РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015Справа №910/28917/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Юрія-Фарм»

до Акціонерного товариства «Андіжон Дорі-Дармон»/«Andijon Dori-Darmon»

про стягнення 304 744,85 дол. США, що еквівалентно 4 875 917,60 грн.

.

Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

Від позивача - Прокопець О.Г. дов. №15/01/2015 від 15.01.2015р.

Від відповідача - Пирогов О.В. дов. №1 від 05.01.2015р.

Обставини справи:

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальності «Юрія-Фарм» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Андіжон Дорі-Дармон»/«Andijon Dori-Darmon» про стягнення заборгованості за Контрактом №60-14/У від 30.09.2014 у розмірі 304 744,85 дол. США, що еквівалентно 4 875 917,60 грн., крім того просили судові витрати у розмірі 73 080,00 грн. також покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.09.2014 між сторонами було укладено Контракт №60-14/У, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов'язання передати обумовлену замовленням відповідача кількість товару, а останній - прийняти та оплатити товар. Проте в результаті неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 304 744,85 дол. США.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2014 порушено провадження у справі №910/28917/14 та призначено розгляд справи на 02.02.2015.

30.01.2015 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання 02.02.2015 з'явився, надав пояснення по суті справи, відповідно до яких повністю підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання 02.02.2015 з'явився, надав відзив на позовну заяву №01-9/01(а) від 05.01.2015, відповідно до якого визнав поставку партії товару та несплачену суму заборгованості у розмірі 304 744,85 дол. США, повідомивши, що після конвертації валюти здійснять погашення заборгованості.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі №910/28917/14.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 02.02.2015 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальності «Юрія-Фарм» (далі - Продавець, Позивач) та Акціонерним товариством «Андіжон Дорі-Дармон»/«Andijon Dori-Darmon» (далі - Покупець, Відповідач) укладено Контракт №60-14/У (далі - Контракт).

Відповідно до п. 1.1. Контракту Продавець продає, а Покупець купує на умовах, викладених в цьому Контракті, фармацевтичну продукцію (далі - Товар), асортимент, кількість і ціна якої визначається Специфікаціями (Додатки до Контракту), які є невід'ємною частиною цього Контракту.

Пунктом 1.3. Контракту визначено, що поставки Товару здійснюється Продавцем окремими партіями, відповідно до попередніх заявок Покупця за узгодженою Сторонами Специфікаціями на кожну конкретну партію (поставку) Товару, відповідно до погодженого Контрактом порядку.

Сторони погодили, що ціни та Товар встановлюються у доларах США, обумовлюються в Специфікаціях (Додатках до Контракту), які є невід'ємною частиною цього Контракту, і не підлягають зміні після підписання Специфікації на відправлення (п. 2.1. Контракта).

Загальна вартість Контракту попередньо узгоджена Сторонами у розмірі 1 000 000,00 (один мільйон) доларів США, і складає суму Специфікацій (Додатків до Контракту), на відповідні партії Товару (п. 2.3. Контракту).

Приписами п. 3.1. Контракту передбачено, що Продавець поставить Покупцю за даним Контрактом Товар окремими партіями у відповідності із заявками Покупця і положеннями цього Контракту. Базисними умовами поставки Товару за даним Контрактом приймаються умови СІР-Ангрен, Республіка Узбекистан, у відповідності з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів в 10-й редакції МТП 2010 («Інкотермс-2010»).

Згідно з п. 3.7. Контракту поставка кожної партії Товару здійснюється протягом 45 днів з дати підписання Специфікації та відповідну партію і отримання повідомлення від Покупця про готовність прийняти Товар.

Відповідно до п. 4.1. Контракту оплата за поставлений товар здійснюється Покупцем виходячи з узгодженої на конкретну партію вартості Товару. Валюта платежу за Контрактом - долари США. Платіж здійснюється Покупцем шляхом банківського переказу за кожну конкретну поставку Товару.

