РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2015 р. Справа № 918/1631/13

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Савченко Г.І.

судді Саврій В.А. ,

судді Грязнов В.В.

при секретарі судового засідання Кушнірук Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства "Тодіні Кострукціоні Дженералі С. П. А." в особі Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." на рішення господарського суду Рівненської області від 25.06.2014 р.

у справі № 918/1631/13 (суддя Кочергіна В.О.)

за позовом Житомирського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Житомирській області

до Акціонерного товариства "Тодіні Кострукціоні Дженералі С. П. А." в особі Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А."

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Ставищенська сільська рада Брусилівського району

про стягнення в сумі 1504079 грн. 86 коп.

за участю прокурора - Прищепа О.М. (посвідчення №017284 від 30.05.2013 р.)

за участю представників сторін:

позивача - Білий В.Л. (довіреність у справі)

відповідача - Пінчук В.В. (довіреність у справі)

третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Житомирський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Житомирській області м. Житомир звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Тодіні Кострукціоні Дженералі С. П. А." в особі представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С. П. А." м. Рівне про стягнення в сумі 1 504 079 грн. 86коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем природоохоронного законодавства, зокрема здійснення забору води з трьох артезіанських свердловин за відсутності дозволу на спеціальне водокористування. Наголошує, що позовні вимоги підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, а саме: статистичною звітністю форми 2-ТП; актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 10.07.2012 року; приписом № 189/2 від 10.07.2012 року; розрахунком розміру збитків; платіжним дорученням № 3833 від 06.11.2012 року про часткову сплату завданої шкоди.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 25.06.2014 р. у справі №918/1631/13 задоволено позов Житомирського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Житомирській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Ставищенської сільської ради Брусилівського району до Акціонерного товариства "Тодіні Кострукціоні Дженералі С. П. А." в особі Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С. П. А."; стягнуто з Акціонерного товариства "Тодіні Кострукціоні Дженералі С. П. А." в особі Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С. П. А." на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Житомирській області для зарахування: в дохід Державного бюджету України - 451 223 грн. 95 коп.; в дохід бюджету Житомирської обласної ради - 300 815 грн. 97 коп.; в дохід бюджету Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області - 752 039 грн. 93 коп.; стягнуто з відповідача в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 30 081 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач Представництво "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." звернувся з апеляційною скаргою від 10.07.2014 р., в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 25.06.2014 р. у справі № 918/1631/13, постановити нове, в якому в відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що в акті перевірки, постанові про притягнення до адміністративної відповідальності та приписі не встановлені факти забору води з водних об'єктів. Це не є спеціальним водокористуванням, відповідно і в дозволах на спеціальне водокористування необхідності не має.

Зазначає, що Інспекцією порушено порядок проведення перевірок.

Також, вказує, що відповідачем сплачено лише невелику частину претензійних вимог Державної екологічної інспекції, що становить не більше 5 % від загальної суми позовних вимог, в такому разі борг не можна вважати визнаним. Це не є забір води на виробничі потреби асфальто-бетонного заводу на території Ставищенської сільської ради, яке здійснюється з свердловин, що розташовані на території заводу.

Також, апелянт звертає увагу на те, що Представництво "Тодіні Кострукціоні Дженералі С.П.А." реалізує своє право на користування підземними водами, тим самим задовольняючи свої власні господарсько-побутові потреби для здійснення своєї господарської діяльності в межах законодавства України. Представництвом була видобута вода згідно встановленого статтею 23 Кодексу України про надра ліміту, який не перевищує 300 куб. м/добу., що відповідає умовам зазначеним у вищевказаній статті.

В доповненні до апеляційної скарги Представництво "Тодіні Кострукціоні Дженералі С.П.А." зазначає, що Постанову від 18.07.2012 р., якою керівника Представництва було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 48 КУпАП скасовано постановою Рівненського міського суду від 28.07.2014 р. Оскільки факт заподіяння збитків внаслідок самовільного водокористування передбачений статтею 48 КупАП скасований, у зв'язку з тим, що в діях відсутній склад вищевказаного правопорушення, то відповідальність за заподіяну шкоду виключається. Відповідно до норм законодавства, у разі наявності шкоди посадові особи повинні були зазначити відомості про факт нанесення шкоди та про її розмір, що не було зроблено під час проведення перевірки на Представництві. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинній зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов'язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Правопорушення, яким обґрунтовуються вимоги позивача скасоване, відповідно відповідальність за заподіяну шкоду виключається і шкода не може бути стягнена.

