ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р. Справа № 914/1865/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П.

Матущака О.І.

при секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Літературна агенція «Піраміда» б/н від 07.11.2014 року

та Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції б/н і дати

на рішення Господарського суду Львівської області від 29.10.2014 року

у справі № 914/1865/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Тара», м. Львів

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтара», м. Львів

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Літературна агенція «Піраміда», с. Малий Дорошів Жовківського району Львівської області

до відповідача-3: Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Аль-Тара», м. Львів

про визнання права власності, зняття арешту з нежитлового приміщення та визнання незаконною постанови головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

за участю представників:

від позивача: Пукаляк Т.М. - представник;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: Цебак І.С. - представник;

від відповідача-3: Хром'як М.Д. - представник;

від третьої особи: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Нова Тара» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ «Альтара», ТзОВ «Літературна агенція «Піраміда», Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання права власності на нежитлове приміщення під літ. «А-1» за адресою м.Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення під літ. «А-3» за адресою м.Львів вул.Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення під літ. «А-1, А-3» за адресою м.Львів, вул.Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, зняття арешту з нежитлового приміщення під літ. «А-1» за адресою м.Львів, вул.Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; нежитлового приміщення під літ. «А-3» за адресою м.Львів вул.Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; нежитлового приміщення під літ. «А-1, А-32» за адресою м.Львів, вул.Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, накладений постановою головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Меленчука В.І. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.03.2014 р., реєстраційний номер виконавчого провадження: 41472782, а також визнати незаконною постанову головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Меленчука В.І. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.03.2014 р., реєстраційний номер виконавчого провадження: 41472782.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.10.2014 року (суддя Бортник О.Ю.) позов ТзОВ «Нова Тара» задоволено частково. Суд виніс рішення, яким:

- визнав право власності ТзОВ «Нова Тара» на нежитлове приміщення під літ. "А-1" за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення під літ. «А-3» за адресою м. Львів вул.Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення під літ. «А-1, А-3» за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01.

- зняв арешт з нежитлового приміщення під літ. «А-1» за адресою м. Львів, вул.Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; нежитлового приміщення під літ. «А-3» за адресою м. Львів вул. Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; нежитлового приміщення під літ. «А-1, А-3» за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, накладений постановою головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Меленчука В.І. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.03.2014 р., реєстраційний номер виконавчого провадження: 41472782.

- у задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з даним рішенням ТзОВ «Літературна агенція «Піраміда» подало апеляційну скаргу б/н від 07.11.2014 року, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального і процесуального права. А саме скаржник стверджує, що судом не взято до уваги норму ч. 10 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в якій зазначено, що під час подання заяви про державну реєстрацію прав особи, визначені у ч. 7 цієї статті, повинні повідомляти орган державної реєстрації прав, державного реєстратора про наявність встановленої законом заборони на відчуження нерухомого майна.

Також не погоджуючись з рішенням Господарського суду Львівської області від 29.10.2014 року Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції подав апеляційну скаргу б/н і дати, в якій просить рішення господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального і процесуального права. А саме скаржник стверджує, що суд першої інстанції не врахував, що арешт починає діяти з моменту винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Сторонами та третьою особою не було подано відзивів на апеляційну скаргу.

Відповідач 1 та третя особа явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, не зважаючи на те, що про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 05.03.2014 р. головним державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Цією постановою накладено арешт на нежитлове приміщення під літ. «А-1» за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення під літ. «А-3» за адресою м. Львів вул. Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення під літ. «А-1, А-3» за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, що належить боржнику, ТзОВ «Альтара», у межах суми звернення 95778,00 грн.

Як вбачається з Витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії СЕЕ № 380681, серії СЕЕ № 380680, серії СЕЕ № 380679, свідоцтв про право власності на нерухоме майно серії САК № 897759, САК № 897758, САК № 897757, вищезгадане нерухоме майно з 03.02.2014 р. зареєстроване на праві приватної власності за ТзОВ «Нова Тара», яке не є боржником у виконавчому провадженні № 41472782.