Пунктом 4.3. Контракту передбачено, що оплата по цьому Контракту відбувається не пізніше 75 (сімдесяти п'яти) календарних днів від дня митного оформлення Товару у країні Продавця.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Главою 54 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вказує у своїх письмових поясненнях Позивач, зобов'язання з оплати поставленого Товару Відповідачем не були виконані, у зв'язку з чим утворилася загоргованість за Контрактом у розмірі 304 744,85 дол. США.

Матеріалами справи підтверджується, що Позивач свої зобов'язання за Контрактом виконав у повному обсязі, поставивши товару на загальну суму 304 744,85 дол. США.

Вищевказане підтверджується вантажно-митною декларацією №100260001/2014/543748, специфікацією №1 від 30.09.2014 та інвойсом №13325 від 30.09.2014 згідно яких поставлено товару на суму 200 900,88 дол. США та вантажно-митною декларацією №100260001/2014/543749, специфікацією №2 від 30.09.2014 та інвойсом №13329 від 30.09.2014, відповідно до яких поставлено товару на суму 103 843,97 дол. США.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 ЦК України, п. 4.3. Контракту оплата по цьому Контракту відбувається не пізніше 75 (сімдесяти п'яти) календарних днів від дня митного оформлення Товару у країні Продавця.

Судом встановлено, що митне оформлення Товару по вантажно-митній декларації №100260001/2014/543748, №100260001/2014/543749, на інвойсі №13325 від 30.09.2014 та №13329 від 30.09.2014 відбулося 06.10.2014, що підтверджується відміткою митного органу.

Таким чином, після спливу указаного пункту 4.3. Контракту строку оплати за Товар Покупець вважається таким, що прострочив грошове зобов'язання.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у Відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь Позивача на підставі Контракту за поставлений товар суми заборгованості у розмірі 304 744,85 дол. США, що еквівалентно 4 875 917,60 грн.

Відповідачем указана заборгованість підтверджена (відзив №01-9/01(а) від 05.01.2015), доказів її погашення суду не надано.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

Факт невиконання Відповідачем зобов'язання за Контрактом належним чином доведений, документально обґрунтований, Відповідачем підтверджений.

Разом з тим, за змістом ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, вставлених законом.

Відповідно до пункту 3.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 №18 та п. 4. ч. 1 ст. 55 ГПК України, ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого НБУ на день подання позову.

При визначенні ціни позову, поданого в іноземній валюті, необхідно виходити з тієї валюти, в якій проводилися чи повинні бути проведені розрахунки між сторонами.

У разі подання позову про стягнення суми боргу в національній валюті України - еквіваленту іноземної валюти ціна позову визначається національній валюті України за офіційним курсом, визначеним НБУ на день подання позову.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальності «Юрія-Фарм», дотримано вимоги чинного законодавства та правильно встановлено фактичний розмір заборгованості у розмірі 4 875 917,60 грн. з урахуванням офіційного курсу валют, встановленим НБУ на дату подання позовної заяви (24.12.2014).

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не були надані суду належні та допустимі докази на спростування викладеного в позові.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за Контрактом №60-14/У від 30.09.2014 у розмірі 304 744,85 дол. США, що еквівалентно 4 875 917,60 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати, пов'язані з розглядом справи, у якому позовні вимоги задоволеному у повному обсязі, покладаються на Відповідача.

За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Андіжон Дорі-Дармон»/«Andijon Dori-Darmon» (710000, Узбекистан, м. Андижон, вул. Огахий, 1; код юридичної особи 02018346; ідентифікаційний номер платника податку 200218892) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Юрія-Фарм» (03680, м. Київ, вул. М. Амосова, буд. 10; ) заборгованість за Контрактом №60-14/У від 30.09.2014 у розмірі 304 744,85 дол. США, що еквівалентно 4 875 917,60 грн. (за курсом НБУ станом на дату подання позову до суду) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 73 080,00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5. Дата складання повного тексту рішення 10.02.2015.

Cуддя А.В.Яковенко