РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015№910/29146/14

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес"
доВідкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"
простягнення 23 447,00 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Сологуб О.В. - представник за дов.;

від відповідача: Савісько В.В. - представник за дов.

У судовому засіданні 11.02.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди 23 447,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.12.2014 порушено провадження у справі №910/29146/14 та призначено розгляд справи на 26.01.2015.

В судовому засіданні 26.01.2015, в порядку ст. 77 ГПК України, оголошено перерву на 11.02.2015.

У відзиві на позов відповідач заперечив проти позовних вимог з тих підстав, що страхувальник позивача, за період дії договору з 24.08.2014 по 28.08.2014 (згідно додаткової угоди №1), страховий платіж не сплачував, а отже і договір добровільного страхування від 20.08.2013 на майнові інтереси страхувальника щодо транспортного засобу Лексус, державний номер ВІ0008АК не поширюється, а отже і право вимоги позивача не набуває, а відтак і позовні вимоги є необґрунтованими.

У судовому засіданні 11.02.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення предсавника позивача та відповідача, господарський суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу України встановлено, що страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про страхування", страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України "Про страхування", є видом добровільного страхування.

В статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

20.08.2013 між позивачем (далі - позивач, страховик) та Еренбург Юрієм Романовичем (далі - страхувальник) укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №006-0044239/01НТ (далі - Договір), за яким був застрахований автомобіль "Lexus" державний номер ВІ0008АК.

31.12.2013 до договору страхування укладена додаткова угода №1, відповідно до якої, сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору та кінцем дії договору вважати 28.08.2014.

25.08.2014 по н/п Октябрський, м. Полтава, Чапаєва, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Lexus" державний номер ВІ0008АК, під керуванням Еренбург Ю.Р. та "Fiat Albea", державний номер ВІ7064ВК під керуванням Кужим Ю.П.

17.09.2014 страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату срахового відшкодування

Відповідно до звіту від 27.08.2014 (оцінювач Рюмянцев С.Л. (свідоцтво МФ№4396 від 17.06.2006, №4777 від 19.07.2006, сертифікат від 16.09.2011, посвідчення МФ№5264-ПК від 21.03.2014), вартість матеріального збитку без урахування втрати товарної вартості з ПДВ становить 30 200,72 грн., без ПДВ - 25 167,27 грн.

Згідно рахунку № від 04.09.2014 та акту виконаних робіт ТОВ "Компанія "Стар Лайн" від 16.09.2014, вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля становила 28 629,00 грн.

Відповідно до товарного чеку №50 від 11.09.2014 ФОП Протасевич О.О., вбачається, що здійснено закупку запасних частин на суму 18 750,00 грн. та згідно квитанції №001142 від 16.09.2014 оплачено послуги за ремонт автомобіля у розмірі 4 697,00 грн.

Позивачем визнано страховим випадком ДТП, що відбулося 25.08.2014, та відповідно складено страховий акт №53178/1 від 29.09.2014 та розрахунок страхового відшкодування від 19.09.2014, відповідно до яких на підставі квитанцій №50 та №001142, прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 23 447,00 грн.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику у розмірі 23 447,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8165 від 01.10.2014.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи, в межах суми 23 447,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно внаслідок експлуатації автомобіля "Fiat Albea", державний номер ВІ7064ВК під керуванням Кужим Ю.П., як вбачається з постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2014 (справа №554/12651/14-п).

Вищезазначеною постановою районного суду Кужим Ю.П. визнано винним та притягнуто до відповідності за ст. 124 КпАП України і накладено штраф.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення - акт судового розгляду справи, який є результатом дослідження всіх документів та з'ясування всіх необхідних обставин. Таким чином, у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, дорожньо-транспортні пригоди, належним доказом є довідка Державної автомобільної інспекції, складена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення. У свою чергу, протокол - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, остаточний висновок щодо наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення міститься у постанові суду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Fiat Albea", державний номер ВІ7064ВК була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) АС/7528230 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом АС/7528230, діючим на дату ДТП).

Отже, відповідач є особою на яку полісом АС/7528230 покладено обов'язок з відшкодування шкоди завданої під час експлуатації автомобіля "Fiat Albea", державний номер ВІ7064ВК на час спірної ДТП.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (стаття 9 Закону України "Про страхування").

Отже, розмір франшизи за страховим полісом АС/7528230, що становить 510,00 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою (№08-11/14Р від 13.11.2014) про виплату страхового відшкодування у розмірі 23 447,00 грн., яка отримана відповідачем 17.11.2014, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи. Вимога залишена без відповіді та задоволення. Доказів перерахування на рахунок позивача коштів у розмірі 23 447,00 грн. відповідач суду не надав.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача суму у розмірі 23 447,00 грн., не врахувавши при цьому, що розмір франшизи передбаченої полісом відповідача АС/7528230, не підлягає відшкодуванню.

Таким чином, документально обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування у розмірі 22 937,00 грн.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов та доповненні до відзиву, судом визнані безпідставними та необґрунтованими, враховуючи, що відносини позивача та його страхувальника щодо сплати страхових платежів в межах договору №006-0044239/01НТ від 20.08.2013, не стосуються предмету спору в даній справі.

Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідач в порядку ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, не спростував заявлені позовні вимоги.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в межах суми 22 937,00 грн.

Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У зв'язку із частковим задоволенням позову, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 3, код 20344871) кошти у розмірі 22 937,00 грн. (двадцять дві тисячі дев'ятсот тридцять сім гривень 00 коп.) та 1 787,26 грн. (одна тисяча сімсот вісімдесят сім гривень 26 коп.) судового збору.

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 12.02.2015.

Суддя М.Є. Літвінова