ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Справа № 925/2264/14

За позовом публічного акціонерного товариства "Електромонтаж"

до приватного підприємства "Галеас"

про стягнення 17228 грн. 21 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Сиволовська О.І.

Представники сторін:

від позивача: Мацієвський О.М. за довіреністю від 10.10.2014;

від відповідача: Порохня Л.П. за довіреністю від 09.01.2015.

Публічне акціонерне товариство "Електромонтаж" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовною заявою до приватного підприємства "Галеас" про стягнення 17228 грн. 21 коп., у тому числі: 13141 грн. 44 коп. боргу з орендної плати, 2849 грн. 48 коп. інфляційних нарахувань та 1237 грн. 29 коп. три проценти річних.

Також позивач про просить відшкодувати йому за рахунок відповідача 1827 грн. витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на невиконання відповідачем грошових зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення від 01.02.2011 №ЧК-002 щодо сплати позивачу орендної плати за користування орендованим приміщенням площею 46,81 кв.м. за період з червня по грудень 2011 року та з січня по лютий 2012 року.

Ухвалою від 11.12.2014 господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву публічного акціонерного товариства "Електромонтаж" до розгляду, порушив провадження у даній справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 10 годину 13.01.2015 в приміщенні господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 13.01.2015 господарський суд Черкаської області у зв'язку з необхідністю витребування від сторін нових доказів відклав розгляд справи на 11 годину 03.02.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Відповідач звернувся до господарського суду Черкаської області із заявою про застосування строку позовної давності до заявленої позивачем позовної вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за період з лютого по листопад 2011 року.

У засіданні суду, яке відбулося 03.02.2015 за участю представників обох сторін, представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав, а представник відповідача підтримав заяву про застосування строку позовної давності.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

1 лютого 2011 року відкрите акціонерне товариство "Електромонтаж", яке в подальшому змінило своє найменування на публічне акціонерне товариство "Електромонтаж", як орендодавець, і приватне підприємство "Галеас", як орендар, уклали договір оренди нежитлового приміщення №ЧК-002 (далі - договір №ЧК-002) та підписали акт приймання - передачі нежитлового приміщення, згідно з якими орендодавець передав орендарю, а останній - прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 46,84 кв.м. на першому поверсі адміністративної будівлі, розташованої по вул. Хоменка, 7 у м. Черкаси.

У п. 1.3 договору № ЧК-002 його сторони визначили строк дії цього договору з 01.02.2011 до 01.02.2012.

Відповідно до п. 2.2 договору № ЧК-002 орендар зобов'язався сплачувати орендарю орендну плату у сумі 1639 грн. 40 коп. за місяць, як базову ставку орендної плати з урахуванням податку на додану вартість.

Пунктами 2.4 і 2.5 договору № ЧК-002 його сторони передбачили, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату в готівковій або безготівковій формі щомісячно до 5 числа поточного місяця, незалежно від результатів своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати змінюється з урахуванням індексу інфляції, але не може бути нижчим за базову ставку, визначену п. 2.2, та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України.

За актом приймання - передачі нежитлового приміщення від 29.02.2012 у зв'язку із закінченням строку дії договору №ЧК-002 приватне підприємство "Галеас" повернуло публічному акціонерне товариство "Електромонтаж" нежитлове приміщення, яке було предметом оренди за вказаним договором.

За 13 місяців з лютого 2011 року по лютий 2012 року сума орендної плати, яку відповідач за договором №ЧК-002 зобов'язаний був сплатити позивачу склала 21397 грн. 47 коп., у тому числі:

1639 грн. 40 коп. за лютий 2011 року згідно з підписаним обома сторонами актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 28.02.2011 №ОУ-9;

1654 грн. 16 коп. за березень 2011 року згідно з підписаним обома сторонами актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 31.03.2011 №ОУ-0;

1662 грн. 36 коп. за квітень 2011 року згідно з підписаним обома сторонами актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2011 №ОУ-8;

1660 грн. 71 коп. за травень 2011 року згідно з підписаним обома сторонами актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2011 №ОУ-5;

1652 грн. 52 коп. за червень 2011 року згідно з підписаним обома сторонами актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 30.06.2011 №ОУ-6;

1645 грн. 95 коп. за липень 2011 року згідно з підписаним обома сторонами актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 31.07.2011 №ОУ-4;

1639 грн. 40 коп. за серпень 2011 року згідно з підписаним обома сторонами актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 31.08.2011 №ОУ-4;

1639 грн. 40 коп. за вересень 2011 року згідно з підписаним обома сторонами актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2011 №ОУ-2;

1641 грн. 04 коп. за жовтень 2011 року згідно з підписаним обома сторонами актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 31.10.2011 №ОУ-1;

1639 грн. 40 коп. за листопад 2011 року згідно з підписаним обома сторонами актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 30.11.2011 №ОУ-8;

1641 грн. 05 коп. за грудень 2011 року згідно з підписаним обома сторонами актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 31.12.2011 №ОУ-2;

1639 грн. 40 коп. за січень 2012 року згідно з підписаним обома сторонами актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.2012 №ОУ-4;

1642 грн. 68 коп. за лютий 2012 року згідно з підписаним обома сторонами актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 29.02.2012 №ОУ-9.

Відповідач орендну плату за період оренди з лютого 2011 року по лютий 2012 року оплатив частково в сумі 8256 грн. 03 коп., у тому числі: 04.02.2011 - 1639 грн. 40 коп. орендної плати за лютий 2011 року, 30.03.2011 - 1639 грн. 40 коп. орендної плати за березень 2011 року, 02.06.2011 - 1639 грн. 40 коп. орендної плати за квітень 2011 року та 29.06.2011 - 3337 грн. 83 коп. орендної плати за травень і червень 2011 року.

Решту орендної плати в сумі 13141 грн. 44 коп. (21397 грн. 47 коп. - 8256 грн. 03 коп.), у тому числі: 13 грн. 12 коп. за червень 2011 року, 1645 грн. 95 коп. за липень 2011 року, 1639 грн. 40 коп. за серпень 2011 року, 1639 грн. 40 коп. за вересень 2011 року, 1641 грн. 04 коп. за жовтень 2011 року, 1639 грн. 40 коп. за листопад 2011 року, 1641 грн. 05 коп. за грудень 2011 року, 1639 грн. 40 коп. за січень 2012 року і 1642 грн. 68 коп. за лютий 2012 року відповідач позивачу не сплатив.

На підтвердження визнання відповідачем наявності у нього боргу перед позивачем з орендної плати за договором №ЧК-002 позивач надав господарському суду Черкаської області:

акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.02.2011 по 30.09.2011, підписаний головними бухгалтерами сторін, згідно з яким борг відповідача перед позивачем становив 4937 грн. 87 коп.;

акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2011, підписаний 12.01.2012 головою правління позивача і головними бухгалтерами відповідача, згідно з яким борг відповідача перед позивачем становив 9859 грн. 36 коп.;

акт звірки взаєморозрахунків за перший квартал 2012 року, підписаний головним бухгалтером відповідача, згідно з яким борг відповідача перед позивачем становив 14777 грн. 56 коп.;

акт звірки по рахунку 361 станом на 01.03.2012, підписаний від імені сторін не вказаними у ньому особами, згідно з яким борг відповідача перед позивачем становив 13141 грн. 44 коп.

За прострочення сплати орендної плати позивач нарахував відповідачу до сплати 2849 грн. 48 коп. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань за період прострочення з липня 2011 року по листопад 2014 року та 1237 грн. 29 коп. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України три проценти річних за період прострочення з 30 червня 2011 року по 09 грудня 2014 року.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором найму оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд Черкаської області прийшов до таких висновків.

Станом на день прийняття господарським судом цього рішення відповідач не виконав грошові зобов'язання за договором №ЧК-002 щодо оплати позивачу орендної плати в установлений цим договором строк у сумі 13141 грн. 44 коп., у тому числі: 13 грн. 12 коп. за червень 2011 року, 1645 грн. 95 коп. за липень 2011 року, 1639 грн. 40 коп. за серпень 2011 року, 1639 грн. 40 коп. за вересень 2011 року, 1641 грн. 04 коп. за жовтень 2011 року, 1639 грн. 40 коп. за листопад 2011 року, 1641 грн. 05 коп. за грудень 2011 року, 1639 грн. 40 коп. за січень 2012 року і 1642 грн. 68 коп. за лютий 2012 року, і тим самим відповідач порушив права позивача на своєчасне одержання вказаної суми орендної плати.

Відтак позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати від відповідача виконання цього зобов'язання в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь вказаної суми боргу, а також передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань та трьох процентів річних.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно з ч 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Стаття 264 Цивільного кодексу України, передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до частин 3-5 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Статтею 266 Цивільного кодексу України визначено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Пленум Вищого господарського суду України у п. 4.4.1 своєї постанови від 23.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" роз'яснив, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір.

Згідно з п. 2.4 договору №ЧК-002 орендар зобов'язаний вносити орендну плату в готівковій або безготівковій формі щомісячно до 5 числа поточного місяця.

Отже, перебіг загальної позовної давності тривалістю у три роки за заявленими позивачем вимогами починається окремо по кожному із щомісячних платежів з орендної плати з 6 числа поточного місяця, зокрема за вимогами про стягнення боргу з орендної плати: за червень 2011 року з 06.06.2011, за липень 2011 року з 06.07.2011, за серпень 2011 року з 06.08.2011, за вересень 2011 року з 06.09.2011, за жовтень 2011 року з 06.10.2011, за листопад 2011 року з 06.11.2011, за грудень 2011 року з 06.12.2011, за січень 2012 року з 06.01.2012 і за лютий 2012 року з 06.02.2012.

Підписання головним бухгалтером відповідача вказаних вище актів звірки взаєморозрахунків свідчить про облік відповідачем у відповідних регістрах бухгалтерського обліку вказаних у цих актах сум заборгованості перед позивачем, проте не підтверджує визнання відповідачем, як юридичною особою, боргів перед позивачем за договором №ЧК-002, оскільки головний бухгалтер підприємства не відноситься до органів юридичної особи, через які остання набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх. Тобто головний бухгалтер підприємства за посадою не є уповноваженою особою на визнання боргів свого підприємства перед його кредиторами.

Доказів надання відповідачем своєму головному бухгалтеру повноважень на визнання перед позивачем боргів за договором №ЧК-002 позивач господарському суду не надав.

Таким чином, доводи позивача, що підписані головним бухгалтером відповідача акти звірки взаєморозрахунків є доказами визнання відповідачем боргу, і означають про переривання строку позовної давності є помилковими.

Станом на 09.12.2014 - день подання публічним акціонерне товариство "Електромонтаж" позовної заяви встановлений ст. 257 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності за заявленими позивачем вимогами про стягнення орендної плати за червень - грудень 2011 сплив. Разом з цим згідно з ст. 266 Цивільного кодексу України сплив і трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення інфляційних нарахувань і трьох процентів річних, нарахованих на суму заборгованості з орендної плати за червень - грудень 2011.

Відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності лише до вимог про стягнення заборгованості з орендної плати за період з лютого по листопад 2011 року, тому до заборгованості з орендної плати за грудень 2011 року і нарахованих на суму цієї заборгованості інфляційних нарахувань і трьох процентів річних строк позовної даності застосуванню не підлягає.

Позивач причини пропущення ним строку позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості з орендної плати за червень - листопад 2011 року та нарахованих на суму цієї заборгованості інфляційних нарахувань і трьох процентів річних не назвав, тому господарський суд вважає, що у даному випадку причини пропущення строку позовної давності за вказаними вимогами не є поважними.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення з відповідача 4923 грн. 13 коп. боргу з орендної плати за грудень 2011 року та січень, лютий 2012 року і нарахованих на цю суму боргу інфляційних нарахувань у сумі 1050 грн. 93 коп. та три проценти річних у сумі 432 грн. 42 коп.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача 679 грн. 46 витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства "Галеас" (вул. Хоменка, буд. 19, м. Черкаси, ідентифікаційний код 14195651) на користь публічного акціонерного товариства "Електромонтаж" (вул. Паньківська, буд. 10-Б, м. Київ, ідентифікаційний код 01417446) - 4923 грн. 13 коп. боргу, 1050 грн. 93 коп. інфляційних нарахувань, 432 грн. 42 коп. 3% річних і 679 грн. 46 коп. витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 14.02.2015.

СУДДЯ М.В. Дорошенко