ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015 р. Справа № 914/4556/14

За позовом: Приватного підприємства «Ресторан швидкого обслуговування «Лем-Берг», смт. Брюховичі, Львівська область

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Бізнес-Центр «Підзамче», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, смт. Запитів, Кам'янко-Бузький район

про: визнання права оренди приміщення у зв'язку з пролонгацією договору оренди та поновлення строку, який був раніше встановленим договором №52/13-Ор від 30 вересня 2013 року,

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Вашкевич Н.І.

За участю представників:

позивача: Коваль А.Ф. - дов. №б/н від 05.12.2014 року,

відповідача: Курилич А.Я. - дов. №1 від 05.01.2015 року,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ФОП ОСОБА_1

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось.

За клопотанням представника відповідача (вх.№3780/15 від 11.02.2015 року) здійснюється фіксація судового процесу технічними засобами.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Приватного підприємства «Ресторан швидкого обслуговування «Лем-Берг» до Приватного акціонерного товариства «Бізнес-Центр «Підзамче», в якому просить визнати за Приватним підприємством «Ресторан швидкого обслуговування «Лем-Берг» (Львівська область, смт. Брюховичі, вул. Бічна Отця Іздрика, 6 ), в особі директора Гірного І.Є. право оренди приміщення (площею 396 м.кв. на першому поверсі адміністративно - побутового корпусу за адресою м. Львів, вул.. Б. Хмельницького, 176) згідно Договору оренди №52/13-Ор від 30 вересня 2013 року у зв'язку з його пролонгацією та поновленням строку до 30.вересня 2015 року. Ухвалою від 25.12.2014 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.01.2015р.

В судове засідання 15.01.2015 р. представник позивача з'явився, позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, вимоги ухвали суду від 25.12.2014 року виконав частково.

Через канцелярію суду 15.01.2015 року за вх. №151/15 подав заяву-клопотання про залучення до розгляду справи №914/4556/14:

- Відкрите акціонерне товариство «Прикарпатпромарматура», м. Львів;

- Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (ЗАТ), м. Київ в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Львів» (Філія «Львівське Центральне відділення Промінвестбанку» м. Львів, вул. Ак. В. Гнатюка, 2);

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» (03040, м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, 92/1) як третіх осіб, а справу №914/3795/14 до вирішення справи №2/139/10/14 зупинити».

Мотивує клопотання тим, що суддя господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б. розглядає матеріали справи за позовом Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (ЗАТ), м. Київ в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Львів» (Філія «Львівське Центральне відділення Промінвестбанку» м. Львів, до відповідача - 1: Закритого акціонерного товариства «Бізнес-Центр «Підзамче», м. Львів, до відповідача - 2: Відкритого акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура», м. Львів про звернення стягнення на заставлене майно на загальну суму 50 481 213,71 грн. (Справа №2/139).

Учасником справи №2/139/14 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» (03040, м. Київ, пр.40-річчя Жовтня, 92/1).

У зв'язку з тим, що в результаті розгляду справи по суті відповідач ПрАТ «БЦ «Підзамче» може втратити право власності на заставлене майно, а відповідно і втратити процесуальне право бути відповідачем по даній справі, а також у зв'язку з тим, що ймовірні нові власники предмету оренди можуть не заперечувати, а навпаки підтримати позицію Позивача як Орендаря предмету позову і визнати позов або укласти мирову угоду і дозволити користуватись приміщенням в майбутньому.

Також через канцелярію суду 15.01.2015 року за вх. №150/15 представник позивача подав заяву-клопотання про залучення до розгляду справи №914/4556/14, як третю особу ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) і просить дану справу до вирішення справи, що розглядатиме Личаківський район суд м. Львова зупинити, та долучив копію позовної заяви ОСОБА_1 до ЗАТ (тепер ПАТ) «Бізнес-Центр «Підзамче», третіх осіб: ПП «РШО «Лем-Берг», ВАТ «Прикарпатпромарматура» про встановлення фактів створення нової речі та визнання права власності на новостворену річ, яку подав у Личаківський районний суд 13.01.2015 року.

