ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2015 р. Справа № 4/1155-40/122

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Кордюк Г.Т., Хабіб М.І.

при секретарі судового засідання Швець О.В.

з участю представників: скаржника Романа Н.О., боржника Валаги Ю.С.

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України на ухвалу господарського суду Львівської області від 30 липня 2014 року по справі №4/1155-40/122

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року відкрите акціонерне товариство «Нафтопереробний комплекс - Галичина» звернулось до господарського суду Львівської області зі скаргою в порядку статті 121-2 ГПК України, просило суд визнати незаконними дії в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменка О.С. з винесення постанови від 21 травня 2014 року, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №3197107 від 27 грудня 2013 року; скасувати постанову в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменка О.С. від 21 травня 2014 року, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №3197107 від 27 грудня 2013 року; визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В. з винесення постанови ВП №3197107 від 21 травня 2014 року про відновлення виконавчого провадження; скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В. від 21 травня 2014 року про відновлення виконавчого провадження.

Господарський суд Львівської області (суддя Запотічняк О.Д.) ухвалою від 30 липня 2014 року у справі №4/1155-40/122:

- задовольнив скаргу відкритого акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс - Галичина»;

- визнав незаконними дії в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменка О.С. з винесення постанови від 21 травня 2014 року, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №3197107 від 27 грудня 2013 року;

- скасував постанову в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменка О.С. від 21 травня 2014 року, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №3197107 від 27 грудня 2013 року;

- визнав незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В. з винесення постанови ВП №3197107 від 21 травня 2014 року про відновлення виконавчого провадження;

- скасував постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В. від 21 травня 2014 року про відновлення виконавчого провадження.

Керуючись положеннями ст.ст. 25, 27, 31, 49, 81-83 Закону України «Про виконавче провадження» місцевий господарський суд дійшов висновку про пропущення ТОВ «Авіс ЛТД» строків оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження, визначених ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», відтак незаконними є й дії в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменка О.С. з винесення постанови від 21 травня 2014 року та постанова від 21 травня 2014 року, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №3197107 від 27 грудня 2013 року. А оскільки визнана незаконною і скасована постанова в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменка О.С. від 21 травня 2014 року, то й немає законних підстав для відновлення виконавчого провадження ВП№3197107. Тому незаконними є й дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В. з винесення постанови ВП№3197107 від 21 травня 2014 року про відновлення виконавчого провадження та постанова від 21 травня 2014 року про відновлення виконавчого провадження ВП№3197107.

В апеляційній скарзі Державна виконавча служба України просить Львівський апеляційний господарський суд скасувати Львівської області від 30 липня 2014 року по справі №4/1155-40/122. Вважає, що оскаржена ухвала прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма АВІС ЛТД (стягувач у виконавчому провадженні ВП№3197107) надіслало суду документально підтверджені пояснення. Стверджує, що боржник (ВАТ НПК Галичина) не виконав рішення господарського суду Львівської області, яким суд зобов'язав відкрите акціонерне товариство «Нафтопереробний комплекс-Галичина» поставити через дочірнє комерційне підприємство «Торговий дім «Галичина» 1758,319 тонн бензину А-80, 0,368 тонн дизпалива та мазуту паливного - 5,998 тонн.

Суд неодноразово відкладав розгляд справи. Про розгляд справи сторонам повідомлено належним чином.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що ухвалу господарського суду Львівської області від 30 липня 2014 року по справі №4/1155-40/122 слід скасувати з нижченаведених підстав.

З матеріалів справи №4/1155-40/122 слідує, що господарський суд Львівської області рішенням від 27 травня 2002 року частково задовольнив позов товариства з обмеженою відповідальністю «Авіс ЛТД» до відкритого акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс-Галичина» та до дочірнього виробничо-комерційного підприємства «Торговий дім «Галичина» - зобов'язав відкрите акціонерне товариство «Нафтопереробний комплекс-Галичина» в 10-ти денний термін з дня винесення рішення поставити через дочірнє комерційне підприємство «Торговий дім «Галичина» 1758,319 тонн бензину А-80, 0,368 тонн дизпалива та мазуту паливного - 5,998 тонн. Рішення залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09 липня 2002 року.

