РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015Справа №910/29199/14

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

про стягнення 41 747,32 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Рудюк В.М. - довіреність №ГО-14/248 від 19.12.2014 року;

від відповідача: Цілик А.В. - довіреність №67 від 16.10.2014 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення 41 747,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну ПрАТ «МТС Україна», яке є страхувальником позивача, було завдано матеріальної шкоди, яка була відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача 41 747,32 грн. - суми відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу автомобіля, 1 827,00 грн. - судового збору.

Ухвалою від 29.12.2014 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 10.02.2015 року.

10.02.2015 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 10.02.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 10.02.2015 року представник відповідача залишив вирішення питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні на розсуд суду.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 10.02.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2014 року між ПрАТ «МТС Україна» (далі по тексту - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (далі по тексту - страховик, позивач) укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією автотранспортних засобів №0335955 (далі за текстом - Договір), за умовами якого був застрахований транспортний засіб марки «Форд», державний номер АА1876МВ (далі по тексту - застрахований транспортний засіб).

Відповідно до Договору страхування страховик повинен відшкодовувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 02.06.2014 року в м. Дніпропетровськ на перехресті нерівнозначних доріг пр. Кірова - пр.. Ілліча, сталося ДТП, в результаті якого зіткнулися застрахований транспортний засіб, та транспортний засіб марки «Рута», державний номер АЕ0729АВ, яким керував Зотик Д.М., у результаті чого застрахованому транспортному засобу було завдано пошкодження (Акт огляду транспортного засобу від 06.06.2014 року ; наявний у матеріалах справи).

Відповідно до Страхового акту №13242Р/01/2014 від 18.06.2014 року вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 42 771,00 грн.

У зв'язку зі зверненням страхувальника до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (копія заяви в матеріалах справи), позивачем було визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що складено відповідний страховий акт, видано наказ на здійснення виплати страхового відшкодування страхувальникові (зазначені документи містяться в матеріалах справи) у розмірі 42 771,00 грн.

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Договір укладений між позивачем та страхувальником за своєю правовою природою є договором страхування. Правовідносини щодо страхування регулюються нормами Цивільного кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Майнова шкода, завдана страхувальникові позивача була відшкодована позивачем відповідно до умов Договору, однак постановою Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (суддя Дяченко І.В.) від 02.07.2014 року справа №199/4831/14-п, винним у ДТП визнано водія транспортного засобу марки «Рута», державний номер АЕ0729АВ, - Зотик Д.М.

Відповідно до єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність Зотик Д.М. на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», відповідно до Полісу серія АІ №2654122, що в свою чергу є підставою для відшкодування завданої майнової шкоди відповідачем.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Судом встановлено, що страховик виконав своє грошове зобов'язання 20.06.2014 року, на підтвердження чого позивач надав суду платіжне доручення №13205 від 20.06.2014 року на суму 42 771,00 грн.

Відповідно до Полісу АІ №2654122 ліміт відповідальності відповідача: за шкоду по життю та здоров'ю 100 000,00 грн., за шкоду по майну 50 000,00 грн., франшиза 0,00 грн. (копія Полісу міститься в матеріалах справи).

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 41 747,32 грн. - суми відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу автомобіля, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 77, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 65, ) 41 747 (сорок одну тисячу сімсот сорок сім) грн. 32 коп. - суми відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу автомобіля, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 12.02.2015 року.