Через канцелярію суду 15.01.2015 року за вх. №149/15 представник позивача подав заяву-клопотання про витребування доказів та призначення будівельно-технічної експертизи, а саме:

1. Зобов'язати Позивача документально підтвердити свою цивільну правоздатність та правонаступництво Закритого акціонерного товариства "Бізнес центр "Підзамче" щодо договору оренди № 52/13-Ор від ЗО вересня 2013 року;

2. Документально підтвердити право власності на предмет договору оренди № 52/13-Ор від 30 вересня 2013 року як окремого приміщення, загальною площею 396 (триста дев'яносто шість) квадратних метрів на 1 (першому) поверсі в адміністративно-побутовому корпусі за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 176 і ЗАТ «БЦ «Підзамче»» на момент підписання договору оренди № 52/13-Ор від 30 вересня 2013 року, а також Пр АТ«БЦ «Підзамче»» на момент подачі позовної заяви Позивача.

3. З метою перевірки відображення на балансі товариства як предмету договору оренди, так і заборгованості, задекларованої перед державою, витребувати:

1. копію технічного паспорту приміщення, яке передане в оренду;

2. копію Акту прийому-передачі приміщення, підписаного орендодавцем та орендарем;

3. зважаючи на п. 1.5 договору: «При переданні майна в оренду об'єкт оренди залишається на балансі Орендодавця і не передається на баланс Орендарю!!!» копію балансу ЗАТ/ПрАТ "Бізнес центр "Підзамче", в якому згідно Наказу Міністерства Фінансів України

№ 181 від 28.07.2000 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2000 р. за N 487/4708 ) Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 14 "Оренда" : « Облік оренди в орендодавця 10. орендодавець відображає в бухгалтерському обліку наданий у фінансову оренду об'єкт як дебіторську заборгованість орендаря в сумі мінімальних орендних платежів і негарантованої ліквідаційної вартості за вирахуванням фінансового доходу, що підлягає отриманню, з визнанням іншого доходу (доходу від реалізації необоротних активів). Повний розрахунок суми по 361 коду

4. Витяг з балансу товариства про балансову вартість приміщення, переданого в оренду як на час передачі об'єкту в оренду, так і балансову вартість орендованого приміщення станом на сьогоднішній день!!!

5. Копії документів, на підставі яких Позивач створив (зробив капітальний ремонт чи переобладнав) приміщення для здачі в оренду ще у 2005 році.

4. З метою підтвердження факту відсутності окремого приміщення площею 396 кв.м. до підписання протоколів та створення приміщення ресторану площею 396 кв. м. після підписання протоколів та до підписання першого договору оренди у 2005-2006 роках за рахунок капіталу ПП „Ресторан швидкого обслуговування „Лем-Берг", просимо витребувати у ЛКП «БТ1 та ЕО», що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Липинського,54 інвентаризаційну та реєстраційну справи на майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. вул. Б.Хмельницького, 176;

5. для підтвердження інформації, поданої у цьому відзиві витребувати письмові пояснення і викликати у судове засідання для підтвердження поданих пояснень посадових осіб БЦ «Підзамче», а саме: голови правління ПАТ «Підзамче» ОСОБА_11, посада головного адміністратора

ОСОБА_12 та бухгалтера ОСОБА_13

6. призначити будівельно-технічну експертизу та доручити її проведення Науково-дослідному інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 54. Експертові поставити наступні запитання:

« 1. чи дійсно теперішнє приміщення, в якому розташований ресторан «Лем-Берг» с творене як нова річ за рахунок переробки частини приміщення загальною площею 7487 кв.м.,

2. Чи приміщення ресторану «Лем-берг» могло бути створеним у 2005 році (до жовтня 2005 року) за рахунок переробки матеріалу (попередньої речі - 396 кв.м. як частини вищевказаного приміщення ЗАТ«Підзамче») за кошти ППРШО «Лємберг» (Орендаря) в сумі 350 тис. доларів?

3. Якою була вартість 396 кв.м. до початку проведення капітального ремонту та реконструкції частини приміщення площею 7487 кв.м (через призму вартості всього не відремонтованого приміщення і вираховування відповідної вартості одного квадратного метра).»

В судове засідання 15.01.2015 р. представник відповідача з'явився, позов не визнає, вимоги ухвали суду від 25.12.2014 року виконав частково. Подав відзив, в якому позов не визнає.

