ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2015 р. Справа №922/4605/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Кухар В.І., суддя Плахов О.В.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

позивача - Замікули Б.С., за довіреністю №326 від 18.08.2014р., Тихоновець М.І., за довіреністю №1 від 12.01.2015р.,

відповідача - Мілованова С.Б., за довіреністю №105/01 від 30.09.2014р.,

розглянувши у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№4600Х/2 від 23.12.2014р.), на рішення господарського суду Харківської області від 03.12.2014р. у справі №922/4605/14,

за позовом Приватного вищого навчального закладу Харківського гуманітарного університету "Народна українська академія", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут", м. Харків,

про витребування майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.12.2014р. у справі №922/4605/14 (суддя Калініченко Н.В.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- скасувати рішення господарського суду Харківської області від 03.12.2014р. та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю;

- витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут" на користь Приватного вищого навчального закладу Харківського гуманітарного університету "Народна українська академія" скульптурну композицію "Вогонь знань", розміщену біля входу у корпус "Б-8" по вул. Лермонтовській, 27 в м. Харкові.;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут" на користь Приватного вищого навчального закладу Харківського гуманітарного університету "Народна українська академія" судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 913,50 грн.

В обґрунтування своєї позиції по справі, позивач зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що позивач не довів суду факт належності йому скульптури "Вогонь знань" на праві власності є помилковим, оскільки чинним законодавством не передбачена державна реєстрація права власності на спірне майно. Апелянт вказує, що право власності на майно підлягає державній реєстрації лише за умови, що таке майно є об'єктом нерухомості в розумінні статті 181 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, апелянт зауважує, що позивачем надано до матеріалів всі наявні докази належності йому спірного майна на праві власності (інвентарна картка обліку основних засобів, заява про передачу спірного майна в якості подарунку, оціночний акт на приймання матеріальних цінностей) та з огляду на те, що законодавством не передбачено державної реєстрації права власності на рухоме майно, позивач об'єктивно не має можливості надати інші докази того, що скульптурна композиція "Вогонь знань" належить йому на праві власності. Крім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував до даних правовідносин Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не включених до державного замовлення.

Відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу (вх.№1950 від 09.02.2015р.; вх.№2179 в 11.02.2015р.), в яких зазначив, що проти апеляційної скарги заперечує, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідач вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було правильно зазначено, що і ДБН А.3.1-3-94 (п.п. 3.9-3.11), і положення №650 від 05.08.1999р. (п. 2.21) містять однакові диспозиції, що після введення об'єкту будування в експлуатацію - виникає право оформлення на об'єкт будування права власності. Також, відповідач вважає, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів того, що скульптурна композиція "Вогонь знань" належить позивачу на праві приватної власності, у зв'язку з чим, на думку ТОВ "Харківський проектний інститут", позивач не має права на витребування спірного майна з чужого незаконного володіння.

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її в повному обсязі. Представник відповідача зазначив, що проти задоволення апеляційної скарги заперечує, рішення місцевого господарською суду просить залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи учасників процесу, заслухавши в судовому засіданні пояснення уповноважених представників, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів, позивач, посилаючись на ст. 41 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321, ст. ст. 219, 387 ЦК України, звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою про витребування майна - скульптурної композиції "Вогонь знань", яке розміщено біля входу у корпус "Б-8" по вул. Лермонтовській, 27 в м. Харкові, із незаконного володіння відповідача.

В обґрунтування позовних вимог послався на непорушність права власності позивача в силу вказаних норм законів, оскільки він є власником вказаної скульптурної композиції, та внаслідок неправомірних дій відповідача - позбавлений права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження права власності на об'єкт, який є предметом даного судового провадження - скульптурну композицію "Вогонь знань", і відповідно - права на позов про витребування майна з чужого незаконного володіння, а отже позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За статтею 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Звертаючись з такими вимогами, позивач повинен підтвердити його право власності на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. Тобто, в першу чергу, на підтвердження наявності у позивача суб'єктивного права на витребування майна з чужого незаконного володіння останній повинен надати суду відповідні докази, що підтверджують його право на вказане майно.

На підтвердження своїх вимог, зокрема на належність Приватному вищому навчальному закладу Харківському гуманітарному університету "Народна українська академія" скульптурної композиції "Вогонь знань" на праві приватної власності", позивачем надані наступні документи:

- рішення виконавчого комітету Харківської міської ради №507 від 28.03.2011р. "Про надання дозволу ВЗО "ХГІ "НУА" на проектування та спорудження скульптурної композиції "Вогонь знань" по вул. Лермонтовській, 27;

- акт держаної приймальної комісії від 26.02.2002р. про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - скульптурної композиції "Вогонь знань" по вул. Лермонтовській, 27;