На виконанні Державної виконавчої служби перебував наказ-дублікат №4/1155-40/122 від 09 липня 2002 року з примусового виконання вищеназваного рішення господарського суду Львівської області, виконавче провадження ВП №3197107. Виконавче провадження ВП №3197107 було зупинене. Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В. від 04 травня 2013 року виконавче провадження ВП №3197107 поновлене.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В. від 27 грудня 2013 року виконавче провадження ВП №3197107 з примусового виконання наказу-дублікату №4/1155-40/122 виданого 09 липня 2002 року господарським судом Львівської області закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Як зазначено у постанові, стягувачем подано заяву №23/12 від 23 грудня 2013 року про виконання боржником рішення суду. Постанова затверджена 27 грудня 2013 року начальником відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Крім того, господарський суд Львівської області ухвалою від 05 лютого 2014 року у справі №4/1155-40/122 замінив сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ТзОВ «Авіс ЛТД» на стягувача ТзОВ «Універсал Юрсервіс». Надалі господарський суд Львівської області переглянув за нововиявленими обставинами ухвалу від 05 лютого 2014 року і ухвалою від 10 квітня 2014 року у справі №4/1155-40/122 - скасував.

Постановою 21 травня 2014 року в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменко О.С. керуючись ч. 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» скасував постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №3197107 від 27 грудня 2013 року та зобов'язав державного виконавця витребувати від сторін виконавчого провадження документи, які підтверджують вчинення боржником дій, які свідчать про повне фактичне виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові, в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменко О.С. при здійсненні контролю за законністю виконавчого провадження ВП №3197107 розглянув доповідну записку старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В. щодо здійснення виконавчого провадження ВП №3197107. З Міністерства юстиції України до відділу 04 березня 2014 року надійшло звернення генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «Авіс ЛТД» Чорної Н.П. про те, що викладені у заяві №23/12 від 23 грудня 2013 року відомості про добровільне виконання боржником рішення суду не відповідають дійсності. Водночас старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеда М.В. не перевірив виконання боржником рішення суду, не витребував доказів цього. У матеріалах виконавчого провадження відсутні докази добровільного виконання боржником рішення суду(акти приймання-передачі майна, тощо). Без додаткових доказів фактичного виконання рішення суду боржником неможливо встановити підставність доводів стягувача.

Постановою від 21 травня 2014 року ВП №3197107 старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеда М.В. відновив виконавче провадження з виконання наказу - дублікату №4/1155-40/122 виданого 09 липня 2002 року господарським судом Львівської області. Постанова прийнята на підставі ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки скасована постанова про закінчення виконавчого провадження.

Конституцією України (ст.19) встановлено обов`язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Згідно зі статтею 4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

За змістом статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (частина 1 статті 2 Закону).

Згідно з частинами 1,2 статті 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, одним з яких є накази господарських судів.

Порядок прийняття виконавчого документа до виконання визначено статтею 25 Закону.

Статтею 49 Закону установлено підстави закінчення виконавчого провадження. Зокрема, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону).

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч. 3 ст. 49 Закону).

Згідно із статтею 51 Закону у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби виконавче провадження підлягає відновленню. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.

Згідно з положеннями статті 82 Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду (ч.1 ст.82). Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ (ч.4 ст.82). Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до керівництва органів державної виконавчої служби, якщо їх оскарження передбачено цим Законом (ч.6 ст.82).

За змістом статті 83 Закону контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби (ч.1 ст.83). Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом (ч.2 ст.83). Контроль за законністю виконавчого провадження здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби (ч.6 ст.82).

Львівський апеляційний господарський суд констатує, що на підставі статті 124 Конституції України, частини першої статті 4 5, частини першої статті 84 ГПК судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

У матеріалах справи відсутні докази виконання боржником рішення господарського суду Львівської області від 27 травня 2002 року у справі №4/1155-40/122. Суду апеляційної інстанції таких доказів теж не надано і не названо. Таким чином дії та постанови від 21 травня 2014 року в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменка О.С. і в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменка О.С. щодо виконавчого провадження ВП №3197107 є законними.

Згідно із ст. 103 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю чи частково і прийняти нове рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України задовольнити. Ухвалу господарського суду Львівської області від 30 липня 2014 року по справі №4/1155-40/122 скасувати і прийняти нове рішення:

Відмовити відкритому акціонерному товариству «Нафтопереробний комплекс - Галичина» у задоволенні скарги на дії та постанови в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменка О.С., старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс - Галичина» (м. Дрогобич, вул. Бориславська, 82; ) на користь Державної виконавчої служби України (м. Київ, вул. Артема, 73) 609 грн. судового збору, сплаченого за розгляд апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Кордюк Г.Т.

суддя Хабіб М.І.