Представник відповідача заперечив, щодо поданих представником позивача клопотань.

Відповідно до ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

З огляду на викладене вище, суд вважає за доцільне задоволити клопотання представника позивача щодо залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) і Ухвалою господарського суду Львівської області від 15.01.2015 року залучено до участі в даній справі ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Згідно ч. 1 ст. 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

Згідно ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

В задоволенні решти клопотань суд відмовив представнику позивача, так як вони не стосуються предмета спору у даній справі, а також щодо зупинення провадження у справ, представник позивача не подано доказів, які б вказували на порушення провадження Личаківським районним судом м. Львова за вказаною вище позовною заявою ФОП ОСОБА_1 та щодо витребуваних доказів не подано позивачем доказів, які б вказували, що позивач немає можливості такі докази надати.

Рух справи відображено в ухвалах суду, що містяться в матеріалах справи.

В судове засідання 12.02.2015 р. представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить позов задоволити, вимоги узвали суду виконав.

В судове засідання 12.02.2015 р. представник відповідача з'явився, позов не визнає із підстав, викладених у відзиві та у клопотанні від 11.02.2015 року, вимоги ухвали суду виконав. Просить відмовити в позові.

В судове засідання 12.02.2015 р. третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 з'явилась, позов підтримала повністю. Просить задоволити позов.

В судовому засіданні 12.02.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши і проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, оглянувши оригінали документів, суд встановив таке.

Договір оренди № 52/13-Ор від ЗО вересня 2013 року було укладено між Позивачем, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Відповідачем терміном до 30 вересня 2014 року.(Договір оренди № 52/13-Ор від 30 вересня 2013 року міститься у справі).

Згідно п. 8.1. Договору, Договір може бути припинений достроково за взаємною письмовою згодою Сторін. Цей Договір може бути розірваний в односторонньому порядку За вимогою однієї зі Сторін, із письмовим попередженням про це іншої Сторони не пізніше ніж: за один календарний місяць до дати розірвання Договору та за умови сплати Стороною, що ініціює розірвання Договору, іншій стороні додаткової компенсації витрат, пов'язаних з достроковим розірванням Договору, в розмірі погодженої Сторонами орендної плати за один календарний місяць Зазначені суми компенсацій сплачуються до дня підписання Сторонами Акта приймання-передачі (повернення) приміщень, незалежно від сум оплати орендної плати та інших платежів за цим Договором. Одностороння відмова від виконання зобов'язань і одностороння зміна умов Договору не допускається.» п.8.12.Договору.

Відповідно до п.1.1 Договору оренди №52/13-Ор від 30.09.2013р. Орендодавець передає в оренду Орендарю не житлове приміщення площею 396 м.кв. на першому поверсі адміністративно - побутового корпусу за адресою АДРЕСА_1 під кафе (надалі майно) яке належить Орендодавцю на підставі Договору поділу посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_10, за додатковою домовленістю сторін надає в оренду і ним майно (меблі, оргтехніку, тощо) додаткові послуги, пов'язані з орендою зазначених приміщень,Ю а Орендар приймає в тимчасове користування об'єкт оренди та сплачує орендну плату за використання орендованого майна на умовах цього Договору.

Ч.1.ст. 795 ЦК України вказує на необхідність підписання відповідного документу яким засвідчується передача майна в оренду, оскільки з цієї дією пов'язує початок обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Так п.2.2. Договору сторони погодили, що датою початку використання майна є дата підписання акта приймання-передачі, але у будь якому випадку датою початку використання майна є 1 жовтня 2013 р., оскільки даний пункт Договору покладає обов'язок на Орендодавця передати, а на Орендарі прийняти приміщення не пізніше цієї дати. А підтвердженням та доказом факту прийняття та використання майна Орендарями є відповідні Акти про надання - прийняття послуг. Такі акти і міститься в матеріалах справи, для доказу початком використання майна надано відповідачем копії актів надання-прийняття послуг за жовтень 2013 р., тобто перший місяць після дати яка вказана в п.2.2. Договору. В даних Актах вказано, що надані послуги згідно Договору оренди №52/13-Ор від 30.09.2013 р.

