УХВАЛА

24.02.2015 р.Справа № 910/20316/14

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Амос"

про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 25.11.2014 р.

у справі № 910/20316/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Амос"

до Аграрного фонду

про стягнення 2 049 606,41 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від стягувача: Гринь Ю.П. за довіреністю № б/н від 20.05.2014 р.;

від боржника: Наумов Д.С. за довіреністю № 414 від 29.08.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ Амос» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Аграрного фонду про стягнення 1 807 294,81 грн., з яких 1 411 532,43 грн. заборгованості, 234 942,97 грн. пені, 28 183,42 грн. 3 % річних та 132 635,99 грн. інфляційних втрат.

12.11.2014 р. від позивача надійшло клопотання про зміну позовних вимог, відповідно до якого позивач просив стягнути з відповідача 2 049 606,41 грн. основного боргу.

Рішенням суду від 24.11.2014 р. позов задоволено повністю, стягнуто з Аграрного фонду на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Амос" 2 049 606,41 грн. заборгованості та 40 992,12 грн. судового збору.

29.01.2015 р. до господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Амос» надійшла заява про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.01.2015 р. розгляд заяви призначено на 10.02.2015 р.

У судовому засіданні 10.02.2015 р. представники стягувача та боржника подали клопотання про продовження строку розгляду заяви на 15 днів.

Представник боржника у засіданні подав письмові пояснення, у яких заперечує проти задоволення заяви.

Ухвалою від 10.02.2015 р. продовжено строк вирішення заяви на 15 днів.

У судовому засіданні 10.02.2015 р. оголошено перерву до 19.02.2015 р.

У судовому засіданні 19.02.2015 р. представник стягувача подав клопотання про відкладення розгляду заяви.

У судовому засіданні 19.02.2015 р. оголошувалась перерва до 24.02.2015 р.

Представник стягувача у судовому засіданні подав заперечення на пояснення боржника та підтримав вимоги заяви про зміну способу і порядку виконання рішення.

Представник боржника проти задоволення заяви заперечив.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників боржника та стягувача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви, суд встановив наступне.

Як на підставу для зміни способу і порядку виконання рішення суду стягувач посилається на те, що 17.12.2014 року ТОВ «ВКФ «Амос», керуючись ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", Постановою КМУ від 3 серпня 2011 року №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», звернулось із заявою про виконання рішення до Державної казначейської служби України.

Відповідно до п. 28 постанови КМУ від 3 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» - орган Казначейства протягом трьох робочих днів після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів.

З дня визначення таких кодів та рахунків орган Казначейства повідомляє боржникові про здійснення безспірного списання коштів з його рахунків.

Станом на час розгляду заяви рішення суду у справі № 910/20316/14 не виконано, як і не отримано повідомлення про здійснення безспірного списання коштів.

Предметом вищевказаного судового спору було стягнення заборгованості по договору складського зберігання цукру № 1 ц, від 30 січня 2014 року, відповідно до умов якого, а саме п. 1.1.1, Аграрний фонд передає, а ТОВ «ВКФ «Амос» приймає цукор на відповідальне відокремлене зберігання згідно ДСТУ 4245:2003 за фактичною вагою в кількості 59 278 тонн 655 кг, якість якого відповідає ДСТУ 4623:2006, упакованого (масою нетто 50,00 кг) в поліпропіленові мішки з поліетиленовими або поліпропіленовими мішками-вкладками, у кількості 1 185 573 (Один мільйон сто вісімдесят п'ять тисяч п'ятсот сімдесят три) штук, а також 1 неповний мішок, в якому 5 кг.

Аграрний фонд України у своїх письмових поясненнях на подану заяву зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України» Аграрний фонд є державною спеціалізованою установою, уповноваженою Кабінетом Міністрів України провадити цінову політику в агропромисловій галузі економіки України. Аграрний фонд є бюджетною організацію, має свій кошторис, рахунки та здійснює неприбуткову діяльність у межах, визначених цим Законом.

З метою забезпечення продовольчої безпеки держави, Аграрний фонд продає або купує на Аграрній біржі об'єкти державного цінового регулювання з або до державного інтервенційного фонду на підставі відповідного рішення Кабінету Міністрів України.

Цукор - пісок, на який пропонує звернути стягнення позивач, є об'єктом державного цінового регулювання відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України».

Таким чином, цукор - пісок, на який пропонує звернути стягнення позивач є об'єктом державного цінового регулювання та закуплений Аграрним фондом, тобто вказаний цукор - пісок є власністю держави та не може бути використаний в рахунок погашення заборгованості по рішенню суду.

Відповідно до п. 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Пунктом 7.2. вищевказаної постанови передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Позивачем у поданій заяві не вказано конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду, а вказано лише, що згідно п. 28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 не надіслано повідомлення про списання коштів.

Відповідно до п. 28 Порядку орган Казначейства визначає коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів. З дня визначення таких кодів та рахунків орган Казначейства повідомляє боржникові про здійснення безспірного списання коштів з його рахунків.

Отже, п. 28 Порядку вказує на те, що повідомлення надсилається саме боржнику, яким у даному випадку є Аграрний фонд, а не стягувачу, як вважає ТОВ «ВКФ АМОС».

Поряд з цим, варто зазначити, що згідно п. 8. Порядку органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

До заяви не додано жодних документів, які б свідчили про звернення позивача до органів казначейства щодо результатів розгляду їх заяви.

Таким чином, позивачем не вказано конкретних обставин, які перешкоджають виконанню рішення суду від 25.11.2014 р. та не надано доказів, які б підтверджували такі обставини.

Також, п. 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлено, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Як вказано вище, Аграрний фонд є агентом держави в агропромисловій галузі економіки України та не має права на власний розсуд розпоряджатися об'єктами державного цінового регулювання, в тому числі й цукром - піском.

У разі зміни способу та порядку виконання рішення суду буде поставлено під загрозу виконання Аграрним фондом функцій, покладених на нього Законом України «Про державну підтримку сільського господарства України».

Крім того, стягувач у поданій заяві взагалі не вказує ні вартість цукру-піску, ні його кількість, на яку просить звернути стягнення.

Господарський суд на підставі статті 121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як роз'яснено господарським судам у п. 7.1.3 та п. 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Відповідно до п. 7.5 вищенаведеної постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку або коли їх не вистачає для покриття заборгованості, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про звернення стягнення на його майно. Оскільки майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення, визначається державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", господарський суд у своєму наказі не зобов'язаний зазначати конкретне майно, а має вмістити в ньому лише вказівку про звернення стягнення на майно у сумі, що підлягає стягненню за рішенням господарського суду. Наведене не виключає права господарського суду з метою захисту у найбільш ефективний та справедливий спосіб порушених відповідачем майнових прав позивача зазначити у виданому ним наказі й конкретне майно відповідача, на яке слід звернути стягнення, якщо в розпорядженні суду є достовірні дані про його наявність у відповідача. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки стягувачем не надано доказів відсутності у боржника коштів на рахунку в банку або їх недостатності для покриття заборгованості, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Амос" про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 25.11.2014 р. у справі № 910/20316/14.

Керуючись статтею 124 Конституції України, ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Амос» про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 24.11.2014 р. у справі № 910/20316/14 відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.І. Зеленіна