Прокурор у відзиві просить залишити апеляційну скаргу представництва "Тодіні Кострукціоні Дженералі С.П.А." без задоволення, а рішення господарського суду Рівненської області від 25.06.2014 р. у справі № 918/1631/13 - без змін, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення суд виходив з обґрунтованості позовних вимог прокуратури, вказавши на наявність складу деліктного правопорушення, доведеністю факту заподіяння шкоди, протиправністю і винністю дій відповідача та причинно-наслідковим зв'язком таких дій із завданою шкодою. За приписами чинного законодавства підземні води виступають як природний ресурс з подвійним правовим режимом, у зв'язку з чим їх видобування і використання потребує як наявності дозволу на спецводокористування, так і спеціального дозволу на видобування підземних вод. Зміст спеціального водокористування становить будь-яка діяльність, яка передбачає забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв і скидання забруднюючих речовин або скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Позивач у запереченні на апеляційну скаргу та письмових поясненнях зазначає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Тодіні Кострукціоні Дженералі С.П.А." в особі Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А. не підлягає до задоволення, посилаючись на те, що в ході проведеної 10.07.2012 р. перевірки встановлено та в акті перевірки зафіксовано що відповідач здійснював спеціальне водокористування підземною водою із трьох артсвердловин підземного водоносного горизонту без спеціального дозволу на водокористування. Інспекцією на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів від 20.07.2009 р. № 389, зроблено розрахунок розміру шкоди, завданої державі та виставлено претензію № 64-15/5 від 19.07.2012 р. на загальну суму 889 261,32 грн. та претензію № 76-16/5 від 23.08.2012 р. По претензії № 76-16/5 відповідачем було сплачено 70 000,00 грн., тобто визнана претензія та шкода яка була їм заподіяна. Інспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами КМУ, наказами Мінприроди Держекоінспекції, а також Положенням. Підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Ставищенська сільська рада Брусилівського району у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду Рівненської області залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що оскаржуване рішення не суперечить нормам чинного законодавства, ухвалено відповідно до вимог закону, судом повно з'ясовано та встановлено обставини, що мають значення для справи; норми матеріального права не порушено. На території Ставищенської сільської ради, Брусилівського району, Житомирської області розташовувалася тимчасова виробнича база по виробництву асфальтно-бетонних сумішей Акціонерного товариства "Тодіні Кострукціоні Дженералі С.П.А." в особі його Представництва "Тодіні Конструкціоні Дженералі С.П.А." Під час проведення перевірки працівниками екологічної інспекції встановлені порушення вимог природоохоронного законодавства у діяльності виробничої бази - самовільне користування підземною водою; внесено припис про усунення порушень природоохоронного законодавства, а також направлено на адресу представництва претензії, з розрахунком збитків заподіяних самовільним водокористуванням, щодо відшкодування збитків спричинених внаслідок самовільного користування підземною водою. Представництво повинно було здійснювати спеціальне водокористування на підставі та відповідно з дозволом на спецводокористування. Сам відповідач не заперечує того факту, що ним здійснювався забір води з підземного горизонту та визнав факт заподіяння шкоди і частково відшкодував збитки сплативши кошти. Судом першої інстанції, обґрунтовано зроблено висновок про те, що відповідачем по справі здійснено забір води з підземного горизонту за відсутності дозволу на спеціальне водокористування. Такими діями заподіяно державі збитки. Посилання апелянта в доповненні до апеляційної скарги на постанову Рівненського міського суду від 28.07.2014 р., якою було скасовано постанову Інспектора Державної екологічної інспекції в Житомирській області щодо притягнення до адмінвідповідальності Енцо Статі, як на підставу для скасування рішення суду, є безпідставним.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.09.2014 р. у справі №918/1631/13 оскаржене рішення залишено без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду від 02.12.2014 р. у справі №918/1631/13 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." в особі Представництва задоволено частково. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.09.2014 у справі №918/1631/13 скасовано, справу передано на новий розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду.