Позивачу передано відповідачем в оренду приміщення (площею 396 м.кв. на першому поверсі адміністративно-побутовому корпусі за адресою АДРЕСА_1) згідно Договору оренди №52/13-Ор від 30.09.2013 року.

Відповідачем 07.10.2014р. було направлено позивачу Лист № 91 від 07.09.2014р. з вимогою повернення орендованого майна по закінченню терміну дії Договору оренди №52/13-ор від 30.09.2013р., що підтверджується описом вкладення до цінного листа та повідомленням про вручення поштового відправлення (докази містяться в матеріалах справи).

Ще одним підтвердженням отримання Позивачем листа вимоги про повернення орендованого майна є надісланий Позивачем лист-відповідь на лист №91 від 07.09.2014р.

Судом досліджено, що у проваджені господарського (суду Львівської області, суддя Шпакович О.Ф.) перебуває справа №914/3795/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Бізнес-центр «Підзамче» до Приватного підприємства «Ресторан швидкого обслуговування „Лем-Берг» (Позивач у даній справі) та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (Третя особа уданій справі) про зобов'язання звільнити і повернути об'єкт оренди на підставі закінчення строку Договору оренди №52/13-Ор від 30 вересня 2013р. Провадження у цій справі відкрито 30.10.2014р.

Отже окрім листа вимоги про повернення орендованого майна №91 від 07.09.2014 року скерованого відповідачем позивачу підтвердженням відсутності згоди Орендодавця на пролонгацію спірного Договору є подання зазначеної вище позовної заяви орендодавцем у справі №914/3795/14, де він виступає позивачем.

Вищий господарський суд України аналізуючи норми законодавства у аб.2 п.4.1. Постанови №12 від 29 травня 2013 року пленуму ВГСУ прийшов до висновку, що якщо на дату закінчення строку договору (протягом строку дії договору) або протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Відповідачем 04.08.2014р. було вручено Позивачу повідомлення про розірвання Договору у зв'язку з невиконанням останнім своїх обов'язків. Така вимога Орендодавця однозначно вказує на заперечення проти пролонгації Договору ще до закінчення його строку дії.

За №91 від 07.09.2014 року орендодавець направив орендарю вимогу про повернення орендарем майна по договору оренди. Докази вручення таких вимог позивачу наявні в матеріалах справи.

Згідно ст. 764 ЦК України є дві умови пролонгації договору оренди. Окрім заперечення Орендодавця на таку пролонгацію, ще однією умовою є продовження використання орендованого майна. Позивач не надав доказів оплати згідно договору оренди протягом жовтня 2014 року - січня 2015 року та того що він продовжує використовувати дане майно.

Суд вважає, що ще однією підставою відмови в задоволенні позову є те, що для задоволення даного позову суду необхідно встановити юридичний факт пролонгації Договору, а встановлення такого факту не відповідає передбаченим законом (стаття 20 ГК України, стаття 15, частина друга статті 16 ЦК України) способам захисту порушеного права.

При прийнятті рішення у справі суд виходив з наступного.

Частиною 1 ст.1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частин 1, 2 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 2 ст.20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 202, 205 Цивільного кодексу України закріплено загальне поняття правочину, яким є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 7 ст. 180 ГК України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Строк дії договору є істотною умовою господарського договору (ч. 3 ст. 180 ГК України).

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України (ЦКУ) якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно ст. 284 ГКУ строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як зазначалось і підтверджено вище матеріалами справи відповідач (орендодавець) заперечував проти пролонгації спірного договору на новий термін після закінчення строку його дії у визначеному законом порядку (докази є в матеріалах справи).

Окрім заперечення Орендодавця на таку пролонгацію, ще однією умовою є продовження використання орендованого майна. Позивач не надав доказів оплати згідно договору оренди протягом жовтня 2014р. - січня 2015р. та того що він продовжує використовувати орендоване майно.

Для задоволення даного позову суду необхідно встановити юридичний факт пролангації Договору, а це не відповідає передбаченим законом (стаття 20 ГК України, стаття 15, частина друга статті 16 ЦК України) способам захисту порушеного права.

Відтак, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог повністю.

Судові витрати залишити за позивачем, керуючись вимогами ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 15,16,764 ЦК України, 20 ГК України, ст. ст. 3, 12, 22, 27, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17.02.2015 р.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Долінська О.З.