номер провадження справи 14/21/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015 Справа № 908/433/15-г

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (адреса - 49094 м. Дніпропетровська, вул. Набережна Перемоги, 50; адреса для листування - 49027 м. Дніпропетровськ, а/с 1800)

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (адреса - 69000 АДРЕСА_2)

про стягнення заборгованості

за участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Суберляк Д.В., довіреність № 4007-О від 31.10.2012р.;

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

22 січня 2015 року Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до Відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі по тексту ФОП ОСОБА_2) про стягнення заборгованості.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.01.2015р. порушено провадження у справі №908/433/15-г, розгляд справи призначено в судовому засіданні 11.02.2015р., при цьому витребувано від сторін документи, необхідні для вирішення спору.

В судовому засіданні 11.02.2015р. розгляд справи закінчено, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК України, за згодою представника Позивача, господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про час складання повного рішення суду.

Позов заявлено з тих підстав, що 27.02.2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ФОП ОСОБА_2 укладено Договір банківського рахунку №Z02ECQ, відповідно до умов якого Відповідачеві надано кредитний ліміт у розмірі 2500,00 грн. Відповідач в порушення умов Договору кредитні кошти та проценти за користування кредитом не сплатив. Крім того, Відповідачем порушено строки повернення кредиту, отже крім основної заборгованості, відповідно до діючого законодавства України та умов Договору у Позивача виникає право на стягнення з Відповідача пені.

З урахуванням зазначених обставин, Позивач просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Договором №Z02ECQ від 27.02.2007р. в розмірі 9966,11 грн. (заборгованість за кредитом - 2111,56 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 3929,33 грн.; пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань - 3925,22 грн.). Стягнути з Відповідача судовий збір у сумі 1 827,00 грн.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник Відповідача в судове засідання 11.02.2015р. за викликом суду не з'явився, правом надати відзив на позов не скористався.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвала господарського суду Запорізької області від 23.01.2015р. про порушення провадження у справі була направлена за адресою місцезнаходження ФОП ОСОБА_2, вказаною у позовній заяві та зазначеною у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 69000 АДРЕСА_2. Таким чином, Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду господарським судом та про час і місце проведення судових засідань.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав ї охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Крім того, відповідно до статті 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя зобов'язує сторони виконати певні дії, витребовує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору та вчиняє інші дії спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Відповідачем вимоги ухвали суду не виконано, не надано письмового відзиву та письмових заперечень по суті заявлених вимог, а також не надано доказів які б підтверджували поважність та винятковість причин пропуску судових засідань.

Чисельними рішеннями Європейського суду з прав людини у справах проти України визнано порушення пункту 1 статті 6 «Право на справедливий розсуд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що, зокрема, полягало у тому, що національними судами не забезпечено розгляд справи заявника в «розумний строк» через затримки у провадженні, в основному з вини судів першої інстанції.

З урахуванням вищенаведеного, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

За клопотанням представника Позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, суд встановив наступне.

27.02.2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк» - Банк та ФОП ОСОБА_2 - Клієнт укладено Договір банківського рахунку № Z02ECQ (далі за текстом Договір).

За умовами п. 1.1. Договору, Банк відкриває поточний (поточні) рахунки у національній та іноземній валюті (у тому числі картковий (карткові) та інші рахунки зі спеціальним режимом використання) та здійснює його (їх) розрахункове та касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України та умов цього Договору.

Цей Договір укладено на невизначений строк, набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і припиняє своє дію відповідно до умов цього Договору та чинного законодавства (п. 6.1. Договору).

За умовами п. 1.1. Додатку №7 до Договору, Банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов'язався здійснювати овердрафтові обслуговування Клієнта, що полягає в проведенні платежів, здійснених довіреними особами Клієнта, з використанням корпоративних платіжних карток.

Пунктом 1.2. Додатку №7 до Договору передбачено, що кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, дебіторської заборгованості, сплати відсотків та винагороди в обговорені цим Додатком терміни.

Пунктом 1.3. Додатку №7 до Договору кредитний ліміт складає 2500,00 грн.

Згідно п. 3.1. Договору, за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на картковому рахунку Клієнта після закриття банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з диференційованої процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом і встановлений у розділі 4 цього додатка до Договору.

Матеріалами справи, а саме випискою з особового рахунку ФОП ОСОБА_2 за період з 25.02.2008р. по 08.12.2014р., а також меморіальним ордером №006J від 29.02.2008р., Відповідачеві надано кредитні кошти в розмірі 2500,00 грн.

В порушення умов Договору Відповідачем кредитні кошти та проценти за користування кредитом не сплачені.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що на адресу Відповідача банком направлено претензію №70305ZPO0О102 від 24.11.2014р. про сплату простроченої заборгованості за тілом кредиту, за відсотками за користування кредитом, а також сплату пені.

Згідно наданого Позивачем розрахунку за Відповідачем склалася заборгованість за кредитом в розмірі 2111,56 грн., за процентами в розмірі 3929,33 грн.

При цьому Позивач вказує, що в порушення вимог закону Відповідач у встановлені строки зобов'язання щодо повернення грошових коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконав. Відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов'язань у визначені строки, заявлені позовні вимоги не спростував.

З урахуванням встановленого, суд вважає вимоги Позивача про стягнення з Відповідача на свою користь заборгованості за кредитом в розмірі 2111,56 грн. та за процентами в розмірі 3929,33 грн. обґрунтованими, підтвердженими доданими матеріалами і розрахунками та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, Позивачем заявлено вимоги про стягнення з Відповідача на свою користь пені в розмірі 3925,22 грн.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами п. 5.8. Договору, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим Договором, Клієнт сплачує пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення.

Оскільки судом встановлено, що відповідач прострочив виконання зобов'язань з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитними коштами, суд знаходить представлений розрахунок пені в розмірі 3925,22 грн. обґрунтованим, вимоги не суперечними ст. 232 ГК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, Позивачем надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог.

Разом з тим, Відповідач доказів належного виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором і доказів повернення позивачу відсотків за користування кредитом, та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором суду не надав. Правом участі в судовому засіданні не скористався.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» заявлені до ФОП ОСОБА_2 суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Запорізької області, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (69000 АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (юридична адреса - 49094 м. Дніпропетровська, вул. Набережна Перемоги, 50; адреса для листування - 49027 м. Дніпропетровськ, а/с 1800, ) заборгованість за кредитом - 2 111 (дві тисячі сто одинадцять) грн. 56 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 929 (три тисячі дев'ятсот двадцять дев'ять) грн. 33 коп.; пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань - 3 925 (три тисячі дев'ятсот двадцять п'ять) грн. 22 коп.; 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Сушко

Рішення суду оформлено та підписано відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України 13.02.2015р.