Під час нового розгляду справи у судових засіданнях Рівненського апеляційного господарського суду представник відповідача (апелянта) апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в ній; вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим; вказала на те, що оскільки постанову Державної екологічної інспекції у Житомирській області про накладення адміністративного стягнення на керівника скасовано, то відсутні підстави для задоволення позову; зазначила, що протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржувались оскільки засідання комісії відбулось без участі представника Акціонерного товариства "Тодіні Кострукціоні Дженералі С.П.А." в особі Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А."; наголосила, що підприємством дотримано всі вимоги і спеціальний дозвіл на використання води не потрібен, оскільки забір води здійснювався в межах встановленого статтею 23 Кодексу України про надра ліміту.

12.01.2015 р. на адресу суду надійшло клопотання апелянта про зупинення провадження у справі у зв'язку з тим, що 12.12.2014 р. до Житомирського апеляційного адміністративного суду подано скаргу на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 р. по справі №817/3837/14, а саме щодо скасування припису від 10.07.2012 р. Державної екологічної інспекції у Житомирській області.

Колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання апелянта про зупинення провадження у справі, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Разом з тим, клопотання апелянта нічим не підтверджене. Зокрема, не надано доказів порушення апеляційного провадження у справі №817/3837/14.

Прокурор вимоги апеляційної скарги заперечила; вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим; звернула увагу на те, що скасування постанови Державної екологічної інспекції у Житомирській області не є доказом відсутності протиправних дій зі сторони відповідача; зазначила, що відповідно до звітів поданих відповідачем, у виробничому процесі безпосередньо використовується вода, що добувається без відповідних дозволів; наголосила, що забруднення води не є кваліфікуючою ознакою, оскільки сам забір ґрунтових вод здійснюється без відповідних дозволів; також вважає, що визнанням вини є сплата відповідачем штрафу, накладеного постановою Державної екологічної інспекції у Житомирській області, з зазначенням цільового призначення платежу у платіжному дорученні та часткова сплата нарахованої суми шкоди.

Представник позивача вимоги апеляційної скарги заперечив в повному обсязі; вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим; звернув увагу на те, що після складання протоколу відповідач був викликаний для складання постанови, куди він не з'явився; наголосив, що довідкою Акціонерного товариства "Тодіні Кострукціоні Дженералі С.П.А." в особі Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." підтверджено використання води саме для виробничих потреб.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Ставищенська сільська рада Брусилівського району явку представника в судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про день і час розгляду апеляційної скарги, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 152, т. 4).

Оскільки явка представника третьої особи в судове засідання обов'язковою не визнавалася, третя особа належним чином була повідомлена про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду не надходило, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що представництво "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." діє на підставі Положення, затвердженого Рішенням Компанії "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." (Італія) від 11.05.2007 р. (а.с.52-59, т. 1).

Пунктом 1.4 Положення передбачено, що Представництво не є юридичною особою і не займається самостійною діяльністю, в усіх випадках воно діє від імені і за дорученням Компанії, і виконує свої функції відповідно до чинного законодавства України. Представництво являє собою відокремлений підрозділ Компанії.

Відповідно до пунктів 1.7, 2.2 Положення Представництво створено з правом ведення господарської діяльності; одними із основних функціональних обов'язків Представництва є: подання від імені Компанії заяви та інших документів до будь яких органів державної влади та управління, підприємств, установ та організацій будь-яких форм власності, необхідних для здійснення діяльності компанії та функціонування представництва на території України; представництво інтересів товариства на території України з питань виконання умов Договору на будівництво автодоріг за державним замовленням України.

Пунктом 8.2 Положення передбачено, що перевірки діяльності Представництва проводяться відповідно до положень законодавства України органами державної влади та управління, а також представниками Компанії (а.с.57, т. 1).

03-10.07.2012 р., на підставі наказу № 60-В від 02.07.2012 р. (а.с.6-7, т.3) та направлення на перевірку № 826 (а.с.4, т.3) державними інспекторами Державної екологічної інспекції у Житомирській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Представництвом "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." на території виробничої бази біля с. Ставище Брусилівського району, результати якої оформлені актом перевірки, підписаним перевіряючими державними інспекторами. Керівництво Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А. " від підпису акту перевірки відмовилося, про що на акті перевірки зроблено запис Рожкова Г.В., який представляє інтереси Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." на підставі довіреності б/н від 01.03.2012 р. виданої на право представництва інтересів Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." (а.с.5, 173-182, т. 3).

Перевіркою встановлено такі порушення природоохоронного законодавства, як: проведення забору води з підземного горизонту за відсутності дозволу на спеціальне водокористування (статті 44, 48 Водного Кодексу України); первинний облік забраної води з підземного горизонту та води, яка використовується на технологічні потреби представництва не ведеться (cтаття 44 Водного кодексу України та наказу Держкомстату України № 264 від 27.07.1998 р. "Про затвердження типових форм первинного обліку") (а.с.181-181, т. 3).

Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 03-10.07.2012 р. у визначеному законодавством порядку не оскаржувався.

На підставі акту перевірки від 03-10.07.2012 р. Державною екологічною інспекцією у Житомирській області складено припис № 189/2 від 10.07.2012 р., яким зобов'язано Представництво "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." забір води з підземного горизонту здійснювати лише за наявності дозволу на спеціальне водокористування; завести журнал первинного обліку води, яка забирається з підземного горизонту згідно встановленої форми ПОД-11; подати статзвітність 2-ТП (водгосп) за 2011 рік та за 2 квартал 2012 року; надати довідку щодо кількості забраної води з артезіанських свердловин, а саме з початку здійснення діяльності по 07.08.2011 р., з 08.08.2011 р. по 31.12.2011 р., з 01.04.2012 р. по 10.07.2012 р. (а.с.41-43, т. 1).

Також за результатами перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення № 01052 від 16.07.2012 р. про притягнення до адміністративної відповідальності Енцо Статі - регіонального керівника Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." за здійснення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 48 КУпАП, статтею 110 Водного кодексу України (а.с.214, т. 2)

Постановою Державної екологічної інспекції у Житомирській області (державний інспектор Люлевич В.В.) про накладення адміністративного стягнення № 01052 від 18.07.2012 р. Енцо Статі - регіонального керівника Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 48 КУпАП, статтєю 110 Водного кодексу та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136 грн.00 коп. (а.с.215, т. 2).

На підставі акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 03-10.07.2012 р., відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 р. та зареєстрованої в Мін'юсті України 14.08.2009 р. за № 767/16783 (із змінами і доповненнями), Державною екологічною інспекцією у Житомирській області проведено розрахунок розміру збитків заподіяних державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів за перший квартал 2012 р. (а.с.36,38, т.1).

Як вбачається з розрахунку, розмір збитків визначався за формулою: З с. в.= 100 х W х Тар, де W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), м3; Тар - розмір, грн./100 м3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення; Тар. в 2012 році - 47,98 грн./100 м3 підземної води, 0,4798 грн./100 м3 підземної води (визначено статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення).

Згідно наданої форми звітності 2 - ТП за перший квартал 2012 р. представництвом самовільно використано підземних вод в кількості 18,534 тис. м. куб. (а.с.39, т.1).

Відповідно до розрахунку розмір збитків становить 18 534 х 0,4798 х 100 = 889 261 грн. 32 коп. (а.с.36, т.1).

10.07.2012 р. Державною екологічною інспекцією у Житомирській області на адресу Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." направлено претензію № 64-15/5 з пропозицією в місячний термін відшкодувати збитки, заподіяні державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів в сумі 889 261 грн. 32 коп. (а.с.35, т.1).

Згідно довідки № КZH/ES/4/3223/12 від 09.08.2012 р. Представництва "Тодіні Конструціоні Дженералі С.П.А." на тимчасовій виробничій базі, яка розміщена за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, с. Ставище, об'єм використаної води склав: 4 квартал 2011 року - 11 822 м3, 1 квартал 2012 року - 18 534 м3, 2 квартал 2012 року - 2 451 м3. Всього 32 807 м3. Довідка підписана регіональним керівником Е. Статі (а.с.40, т.1).

З урахуванням зазначеної довідки та на підставі акту перевірки від 03-10.07.2012 р., відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, Державною екологічною інспекцією у Житомирській області проведено розрахунок розміру збитків заподіяних державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів за ІV квартал 2011 року та ІІ квартал 2012 року, яким розмір збитків визначався за формулою: З с. в.= 100 х W х Тар, де W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), м3; Тар - розмір, грн./100 м3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення; Тар в 2012 році - 47,98 грн./100 м3 підземної води, 0,4798 грн./100 м3 підземної води (визначено статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення).

