ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.02.15р. Справа № 904/131/15

За позовом Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до Житлово-будівельного кооперативу №37, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 78 479 грн. 77 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Миткалик Є.В.- представник, довіреність від 10.07.2014р. №00.01.0136;

від відповідача: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 78 479 грн. 77 коп. - заборгованості за теплову енергію, відпущену відповідно до договору від 01.12.1999рю №229 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання за відсутності у споживача приладів обліку.

Відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Справа згідно із статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними у ній матеріалами.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу представником позивача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.1999р. між Комунальним підприємством "Дніпродзержинськтепломережа", як постачальником, та відповідачем - Житлово-будівельним кооперативом №37, як споживачем, було укладено Договір №229 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання за відсутності у споживача приладів обліку (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник здійснює відпуск теплової енергії для потреб центрального опалення і вентиляції згідно розділу СНіП 2.04. 07-86 „Теплові мережі" і здійснює централізоване гаряче водопостачання згідно розділу СНіП 2.04. 01-85 „Внутрішній водопровід і каналізація будівель" по об'єктам споживача, розташованим за адресою: вул. Горького, 150 від джерела теплопостачання ДТЕЦ.

Як вбачається Комунальне підприємство "Дніпродзержинськтепломережа" в подальшому було перейменовано на Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа".

Згідно з пунктом 5.1 Договору даний договір укладено на строк з 01.12.1999р. по 01.12.2000р.; якщо не пізніше 6 місяців до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не виявить бажання розірвати його, строк дії договору автоматично вважається продовженим на один рік. Матеріали справи не містять доказів розірвання Договору.

У пункті 2.1 Договору сторонами було визначено тарифи, за якими здійснюється нарахування оплати за теплову енергію, гарячу та холодну воду.

Згідно з пунктом 3.1 Договору споживач зобов'язується здійснювати передплату за теплову енергію, гарячу та холодну воду в безакцептному порядку по рахункам (або іншим платіжним документам) постачальника, що надходять не раніше 5-го числа місяця, за який здійснюється оплата.

Позивач у позові зазначає, що станом на 01.11.2011р. відповідачу на виконання умов Договору постачалася теплова енергія на суму 78 479 грн. 77 коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2015р. у справі №904/131/15 було витребувано від позивача докладний обґрунтований розрахунок спожитої теплової енергії з зазначенням періоду споживання, рахунки, виставлені відповідачу за спожиту теплову енергію у спірний період, а також докази в підтвердження виставлення відповідачу рахунків на оплату.

Позивачем витребувані господарським судом не були надані.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів; це право кореспондується з повноваженнями суду щодо захисту цих прав та охоронюваних інтересів.

У частині 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.

Як визначено в частинах 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Матеріали справи не містять, а сторонами не надано доказів в підтвердження постачання позивачем відповідачу теплової енергії за Договором.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, позивачем не доведено обставин, на які він посилається як підставу своїх вимог, доказів в їх підтвердження не надано.

З урахуванням викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„23" лютого 2015р.