РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015Справа №910/24776/14
За позовом Приватного підприємства "Трейд-М"

До Товариства з обмеженою відповідальністю СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОФІРМА "ЕЛІТА ПРИДНІПРОВ'Я"

Про стягнення 35 152,30 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Чернякова О.С. - представник

Від відповідача не з'явився

Суть спору:

Приватне підприємство «Трейд-М» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОФІРМА "ЕЛІТА ПРИДНІПРОВ'Я" про стягнення 32 152, 30 грн.

Ухвалою суду від 11.11.2014 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/24776/14 та призначено розгляд справи на 10.12.2014.

10.12.2014 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 10.12.2014 представники сторін не з'явились.

Суд клопотання представника відповідача задовольняє.

Ухвалою суду від 10.12.2014 відкладено розгляд справи на 28.01.2015.

В судове засідання 28.01.2015 представник позивача з'явився, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 28.01.2015 представник відповідача повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем не подано.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 28.01.2015, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та відповідно до вимог ст. 69 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

17.07.2013 між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки шляхом підписання накладної № 17/07 від 17.07.2013, відповідно до якої Приватне підприємство "Трейд-М" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ЕЛІТА ПРИДНІПРОВ'Я" паливо дизельне автомобільне (ЕН 590) на суму 30 096,00 грн.

В матеріалах справи наявний рахунок № 17/07 від 17.07.2013 р на суму 30 096,30 грн.

Позивач зазначає, що на сьогоднішній день оплата за поставлене паливо не надходила.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається із матеріалів справи товар було отримано 17.07.2013.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 265 ГК України передбачає, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 266 ГК України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частина 1 ст. 692 ЦК України передбачає, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем складає 30 096,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за поставлений товар у відповідача перед позивачем в сумі 30 096,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми, основної заборгованості позивач просить стягнути 3% річних в розмірі 1036,51 грн., та інфляційних втрат і розмірі 4 019,79 грн.

Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача збитків від інфляції та 3% річних з простроченої суми, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 019,79 грн. -збитків від інфляції та 1 036,51 грн. - 3% річних, підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ЕЛІТА ПРИДНІПРОВ'Я" (01024, м. Київ, провулок Чекістів, буд. 1-А, кв. 2, код ЄДРПОУ 75) на користь Приватного підприємства "Трейд-М" (51900, Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Алтайська, б № 5, кв. № 29, ) основну заборгованість в розмірі 30 096 (тридцять тисяч дев'яносто шість тисяч) грн., 3% річних в розмірі 1 036 ( одна тисяча тридцять шість) грн. 51 коп., інфляційні втрати в розмірі 4 019 (чотири тисячі дев'ятнадцять) грн. 79 коп., судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.02.2015

Суддя Л.В. Прокопенко