ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015 року Справа № 904/8456/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Орєшкіної Е.В. (доповідач)

суддів: Пруднікова В.В., Ширбокової Л.П.,

секретар судового засідання Герун Т.О.,

представники сторін:

від позивача: Сіменцова М.О., представник, довіреність № 05/01-62 від 05.01.2015 року;

від відповідача: Головко О.М., представник, довіреність №225 від 17.12.2014 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2014 року у справі №904/8456/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД", м.Жовті Води, Дніпропетровська область

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб", м.Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 25 624 грн. 83 коп.

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД" (надалі - ТОВ "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД") звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" (надалі - ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб") на свою корись 23 727 грн. 60 коп. основного боргу, 877 грн. 92 коп. інфляційних втрат, 109 грн. 21 коп. 3% річних, 910 грн. 10 коп. пені та 1 827 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2014 року у справі №904/8456/14 (суддя Євстигнеєва Н.М.) позов задоволено частково; з ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" на користь ТОВ "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД" стягнуто 23 727 грн. 60 коп. основного боргу, 688 грн. 10 коп. інфляційних втрат, 109 грн. 21 коп. 3% річних, 1 748 грн. 58 коп. судового збору; в решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням судом норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовну відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема, з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (п.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Між ТОВ "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД" (постачальник) та ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" (покупець) укладено договір № Т463 від 27.05.2014 року (надалі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язався поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію матеріально-технічного призначення, найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість якої вказані у специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до договору, які є невід'ємною його частиною.

Датою поставки товару та датою переходу права власності є дата підписання сторонами акту приймання-передачі або дата, яка вказана покупцем в товарно-транспортній накладній при прийманні товару. Сторони у відповідній специфікації можуть визначити інші умови переходу права власності на товар та дати поставки (п.3.9 договору).

Договір вступає в силу з моменту фактичного підписання його повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2014 року, а в частині невиконаних зобов'язань за договором - до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п.10.1 договору).

На виконання умов договору постачальник поставив покупцю товар на загальну суму 23 727 грн. 60 коп., що підтверджується видатковою накладною №пк-0000442 від 27.06.2014 року.

Розрахунки за договором здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів у розмірі вартості партії товару на рахунок постачальника в порядку і строки, передбачені відповідною специфікацією (п.4.1 договору).

Спеціфікацією № 1 до договору сторонами узгоджено, що оплата за товар здійснюється по факту поставки та надання рахунку постачальником покупцю протягом 63 -х календарних днів.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання).

Відповідач у встановлений договором строк оплату за отриманий товар не здійснив (відповідних доказів суду не подано).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.7.5 договору у разі несвоєчасного здійснення розрахунків за договором покупець виплачує постачальнику пеню в розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення.

За неналежне виконання відповідачем грошового зобов'язання за догово-ром позивачем нарахована пеня у сумі 910 грн. 10 коп.; за період: серпень - вересень 2014 року інфляційні втрати у сумі 877 грн. 92 коп. та за період: з 30.08.2014 року по 24.10.2014 року 3% річних у сумі 109 грн. 21 коп.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вимоги стосовно стягнення з відповідача основного боргу та 3% річних підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі; що, оскільки пунктом 7.5 договору сторонами не конкретизовано, тобто не встановлено розмір неустойки, в частині стягнення з відповідача пені в позові слід відмовити; що вимога щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків підлягає задоволенню частково, в сумі 688 грн. 10 коп., оскільки позивачем невірно визначений період їх нарахування, та, відповідно, загальний індекс інфляції у цьому періоді.

Апелянт стверджує, що поставка спірного товару відбулась не за догово-ром, що є підставою пред'явленого позову, та вказує, що:

- відповідно до специфікації №1 до договору позивач мав поставити кондиціонери «NIDEA» MSG 24 HR, а у видатковій накладній №пк-0000442 від 27.06.2014 року вказано кондиціонери Idea ISR-24HRR;

- суд безпідставно не врахував факт недотримання позивачем договірних зобов'язань щодо умов здійснення платежів; позивач не надав доказу направлення відповідачеві рахунку; прострочення кредитора (позивача) щодо надіслання на адресу відповідача рахунків дає право останньому відстрочити виконання обов'язку по оплаті вартості товару.

Приймаючи до уваги ті обставини, що:

- у видатковій накладній № пк-0000442 від 27.06.2014 року є посилання на договір №463 від 27.05.2014 року та на рахунок фактури № пк-0000450 від 27.06.2014 року;

- відповідач не відмовився від отримання товару внаслідок невідповідності його асортименту; доказів існування інших специфікацій до договору апелянтом не подано;

- всі необхідні реквізити для перерахування грошових коштів за отриманий товар відповідач мав виходи з відомостей, вказаних у видатковій накладній та у договорі;

доводи апелянта колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Окрім того, слід зазначити, що рахунок-фактура є документом, який міс-тить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст.613 Цивільного кодексу України, тому відсутність рахунка-фактури не звільняє відповідача від обов'язку сплатити отриманий товар. (Такої позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 29.09.2009 року у справі №37/405).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скар-ги не спростовують висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції; рішення місцевого господарського суду ґрунтується на чинному законодавстві, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2014 року у справі №904/8456/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя В.В. Прудніков

Суддя Л.П. Широбокова

(Повний текст постанови складено 12.02.2015 року)