014р. (копія документу в справі).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2014 р. по справі № 199/4502/14-п, (3/199/1895/14) (належним чином засвідчена копія постанови міститься в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія ОСОБА_2. Останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 14 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2. застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "KIA SPORTAGE", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, шляхом укладення з Відповідачем поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8615172 (належним чином засвідчена копія полісу долучена до матеріалів справи).

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв'язку з укладенням Відповідачем з ОСОБА_3 полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АС/8615172, Відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану збитки, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "KIA SPORTAGE", державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

У відповідності до вищевказаних норм, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до Позивача перейшло право вимоги, яке Страхувальник мав до Відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм ОСОБА_2. транспортного засобу "KIA SPORTAGE", державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу № 40/05/14 від 03.06.2014 року, калькуляцією № KOR400514 від 03.06.2014 року (копії документів в справі), вартість матеріального збитку застрахованого автомобіля "Peugeot 301", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 10 178,17 грн. Розмір вартості, згідно страхового акту № 00143661 від 17.06.2014 року складає 6 152, 27 грн. (копії документів в справі).

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно частини 2 підпункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 1191 Цивільного кодексу України, ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а також те, що полісом № АС/8615172 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн. та франшизу в сумі - 0,00 грн., обґрунтованими є позовні вимоги за викладених в позові обставин про те, що сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті Відповідачем за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм ОСОБА_2 транспортного засобу "KIA SPORTAGE", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, складає: 6 152,27 грн. (відшкодована шкода).

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 827,00 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ГАРАНТ-АВТО" (ідентифікаційний номер 16467237, адреса: 01042, м. Київ, провулок Новопечерський, будинок 19/3), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" (ідентифікаційний код 20033533, адреса: 01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 70-А, п/р 265061822 в АТ «Райффайзен банк АВАЛЬ», МФО 380805), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, суму страхового відшкодування - 6 152, 27 грн. (шість тисяч сто п'ятдесят дві гривні 27 копійок) та судовий збір - 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень). Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити сторонам по справі № 910/26486/14.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 30.01.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало