ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

10 лютого 2015 р. Справа № 902/1735/14

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Василишеній Н.О.

За участю представників сторін:

позивача 1: Кошель Т.А.- керівник згідно виписки з ЄДР;

позивач 2 : ОСОБА_2 - ФОП згідно виписки з ЄДР;

відповідача: Безносюк Л.В. - представник за довіреністю;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом:ТОВ "Видавництво "Поліграф Сервіс" (вул. Лебединського 34а, м. Вінниця, 21034) та ФОП ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 21036)

до:ТОВ "Редакція газети "Дорога. Транспорт. Пішохід" (вул. Лебединського, 34а, м. Вінниця, 21034)

про витребування майна із чужого незаконного володіння, ціна позову 44 595,46 грн.

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Поліграф Сервіс" та Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Дорога. Транспорт. Пішохід" про витребування майна із чужого незаконного володіння на суму 44 595,46 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачі вказують на те, що відповідач безпідставно утримує належне їм майно:

- монітор NEC (LCD217ONX) вартістю 6511,48 грн.;

- принтер струменевий AO SureColor SC - T700 вартістю 33300,00 грн.;

- багатофункціональний пристрій XEROX Phser 3045 - NI вартістю 1858,98 грн.;

- плівку рулонну самоклеючу (папір копіювальний) вартістю 2925,00 грн.

На думку позивачів, на підставі приписів ст. 387 ЦК України вказане майно підлягає витребуванню у відповідача.

Ухвалою від 12 грудня 2014 року порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 14 січня 2015 року.

12 січня 2015 року від відповідача, до суду, надійшов відзив на позовну заяву в якому останній проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

В судове засідання 10 лютого 2015 року з'явились всі учасники судового процесу.

В судовому засіданні судом розглянуто пояснення позивача 2 (ФОП ОСОБА_2.) які надійшли до суду 09 лютого 2015 року.

З даного пояснень судом вбачається що відповідачем повернуто спірне майно позивачу2, а саме: принтер струменевий AO SureColor SC - T700 вартістю 33300,00 грн. та плівку рулонну самоклеючу (папір копіювальний) вартістю 2925,00 грн., після порушення провадження у справі, що підтверджується Актом приймання-передачі від 06.02.2015 року, тому провадження в справі в частині витребування з чужого незаконного володіння принтера струменевого AO SureColor SC - T700 вартістю 33300,00 грн. та плівки рулонної самоклеючої (папір копіювальний) вартістю 2925,00 грн. підлягає припиненню згідно п.п. 1-1 ст. 80 ГПК України у зв'язку із відсутністю предмету спору з віднесенням на відповідача судових витрат у цій частині, що кореспондується з п. 4.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України».

Крім того позивач 2 в поясненні від 09.02.2015 року просить суд:

- зобов'язати відповідача повернути бухгалтерську та гарантійну документацію, що залишилася у офісному приміщенні;

- компенсувати матеріальну шкоду, а саме - заборгованість зі сплати податків до міськбюджету м. Вінниці та Вінницької ОДПІ за 2014-2015 роки у сумі 5200,90 грн.;

- компенсувати витрати на виконання замовлення плакатів, замовлені Тернопільською ОАШ ВСА та оплачені 16.07.2014 р. у сумі 4800,00 грн.

Суд розглянувши дане клопотання розцінює його як заяву про одночасну зміну предмету та підстав позову.

У п. 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" наголошено на тому, що одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

З врахуванням вищевикладеного в задоволені заяви позивача 2, викладеної в письмових поясненнях від 09.02.2015 р., слід відмовити.

В судовому засіданні представник позивача 1 позовні вимоги в частині витребування монітора NEC (LCD217ONX) вартістю 6511,48 грн. та багатофункціонального пристрою XEROX Phser 3045 - NI вартістю 1858,98 грн. із чужого незаконного володіння підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, а саме зазначив що на дане майно претендує не лише позивач 1.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши в сукупності надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку суд встановив наступне.

11.06.13 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Дорога. Транспорт. Пішохід" (Орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Поліграф Сервіс" (Орендар) уклали Договір оренди № 1, відповідно до умов якого орендар передав орендарю приміщення загальною площею 1774,4 кв.м. які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, відповідно до п. 1.3 якого орендовані приміщення використовуються для виконання орендарем господарської діяльності згідно установчих документів останнього. Відповідно до п. 5.1.9 Договору орендар має право без погодження та без письмової згоди Орендодавця здавати приміщення, що орендується в суборенду. Термін оренди становить: з дня передачі приміщень у фактичне користування по акту до 10 травня 2016 року (п. 7.1 Договору).

14 червня 2013 року між сторонами був підписаний акт здачі-приймання приміщення до договору оренди № 1 від 14.06.2013 року.

