ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" лютого 2015 р. Справа № 922/4709/14

Вх. номер 4709/14

Суддя господарського суду Яризько В.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши заяву ПАТ "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" про розстрочку виконання рішення суду по справі

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Веста", м. Харків,

до Публічного акціонерного товариства "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань", м. Харків,

про стягнення 103467,44 грн.

за участю представників :

стягувача - Регета Н.Є. (дов.),

боржника (заявника) - Сумська О.М. (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Розглядається заява ПАТ "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" про розстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 16.12.2014р. у справі № 922/4709/14 на 6 місяців.

Заява призначена до розгляду в судовому засіданні на 12.02.2015р.

У судовому засіданні представник заявника (боржника) підтримує подану заяву, просить надати розстрочку в виконанні рішення суду на 6 місяців з щомісячною сплатою по 17579,33 грн.

Свою заяву обґрунтовує тим, що станом на 01.01.2015 року у ПАТ "АТ НДІРВ" існує прострочена заборгованість із виплати заробітної плати в сумі 5490600,00 грн., що призвело також до виникнення заборгованості перед Управлінням Пенсійного фонду України в м. Харкові та ДПІ в Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області м. Харків по сплаті відповідних внесків та податків, у зв'язку з чим виплата заробітної плати здійснюється в першочерговому порядку. Заявник вказує на те, що затримка виплати була спричинена рядом обставин, що не залежали від підприємства, а саме, тривалим не затвердженням Верховною Радою України "Загальнодержавної цільової науково-технічної космічної програми України на 2013-2017 роки" та заборгованістю самого бюджету перед підприємством на виготовлену та поставлену продукцію.

Заявник вказує на те, що крім основного виду діяльності, він здає приміщення в оренду, у зв'язку з чим планує здійснювати погашення заборгованості перед стягувачем за рахунок коштів, що надходять в якості оплати орендної плати.

Стягувач проти заяви заперечує, посилаючись на те, що на даний час наказ суду по справі № 922/4709/14 знаходиться на примусовому виконанні в державній виконавчій службі, якою накладений арешт на кошти боржника. Стягувач вказує на те, що заявником не обґрунтовано та не надано доказів того, що наявні обставини ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим. Заявник має заборгованість і перед іншими особами, а отже у стягувача є сумніви, що боржник дійсно буде в змозі виконувати рішення суду добровільно, враховуючи наявну у нього заборгованість. Крім того стягувач звертає увагу на те, що заборгованість, яка стягнута за рішенням суду у справі № 922/4709/14, виникла саме внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань та несвоєчасного виконання в подальшому рішення суду, яким була стягнута наявна заборгованість.

Таким чином, стягувач вважає, що при наданні розстрочки в виконанні рішення суду по справі № 922/4709/14 будуть порушені його матеріальні інтереси, просить відмовити в задоволенні заяви ПАТ "АТ "НДІРВ".

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та додатково надані документи, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.12.2014р. у справі № 922/4709/14 за позовом ТОВ "Веста" до ПАТ "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань", про стягнення 103467,44 грн. позовні вимоги задоволені частково, а саме стягнуто з ПАТ "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" на користь ТОВ "Веста" 3% річних у сумі 13500,89 грн., інфляційні втрати в сумі 89905,74 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2069,35 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

06.01.2015р. на виконання рішення суду виданий відповідний наказ.

Заява про розстрочення виконання рішення суду, обґрунтована важким фінансовим становищем підприємства.

Відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарсько-процесуальне законодавство не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами, встановленими ст. 43 Господарського процесуального Кодексу України.

Виходячи із наведеного суд зазначає, що законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Звертаючись до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду, заявник повинен надати докази на її обґрунтування із зазначенням об'єктивних обставин, які перешкоджають виконанню рішення суду, але стороною приймаються всі можливі заходи для подолання таких обставин.

Наявність заборгованості по виплаті заробітної плати, а також встановлення для роботи підприємства неповного робочого тижня не свідчать про неможливість виконання рішення суду.

Заявником до заяви про розстрочення виконання рішення суду не надано жодного доказу, який би підтверджував існування об'єктивних обставин, які б свідчили про неможливість виконання рішення суду.

Заявник посилається на те, що заборгованість буде погашатись за рахунок отримання орендної плати, однак до заяви не надано жодного доказу того, що підприємство здає приміщення в оренду та отримує орендну плату, а також не надано доказів того, що заявник матиме змогу направляти отриману орендну плату саме в рахунок погашення заборгованості, що виникла за рішенням суду в даній справі.

Посилання заявника як на підставу надання розстрочки виконання рішення суду на те, що його діяльність може бути повністю заблокована, не є підставою для розстрочення виконання судового рішення, оскільки носить загальний характер та впливає на матеріальні інтереси обох сторін.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що економічна криза в державі становить один із можливих ризиків підприємницької діяльності, не є незвичайною і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки.

Кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому. Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб'єкта підприємницької діяльності, з яким він уклав договір.

У статті 193 Господарського кодексу України зазначається, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Положеннями ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Вказані докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

За таких обставин, відмовляючи в задоволенні заяви про надання розстрочки виконання рішення суду у даній справі, суд вважає, що заявником належними та допустимими доказами не доведено наявності підстав, які свідчать про неможливість виконання рішення суду.

Крім того, суд враховує, що несвоєчасне виконання рішення суду порушує матеріальні інтереси стягувача та впливає на його фінансовий стан, що може призвести до негативних наслідків господарської діяльності останнього.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 16.12.2014р. по справі № 922/4709/14.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ПАТ "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" про розстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 16.12.2014р. по справі № 922/4709/14.

Суддя Яризько В.О.