УХВАЛА

17.02.2015Справа №910/1231/15-г
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

про стягнення 49 357,49 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Дзюба І.М. (представник за довіреністю №14/1077 від 30.12.2014р.);

від відповідача: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" звернулось до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" суми страхового відшкодування в розмірі 49 357,49 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що між ним та Ткаченко О.В. було укладено Договір добровільного комплексного автострахування №06/6752732/1007/14 від 25.01.2014р., яким було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу БМВ, реєстраційний номер АА 4567 МВ. 08.03.2014р. по вул. Драгомирова, 3 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля БМВ, реєстраційний номер АА 4567 МВ, під керуванням водія Ткаченко О.В. та транспортного засобу Тойота, реєстраційний номер АА 2118 РВ під керуванням Бачинської О.В.

Водія автомобіля Тойота, реєстраційний номер АА 2118 РВ постановою Печерського районного суду міста Києва від 04.04.2014р. у справі №757/6911/14-п було визнано винним в порушенні ПДР України, в зв'язку з чим, позивач на виконання умов Договору добровільного страхування виплатив 49 916,03 грн. страхового відшкодування на підставі платіжних доручень №0019469 від 15.05.2014р. та №0025161 від 24.06.2014р.

Відповідно до наявного в матеріалах справи актуалізованого звіту №01296/КВ про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 18.05.2014р. вартість (розмір) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу БМВ, реєстраційний номер АА 4567 МВ складає 49 357,49 грн. Враховуючи те, що цивільна відповідальність водія транспортного засобу Тойота, реєстраційний номер АА 2118 РВ, була застрахована відповідачем за полісом №АС/9158569, позивач звернувся до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування, яка останнім була залишена без задоволення, з огляду на що він вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/1231/15-г, розгляд справи призначено на 17.02.2015р. Крім того, направлено запит до М(Т)СБУ про надання інформації щодо полісу №АС/9158569.

16.02.2015р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого проти задоволення позову заперечує, посилаючись, зокрема на те, що на замовлення відповідача ФОП Ковтун В.І. було складено звіт №828/14 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу BMW державний номер АА 4567 МЕ, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 32 055,59 грн.

В судове засідання 17.02.2015р. представник відповідача не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 17.02.2015р. суд, з'ясовуючи обставини справи, дійшов висновку про необхідність призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання щодо визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля БМВ, реєстраційний номер АА 4567 МВ.

Так, згідно зі ст. 82 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні господарського спору по суті (задоволення позову, відмова в позові повністю або частково) господарський суд приймає рішення. Рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Зокрема, згідно з положеннями ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Також, за змістом системного аналізу приписів ст. ст. 43, 104 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов'язок всебічно та повно з'ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, є підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду.

Таким чином, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов'язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом заявленого позову є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 49 357,49 грн., сплаченого позивачем власнику застрахованого автомобілю БМВ, реєстраційний номер АА 4567 МВ., який було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини Бачинської О.В., цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідачем.

За змістом ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має створювати сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Враховуючи приписи ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої жодні докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи двох звітів суб'єктів оціночної діяльності щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, судом зроблено висновок про необхідність призначення судової експертизи у справі для вирішення питання щодо визначення дійсної вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю БМВ, реєстраційний номер АА 4567 МВ.

Так, відповідно до ч. 1-3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" з урахуванням вимог частини третьої статті 41 ГПК господарський суд доручає проведення судових експертиз установам та особам, зазначеним у статтях 7, 9 і 10 Закону.

Згідно з частиною другою статті 10 Закону судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта.

За загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до Закону і включено до Державного реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України (стаття 9 Закону).

Проведення експертизи в даному випадку суд вирішив доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі №910/1231/15-г судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:

- Яка вартість матеріального збитку (шкоди) завдана власнику транспортного засобу БМВ, реєстраційний номер АА 4567 МВ внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 08.03.2014р.?

2. Проведення експертизи у встановлений законом строк доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

3. Ухвалу та матеріали справи №910/1231/15-г надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

4. Відповідно до статті 14 Закону України "Про судову експертизу" попередити експерта, який буде здійснювати судову експертизу, про кримінальну відповідальність за статями 384 та 385 Кримінального кодексу України.

5. Зобов'язати сторони надати на вимогу експерта оригінали всіх, необхідних для проведення експертизи, документів.

6. Оплату витрат по проведенню судової автотоварознавчої експертизи на даному етапі провадження у справі покласти на відповідача і запропонувати йому вирішити питання з експертною установою щодо сплати, в т.ч. шляхом попередньої оплати, сум за проведення судової експертизи.

7. Зобов'язати сторони повідомити Господарський суд міста Києва про закінчення експертизи.

Суддя Морозов С.М.