20 серпня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Поліграф Сервіс" (Суборендодавець) та Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (Суборендар) уклали Договір оренди № 4, відповідно до умов якого Суборендодавець передавав в суборенду Суборендареві, а Суборендар приймав у Суборендодавця в суборенду на 2 роки, як це зазначено у п. 6.1, частину нежилого приміщення, загальною площею 10,5 кв.м, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачі вказують на те, що відповідач з серпня 2014 року не допускає позивачів до орендованих приміщень в яких залишилось устаткування та особисті речі, а саме безпідставно утримує майно: монітор NEC (LCD217ONX) вартістю 6511,48 грн. та багатофункціональний пристрій XEROX Phser 3045 - NI вартістю 1858,98 грн., (позовна вимога з урахуванням часткового повернення майна позивачу 2) яке належить на праві власності позивачу 1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, у приміщеннях, що належать відповідачу, внаслідок чого, на думку Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Поліграф Сервіс", на підставі приписів ст. 387 ЦК України вказане майно підлягає витребуванню у відповідача та передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Поліграф Сервіс".

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, суд дає самостійну оцінку доказам на підставі чинного законодавства і не зв'язаний позицією сторін.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані позивачем1 докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В силу приписів статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом права власності, визначеного у статті 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (пункт 1 статті 321 вказаного Кодексу).

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позитивний аспект права власності означає можливість реалізації прав на річ (майно) без участі всіх інших осіб, а негативний - усунення всіх інших осіб від речі і захист її від всіх цих осіб.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

Таким чином, норма статті 387 ЦК України встановлює право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (віндикаційний позов).

Однією з особливостей цього позову, як правило, є відсутність спорів з приводу належності позивачу майна на праві власності чи іншому титулі. В протилежному випадку власник має право звернутися до суду з двома вимогами - про визнання права власності на майно та усунення перешкод у здійсненні щодо нього правомочностей.

Віндикаційний позов має місце, коли у власника зберігається право власності, але він не може його здійснювати, оскільки річ вибула із його володіння і перебуває у неправомірному (незаконному) володінні іншої особи. Тобто віндикаційний позов - це позов неволодіючого власника до незаконно володіючого невласника з метою відновлення порушеного володіння річчю шляхом вилучення її у натурі.

Важливою умовою звернення з віндикаційним позовом є відсутність між позивачем і відповідачем зобов'язально-правових відносин.

Крім того, при розгляді віндикаційного позову позивач повинний підтвердити право власності на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. На підтвердження наявності у позивача суб'єктивного права на витребуване майно позивач повинен надати суду відповідні докази. (Відповідна правова позиція відображена в постанові Вищого господарського суду України від 19.07.2011 р. у справі № 5002-18/3226.1-2010).

Отже, умовами задоволення такого позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння.

Разом з тим, позивач1 на підтвердження права власності на витребуване майно надав суду видаткову накладну № GA-/060904 від 02.10.2009 року та товарну накладну № РНнV-0012822 від 29.07.2013 року про придбання ОСОБА_4 монітора LCD217ONX вартістю 6511,48 грн. та багатофункціонального пристрою XEROX Phаser 3045 - NI вартістю 1858,98 грн.

З огляду на це позивачем 1 не надано суду належних доказів в підтвердження права власності на витребуване майно.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Враховуючи вищевикладене, з наведеного вбачається, що до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Отже, необхідною умовою для звернення до суду із відповідним позовом є порушення прав та охоронюваних законом інтересів особи - позивача у справі, в даному випадку - Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Поліграф Сервіс".

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Позивачем 1 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, з якими закон пов'язує наявність підстав для задоволення позовних вимог про витребування майна та зобов'язання його повернути, у зв'язку з чим позовні вимоги не можна вважати обґрунтованими.

З огляду на викладене у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Поліграф Сервіс" слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України судові витрати, в частині позовних вимог позивача 1 покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 43, 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ст. 82-84, 115 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ :

1. Провадження у справі за позовом ФОП ОСОБА_2 до ТОВ "Редакція газети "Дорога. Транспорт. Пішохід" про витребування із чужого незаконного володіння майна, а саме: принтера струменевого AO SureColor SC - T700 вартістю 33300,00 грн. та плівки рулонної самоклеючої (папір копіювальний) вартістю 2925,00 грн. - припинити.

2. У позові ТОВ "Видавництво "Поліграф Сервіс" до ТОВ "Редакція газети "Дорога. Транспорт. Пішохід" про витребування із чужого незаконного володіння майна, а саме: монітора NEC (LCD217ONX) вартістю 6511,48 грн. та багатофункціонального пристрою XEROX Phser 3045 - NI вартістю 1858,98 грн. - відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Дорога. Транспорт. Пішохід" (вул. Лебединського, 34а, м. Вінниця, 21034, код 04879905) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 21036, ідент. номер НОМЕР_1) 1440,40 грн. - судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 12 лютого 2015 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи