ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.02.2015 Справа № 908/994/15-г

Cуддя Колодій Н.А.,

розглянувши позовні матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, офіс 101)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (83060, м. Донецьк, вул. Шахтарів Донбасу, 163)

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Встановив: позовна заява підлягає поверненню у зв'язку з тим, що:

Згідно з пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В даному випадку розмір судового збору визначено Законом України "Про судовий збір", який набрав чинності з 01.11.2011 р. Так, пунктом 1 статті 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, згідно пп. 2.2.1 п. 2.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до пункту 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" до господарського суду Запорізької області подано позовну заяву майнового характеру - про витребування з незаконного володіння відповідача вантажного автомобіля MAN 26413, № кузова/шасі WMAH23ZZ44М378694, переданого останньому за актом приймання-передачі по Договору фінансового лізингу (оренди) № L648-04/07 від 26.04.2007р.

Пунктом 2 частини 1 статті 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про витребування майна - вартістю майна, що витребується. В поданих матеріалах позову міститься Специфікація від 26.04.2007 р. (Додаток № 2 до Договору), де вартість переданого спірного майна становить 344 637,25 грн. Таким чином, на підставі поданих позивачем доказів в обґрунтування вартості майна, 2% від вартості майна, що витребується - сума судового збору становить 6892,75 грн.

Позивачем фактично сплачено 4227,19грн. судового збору, виходячи 2% від суми 211359,73 грн. - несплаченої вартості предмета лізингу, що підтверджується платіжним дорученням від 23.01.2015 р. № 43599. Відтак, недоплата судового збору становить 2665,56 грн.

Посилання відповідача на бухгалтерську довідку б/н б/д не приймається судом до уваги, оскільки у вказаній довідці визначається не вартість майна, що витребується, а несплачена вартість предмета лізингу станом на 23.01.2015 р.

Відповідно до п. 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно з пунктом 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Таким чином, позовна заява підлягає поверненню позивачу у зв'язку з відсутністю доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Суд звертає увагу заявника на те, що він має право звернутися до суду із заявою про повернення йому із Державного бюджету України суми сплаченого судового збору, долучивши при цьому до заяви оригінал платіжного доручення.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатками на 43 аркушах, в тому числі оригінал платіжного доручення № 43599 від 23.01.2015 р.

Суддя Н.А. Колодій