- рішення виконавчого комітету Харківської міської ради №350 від 13.03.2002р. "Про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію скульптурної композиції "Вогонь знань" по вул. Лермонтовській, 27 у Київському районі" на підставі положення "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не включених до державного замовлення, в Харківській області" затвердженого розпорядженням голови Харківської облдержадміністрації від 05.08.99 р. № 650 (з врахування внесених до нього змін), Державних будівельних норм України (ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Основні положення"), згідно якого затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію скульптурної композиції "Вогонь знань" по вул. Лермонтовській, 27 ВЗО "ХГІ "НУА";

- заяву Мамедова Катиб Сафар огли від 09.12.2005р., в якій останній просить ректора ХГУ "НУА" прийняти від нього скульптуру (макет) "Вогонь знань" в дарунок академії;

- оціночний акт на приймання матеріальних цінностей, згідно якого комісія оцінює скульптуру "Вогонь знань" (макет) в сумі 6000,00 грн.

- акт приймання-передачі від 16.12.2005р. скульптури "Вогонь знань" (макет) від Мамедова К.С.

- інвентарна картка обліку основних засобів №617 від 20.12.2005р. із зазначенням найменування об'єкта - Скульптура макет "Вогонь знань".

Щодо акту держаної приймальної комісії від 26.02.2002р. про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - скульптурної композиції "Вогонь знань" по вул. Лермонтовській, 27, колегія суддів зауважує, що сам по собі акт держаної приймальної комісії від 26.02.2002р. про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта не є документом, що підтверджує право власності на вказаний об'єкт. Даний документ підтверджує ту обставину, що закінчений будівництвом об'єкт забезпечений необхідними умовами охорони праці, у відповідності з вимогами техніки безпеки і виробничої санітарії, вимогами пожежної і радіаційної безпеки та при виконанні заходів по захисту навколишнього середовища.

Щодо інших документів, які позивач надав на підтвердження права власності на спірне майно, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що, зокрема, заява Мамедова Катиб Сафар огли від 09.12.2005р. про надання в подарунок академії скульптури (макету) "Вогонь знань" не є доказом набуття позивачем права власності на Скульптурну композицію "Вогонь знань", оскільки по-перше, належність скульптури (макету) "Вогонь знань" Мамедову Катиб Сафар огли не підтверджується матеріалами справи, а по-друге в заяві йде мова про макет скульптури, а отже, не вбачається прямого зв'язку між прийнятим згідно акту від 26.02.2002р. в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - скульптурної композиції "Вогонь знань" і вказаним в заяві від 2005 року макетом.

Також, колегія суддів вказує, що взяття майна на баланс розглядається як бухгалтерсько-облікова операція, а не як безспірний правовстановлюючий документ, оскільки рішення про зарахування майна на баланс приймається юридичною особою в односторонньому порядку, і може лише опосередковано підтверджувати право власності на об'єкт за умови наявності інших безспірних доказів приналежності вказаного майна певній юридичній особі.

Отже, дослідивши всі належні докази, які мають відношення до даного спору, з урахуванням приписів ст.ст. 4-3, 32, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом законно та обґрунтовано прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не підтверджено його право власності на витребуване майно, як і не підтверджено знаходження спірного майна у незаконному володінні відповідача.

Також, колегія суддів зазначає, що позивачем були надані клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (вх.№2164 від 11.02.2015р., вх. №2243 від 11.02.2015р.), проведення якої доручити експертам Харківського науково дослідницького інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса, та на їх вирішення (згідно клопотання за вх.№2243 від 11.02.2015р., яке позивач просив враховувати, як остаточне) поставити наступні питання:

- чи можливе переміщення скульптурної композиції "Вогонь знань", що розташована за адресою вул. Лермонтовська, 27 в м. Харкові без її знецінення та зміни цільового призначення ?;

- чи можливе використання скульптурної композиції "Вогонь знань" за її цільовим призначенням після демонтажу та переміщення в інше місце ?;

- ч и є скульптурна композиція "Вогонь знань", що розташована за адресою вул. Лермонтовська, 27 в м. Харкові нерухомим майном?".

Вказане клопотання мотивовано тим, що правильне визначення виду майна (рухоме чи нерухоме), до якого відносить скульптурна композиція "Вогонь знань", забезпечить прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до статей 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів, розглянувши надане клопотання, відмовляє у його задоволенні, оскільки в даному випадку віднесення спірного майна до категорії рухомого чи нерухомого майна не вплине на прийняте рішення за результатами розгляду позовних вимог, оскільки, позивачем в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів належності спірного майна позивачу на праві приватної власності, а визначення виду майна не встановить правовий зв'язок між юридичною особою - позивачем та спірним майном.

З огляду на викладене, враховуючи, що доводи, викладені в апеляційний скарзі, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що рішення господарського суду Харківської області від 03.12.2014р. у справі №922/4605/14 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, керуючись ст.ст. 49, 99 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню позивачу.

Керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного вищого навчального закладу Харківський гуманітарний університет "Народна українська академія" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 03.12.2014р. у справі №922/4605/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.І. Кухар

Суддя О.В. Плахов