Згідно наданої Представництвом довідки № KZH/ES/4/3223/12 від 09.08.2012 р. самовільно використано підземних вод за ІV квартал 2011 року та ІІ квартал 2012 року в кількості 14 273 м. куб.

Відповідно до розрахунку розмір збитків становить 14 273 х 0,4798 х 100 = 684 818 грн. 54 коп. (а.с.38, т.1).

13.08.2012 р. Державною екологічною інспекцією у Житомирській області на адресу Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." направлено претензію № 76-16/5 з пропозицією в місячний термін відшкодувати збитки, заподіяні державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів в сумі 684 818 грн. 54 коп. (а.с.37, т.1).

Платіжним дорученням № 3833 від 06.11.2012 р. Представництвом "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." сплачено 70000 грн. 00 коп. У графі призначення платежу вказано відшкодування збитків заподіяних державі внаслідок самовільного водокористування згідно претензії (а.с.40, т.1).

Платіжним дорученням № 3401 від 20.07.2012 р. Представництвом "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." сплачено 136 грн. 00 коп. адміністративного штрафу. У графі призначення платежу вказано згідно постанови № 01052 від 19.07.2012 р. (а.с.216, т.2).

Згідно статті 124 ГПК України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, тобто, за правилами, встановленими статтями 12-17 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 15 ГПК України передбачено, що у разі якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої-третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" цей закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Пунктом 3 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, а саме справи про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України.

Згідно частини 1 статті 49 Закону України "Про міжнародне приватне право" права та обов'язки за зобов'язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.

Оскільки підставою позовних вимог позивачем визначено неправомірні дії відповідача, які вчинено на території України, враховуючи вимоги частини 1 статті 49 Закону України "Про міжнародне приватне право" та положення пункту 6.2 Положення про Представництво "Тодіні Коструціоні Дженералі С. П. А.", дана справа підлягає розгляду за правом України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 13 Конституції України, частин 1, 2 статті 148 Господарського кодексу України, частин 1, 3 статті 324 Цивільного кодексу України, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу є об'єктами права власності Українського народу; кожен громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності Українського народу виключно відповідно до закону.

Частиною 4 статті 148 Господарського кодексу України (далі ГК України) визначено, що правовий режим використання окремих видів природних ресурсів (вод) встановлюється законами.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" води підлягають державній охороні і регулюванню використання на території України.

Статтею 151 ГК України визначено, що суб'єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах); порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів.

В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Згідно статті 1 Водного кодексу України забір води - це вилучення води з водного об'єкта для використання за допомогою технічних пристроїв або без них.

За змістом частин 1, 2 статті 48 Водного кодексу України, спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 44, статті 49 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування затверджується Кабінетом Міністрів України (частина 8 статті 49 Водного кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України № 321 від 13.03.2002 р. затверджено "Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування".

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно статті 110 Водного кодексу України визначено, що порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Водокористувачі звільняються від відповідальності за порушення водного законодавства, якщо вони виникли внаслідок дії непереборних сил природи чи воєнних дій. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема у порушенні правил спеціального водокористування.

Статтею 111 Водного кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Колегією суддів апеляційного суду, з врахуванням вимог ст.ст.44,49,110,111 Водного кодексу України, ч.4 ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", на підставі правової оцінки акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 03-10.07.2012 р., припису про усунення порушень природоохоронного законодавства №189/2 від 10.07.2012 р., розрахунків збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, довідки відповідача та інших наявних у справі доказів в їх сукупності з достовірністю встановлено, а відповідачем не спростовано факт порушення ним водного законодавства шляхом самовільного спецводокористування (використання підземних вод без спеціального дозволу) в зазначений період, внаслідок чого державі було завдано збитків на спірну суму.

Щодо такого елементу складу цивільного правопорушення як вина, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, слід виходити з презумпції вини порушника.

Як вбачається з матеріалів справи, на час апеляційного перегляду справи постанову №01052 від 18.07.2012 про накладення адміністративного стягнення скасовано постановою Рівненського міського суду від 28.07.2014 в адміністративній справі №569/11000/14-а (а.с.107-110, т. 3), яка є остаточною та набрала законної сили.

Однак, колегія суддів апеляційного суду відхиляє посилання скаржника в обґрунтування своїх заперечень на постанову Рівненського міського суду від 28.07.2014 в адміністративній справі №569/11000/14-а, якою було скасовано постанову №01052 від 18.07.2012 про накладення адміністративного стягнення на керівника Представництва Енцо Статі, оскільки, вказана постанова була скасована з мотивів допущення інспекцією процедурних порушень, а не з підстав спростування факту незаконності дій відповідача щодо самовільного водокористування (спеціального водокористування без відповідного дозволу).

На думку колегії суддів, відповідач не довів належними доказами що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Колегія суддів також відхиляє доводи відповідача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин ст.23 Кодексу України про надра, враховуючи наступне.

Згідно частини 1 статті 23 Кодексу України землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Таким чином, законодавець надав право землевласникам і землекористувачам в межах наданих їм земельних ділянок без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати підземні води.

В той же час статтею 23 Кодексу про надра встановлено обмеження для реалізації цього права по-перше межами наданих земельних ділянок, по-друге, визначивши мету видобування - для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, та по-третє, обмеживши таке видобування продуктивністю водозаборів підземних вод, яке не перевищуватиме 300 кубічних метрів на добу.

Таким чином реалізація права землевласника та землекористувача видобувати підземні води можлива лише при сукупності усіх умов, передбачених статтею 23 Кодексу про надра.

Відповідно до частини 3 статті 78 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно з статтею 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності.

Водночас, відповідно до статті 93 Земельного кодексу України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Договір про співпрацю, укладений між ФГ "Калина" та Представництвом "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." 03.08.2011 р., передбачає обов'язок ФГ "Калина" підготувати всю необхідну документацію щодо передачі в тимчасове користування Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." ділянки площею 11,9589 га для досягнення мети договору (п.п. а п. 2.1. договору) (а.с. 125, т. 4). Докази виконання вказаного пункту договору в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.08.2011 р. та 01.03.2012 р. між ФГ "Калина" (Орендодавець) та Представництвом "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." (Орендар) укладено договір оренди господарського двору загальною площею 12 тис. м. кв., який розташований за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, с. Ставище, Хутір "Полісся", вул. Козацька, 1 та акт від 04.08.2011р. щодо приймання-передачі господарського двору загальною площею 12 тис. м. кв., який розташований за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, с. Ставище, Хутір "Полісся", вул. Козацька, 1 (а.с.43-47, 50-54, т. 2). Актами прийому-передачі до договорів господарський двір було передано Представництву "Тодіні Коструціоні Дженералі С. П. А." в строкове платне володіння і користування (а.с.48, 58, т. 2).

Як вбачається із державних актів на право власності на земельні ділянки: серія ЯЛ 853892 виданий Старунському О.А., серія ЯЛ 853884 виданий Малаховській О.О., серія ЯЛ 853893 виданий Майстренко О.О., земельні ділянками площею 12тис.кв.м., розташовані за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, с.Ставище, Хутір "Полісся", вул.Козацька, 1, належать на праві приватної власності фізичним особам (а.с.221-223, т. 2).

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи наведене, укладені між ФГ "Калина" (орендодавець) та Представництвом "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." (орендар) договори оренди господарського двору (будівельно-виробничої бази) від 04.08.2011 та від 01.03.2012 не є належними доказами одержання відповідачем права користування земельними ділянками площею 12тис.кв.м., розташованими за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, с.Ставище, Хутір "Полісся", вул.Козацька, 1.

Таким чином, відповідач не є землекористувачем в розумінні ч.1 ст.23 Кодексу України про надра щодо земельних ділянок, з надр яких ним видобувалися підземні води.

Крім того, відповідно до міждержавного стандарту "ГОСТ 17.1.1.04-80", затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартам від 31.03.1980 № 1452, який діє в Україні, до господарсько-побутових потреб належать: господарсько-питне водопостачання (централізоване та нецентралізоване) територій житлової забудови та громадських будівель міських промислових районів та сільськогосподарських районів; кондиціонування повітря в громадських та житлових будівлях; полив та миття територій населених пунктів (вулиць, площ, зелених насаджень), робота фонтанів тощо; полив посадок в міських та селищних теплицях і парниках; інші потреби (в тому числі гасіння пожеж, промивання водопровідних та каналізаційних мереж).