Позивач при зверненні до суду першої інстанції стверджує, що державний виконавець безпідставно наклав арешт на його майно та просить суд визнати за ним право власності на зазначене майно, зняти арешт з останнього та визнати постанову ДВС незаконною.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Щодо позовних вимог про визнання права власності на нежитлове приміщення під літ. «А-1» за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення під літ. «А-3» за адресою м. Львів вул. Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення під літ. «А-1, А-3» за адресою м.Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, суд зазначає, що:

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли інші особи не визнають належності йому цього майна або унеможливлюється реалізація позивачем свого права власності у зв'язку з наявністю таких сумнівів в інших осіб, які оспорюють або не визнають таке право позивача. Відповідачем у такому виді позову, як видається, може бути будь-яка особа, яка сумнівається у приналежності майна позивачеві, або не визнає за позивачем права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Суд першої інстанції задовольняючи позов в частині визнання права власності за позивачем на нежитлові приміщення під літ. «А-1», «А-3» «А-1, А-3» за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 63 не звернув уваги на те, що станом на момент розгляду справи право власності на зазначені нежитлові приміщення вже було зареєстроване за позивачем у встановленому законом порядку та відповідачами не оспорюється.

Як вбачається із витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії СЕЕ № 380681 від 03.02.2014 року, серії СЕЕ № 380680 від 03.02.2014 року, серії СЕЕ № 380679 від 03.02.2014 року, та свідоцтв про право власності на нерухоме майно серії САК № 897759, від 03.02.2014 року, САК № 897758 від 03.02.2014 року, САК № 897757 від 03.02.2014 року, нежитлові приміщення під літ. «А-1», «А-3» «А-1, А-3» за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, (реєстраційні номери об'єкті нерухомого майна: 01; 01, 01) належать ТзОВ «Нова Тара» на праві приватної власності.

Враховуючи те, що станом на момент розгляду справи за ТзОВ «Нова Тара» зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення під літ. «А-1» площею 268,1 кв.м, «А-3», площею 1061,3 кв.м. «А-1, А-3», площею 1064,6 кв.м., що знаходяться за адресою м.Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії СЕЕ № 380681 від 03.02.2014 року, серії СЕЕ № 380680 від 03.02.2014 року, серії СЕЕ № 380679 від 03.02.2014 року, та свідоцтв про право власності на нерухоме майно серії САК № 897759, від 03.02.2014 року, САК № 897758 від 03.02.2014 року, САК № 897757 від 03.02.2014 року, у суду відсутні правові підстави визнавати за ним право власності. А тому в частині позовних вимог щодо визнання права власності слід відмовити.

Щодо позовних вимог про зняття арешту з нежитлових приміщень, який був накладений постановою від 05.03.2014 р. головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Меленчука В.І. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, реєстраційний номер виконавчого провадження: 41472782, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження" (Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Частиною 1 ст. 6 вищевказаного Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту ( ч. ч. 1, 2 ст. 57 Закону).

Зі змісту зазначеної норми Закону вбачається, що накладати арешт на майно в процедурі виконавчого провадження надається право лише у випадку, коли таке майно належить на праві власності саме боржнику.

Право власності є основним речовим правом. Власник майна на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається ним. Право власності виникає на підставі юридичних фактів, визначених у законодавстві, що прийнято називати способами виникнення права власності.

Так, судом встановлено, що з метою виконання виконавчого документа № 914/2884/13 від 27.12.2013 року головним державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції прийнято постанову від 05.03.2014 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Цією постановою накладено арешт на нежитлове приміщення під літ. «А-1» за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення під літ. «А-3» за адресою м. Львів вул. Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення під літ. «А-1, А-3» за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, що належить боржнику, ТзОВ «Альтара», у межах суми звернення 95778,00 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, станом на 05.03.2014 року право власності вищезгаданого нерухомого майна було зареєстроване на праві приватної власності за ТзОВ «Нова Тара», яке не є боржником у виконавчому провадженні № 41472782.

Отже, головним державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, постановою від 05.03.2014 року у виконавчому провадженні по виконанні наказу № 914/2884/13 від 27.12.2013 року було накладено арешт на майно, яке не належало боржнику.

А відтак, суд дійшов до висновку, що в даному випадку вимога про зняття арешту з майна безпосередньо пов'язана із спором про право на це майно, оскільки позивач довів, що державним виконавцем було накладено арешт на майно, яке належало йому, а не боржнику у виконавчому провадження. А тому позовні вимоги в частині зняття арешту є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Твердження апелянтів про те, що станом на час розгляду справи майно, а саме нежитлові приміщення під літ. «А-1», «А-3», «А-1, А-3» за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, (реєстраційні номери об'єкті нерухомого майна: 01; 01, 01) належать ТзОВ «Альтара» і в незаконному порядку вибули з його власності є необґрунтованими.

Адже, як встановлено судом, вищезгадане нерухоме майно на підставі рішень № 01 установчих зборів учасників ТзОВ «Альтара» від 13 грудня 2013 р., № 02 позачергових зборів учасників ТзОВ «Альтара» від 27 листопада 2013 р. та Акту № 01 приймання-передачі майнового вкладу від 25 грудня 2013 р. передане ТзОВ «Альтара» до статутного капіталу ТзОВ «Аль-Тара» в якості майнового вкладу. Це майно, у подальшому, ТзОВ «Аль-Тара» передало в якості внеску до статутного капіталу позивача на підставі Акту приймання-передачі майнового вкладу від 29 січня 2014 р. та рішеень № 01 від 23 січня 2014 р. установчих зборів учасників ТзОВ «Нова Тара» і № 01 загальних зборів учасників ТзОВ «Аль-Тара» від 20 січня 2014 р. Зазначені рішення зборів учасників товариств та Акти приймання-передачі майнових вкладів до статутного капіталу у судовому порядку не оскаржувались.

Як вже вище зазначалось згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії СЕЕ № 380681 від 03.02.2014 року, серії СЕЕ № 380680 від 03.02.2014 року, серії СЕЕ № 380679 від 03.02.2014 року, та свідоцтв про право власності на нерухоме майно серії САК № 897759, від 03.02.2014 року, САК № 897758 від 03.02.2014 року, САК № 897757 від 03.02.2014 року, нежитлові приміщення під літ. «А-1», «А-3» «А-1, А-3» за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, (реєстраційні номери об'єкті нерухомого майна: 01; 01, 01) належать ТзОВ «Нова Тара» на праві приватної власності. Зазначені свідоцтва про право власності на нерухоме майно, є чинними і у судовому порядку не оскаржувались.

Посилання апелянтів на постанову головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 15.01.2014 року про арешт зазначеного майна, колегією суддів оцінюється критично.

Адже, предметом спору у даній справі є вимога про зняття арешту, з нежитлових приміщень, під літ. «А-1», «А-3» «А-1, А-3» за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, (реєстраційні номери об'єкті нерухомого майна: 01; 01, 01), накладений постановою головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Меленчука В.І. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.03.2014 р., реєстраційний номер виконавчого провадження: 41472782.

Позовна вимога про визнання незаконною постанови головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Меленчука В.І. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.03.2014 р., реєстраційний номер виконавчого провадження: 41472782, задоволенню не підлягає, оскільки такого способу захисту права як оскарження в порядку позовного провадження постанов державного виконавця, прийнятих у рамках виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду, ст. 16 ЦК України, ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено.

Таким чином, колегія суддів пришла до висновку, що рішення Господарського суду Львівської області 29.10.2014 року слід скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо визнання права власності, прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити. В решті рішення залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103- 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційні скарги задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Львівської області 29.10.2014 року скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо визнання права власності, прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити. В решті рішення залишити без змін.

3. Стягнути з ТзОВ «Альтара» (79019, м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 63, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Тара» (79019, м. Львів. вул. Б.Хмельницького, 63, ) 406,00 грн. судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Літературна агенція «Піраміда» (80364, Львівська область, Жовківський район, с.Малий Дорошів, ідентифікаційний код юридичної особи 22355850) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Тара» (79019, м. Львів. вул. Б.Хмельницького, 63, ) 406,00 грн. судового збору.

5. Стягнути з Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (79019, м. Львів, пр. В. Чорновола, 39 код. ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Тара» (79019, м. Львів. вул. Б.Хмельницького, 63, ) 406,00 грн. судового збору.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Тара» (79019, м. Львів. вул. Б.Хмельницького, 63, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Літературна агенція «Піраміда» (80364, Львівська область, Жовківський район, с.Малий Дорошів, ідентифікаційний код юридичної особи 22355850) 913,50 грн. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Тара» (79019, м.Львів. вул. Б.Хмельницького, 63, ) на користь Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (79019, м. Львів, пр. В. Чорновола, 39 код. ) 913,50 грн. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

8. Доручити Господарському суду Львівської області видати накази.

9. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

10. Справу направити в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено та підписано 10.02.2015 року.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Матущак О.І.