До господарсько-побутових потреб не належать лікувальні, курортні та оздоровчі цілі, потреби сільського господарства (без зрошення та обводнення), а також зрошення та обводнення; промислові (виробничі) потреби; потреби теплоенергетики; територіальний перерозподіл стоку поверхневих вод та поповнення запасів підземних вод; скидання стічних вод та інші потреби, а також багатоцільове водокористування.

Згідно з ч.5 ст.3 ГК України господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.

Факт використання відповідачем води на території Ставищенської сільської ради з трьох артезіанських свердловин для виробничих потреб асфальтно-бетонного заводу підтверджується актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 03-10.07.2012 р., та звітами про використання води за 2011-2012рр. за формою №2-ТП (водхоз) (а.с. 84-87, т. 2).

Останньою з умов щодо видобування підземних вод згідно зі статтею 23 Кодексу про надра є умова щодо продуктивності водозаборів підземних вод, яка не перевищуватиме 300 кубічних метрів на добу.

Відповідно до паспортів на свердловини № 1 від 19.07.2012 р., № 2 від 19.07.2012 р., № 3 від 19.07.2012 р., виготовлених після проведення Державною екологічною інспекцією перевірки, власником водозаборів є Представництво "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." (а.с.149-189, т. 2).

Згідно з абзацом 18 статті 1 Водного кодексу України водозабір - споруда або пристрій для забору води з водного об'єкта.

Пунктом 1.5.4. Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовища питних і технічних підземних вод, затвердженої наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин від 04.02.2000 № 23 (зареєстрований в Мінюсті 29.02.2000 за № 109/4330), визначено, що водозабір підземних вод може складатися з однієї або групи компактно розміщених водозабірних споруд (свердловин, колодязів, каптажів).

Таким чином, в кожному конкретному випадку необхідно визначатися щодо питання чи належать декілька свердловин до єдиного водозабору чи є кожна окремим водозабором, виходячи з наступного.

В статті 23 Кодексу про надра слово "водозаборів" вживається у множині, тобто мова йде про сукупну продуктивність водозаборів в межах наданих землевласнику або землекористувачу земельних ділянок.

Колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги поданий відповідачем розрахунок граничних меж (від мінімальної до максимальної) продуктивності свердловин, з якого вбачається, що продуктивність свердловин складає 133,56 куб.м./добу. Також, колегія суддів враховує, що первинний облік води відповідачем не ведеться, а тому встановити достеменно спожитий обсяг води не вбачається за можливе.

Однак, враховуючи, що стосовно відповідача не виконуються в сукупності усі три умови для застосування приписів ст. 23 Кодексу України про надра, вказана норма застосуванню до спірних правовідносин не підлягає.

Враховуючи наявність у діях відповідача складу деліктного правопорушення та підстав для застосування цивільно-правової відповідальності, а також те, що розрахунок розміру збитків заподіяних державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів правомірно проведено відповідно до пункту 9.1 Методики (при цьому визначення об'ємів води, що використана самовільно без дозвільних документів відповідає пункту 9.2 зазначеної Методики), колегія суддів вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню збитків заподіяних державі внаслідок самовільного водокористування, з врахуванням добровільної сплати відповідачем 70 000 грн., в сумі 1 504 079 грн. 86 коп. підставною та такою, що підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного колегія суддів прийшла до висновку, що доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, місцевим господарським судом повністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду, визначених ст. 104 ГПК України, не вбачається.

Витрати по судовому збору за подання апеляційної скарги в силу приписів ст. 49 ГПК України покладаються на позивача у зв'язку із відмовою у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства "Тодіні Кострукціоні Дженералі С. П. А." в особі Представництва "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." на рішення господарського суду Рівненської області від 25.06.2014 р. у справі № 918/1631/13 залишити без задоволення. Рішення господарського суду Рівненської області від 25.06.2014 р. у справі № 918/1631/13 залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Грязнов В.В.