РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015Справа №910/27567/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Бюро Верітас Сертифікейшн Україна"

до Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями

"Основа-Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Загнітко Н.Л. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 05 лютого 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

09 грудня 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Верітас Сертифікейшн Україна" (надалі - позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява № 739-14/NZ від 27 листопада 2014р. в якій викладені позовні вимоги про стягнення з Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями "Основа-Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - відповідач) заборгованості за контрактом № BVC-UKR 3710/12 KIV від 24.07.2012 року в сумі 19 640,65 грн., з них: основного боргу - 15 000,00 грн. (п'ятнадцять тисяч гривень), індексу інфляції - 2 970,92 грн. (дві тисячі дев'ятсот сімдесят гривень 92 копійки), пені - 1 006,44 грн. (одна тисяча шість гривень 44 копійки) та 3% річних - 483,29 грн. (чотириста вісімдесят три гривні 29 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як Замовник, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за контрактом № BVC-UKR 3710/12 KIV від 24.07.2012 року, зокрема, у визначені відповідним договором строки не здійснив оплату вартості наданих йому позивачем, як Виконавцем, послуг, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав, участь свого представника в судові засідання не забезпечував. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2014 року (суддя Котков О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/27567/14, розгляд справи призначено на 20.01.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року розгляд справи, у зв'язку із нез'явленням представників відповідача в судове засідання, відкладено до 05.02.2015 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2012 року між позивачем (надалі - Виконавець або Повірений) та відповідачем (далі по тексту - Замовник або Довіритель) (разом - сторони) було укладено контракт № BVC-UKR 3710/12 KIV (належним чином засвідчена копія контракту міститься в матеріалах справи, надалі - Контракт або Договір або Договір послуг) згідно умов п.п. 1.1., 1.2. якого Виконавець приймає на себе зобов'язання щодо: проведення наглядових аудитів підприємства з метою здійснення періодичного нагляду за станом системи менеджменту якості для забезпечення її відповідності вимогам міжнародного стандарту ISO 9001:2008, а також перевірки результативності вжитих коригуючих дій, спрямованих на усунення виявлених невідповідностей, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити послуги у відповідності до умов Контракту.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору Виконавець надав Замовнику узгоджені сторонами в Договорі послуги на загальну суму - 15 000,00 грн., однак Замовник послуги не оплатив, внаслідок чого у відповідача, за розрахунками позивача, утворилась заборгованість за Договором послуг в розмірі 15 000,00 грн.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача санкції за невиконання умов Договору щодо оплати послуг.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги в окремій частині підлягають припиненню, а в іншій частині позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вже було установлено судом, 24 липня 2012 року між сторонами укладено контракт № BVC-UKR 3710/12 KIV за п.п. 1.1., 1.2. якого Виконавець приймає на себе зобов'язання щодо: проведення наглядових аудитів підприємства з метою здійснення періодичного нагляду за станом системи менеджменту якості для забезпечення її відповідності вимогам міжнародного стандарту ISO 9001:2008, а також перевірки результативності вжитих коригуючих дій, спрямованих на усунення виявлених невідповідностей, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити послуги у відповідності до умов Контракту.

З матеріалів справи вбачається, що в підтвердження надання Виконавцем послуг за Договором останній, супровідним листом № 489-13/NZ від 11.10.2013р., направив на адресу Замовника для підписання акт приймання-здачі робіт № 46425 від 04.10.2013р. на суму 15 000,00 грн. та рахунок № 46425 від 01.10.2013р. для оплати послуг по Контракту (належним чином засвідчена копія акту та листа містяться в матеріалах справи).

Пунктом 4.1.1. Договору встановлено, що Замовник оплачує послуги Виконавця шляхом здійснення 100% попередньої оплати протягом 10 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Мотивуючі викладені в позові обставини позивач стверджує, що Замовник не здійснив на користь Виконавця 15 000,00 грн. в оплату послуг за Договором згідно акту, в строк визначений Договором, послуг не оплатив.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 10.12.2014р. та від 20.01.2015р. відповідача було зобов'язано надати суду відзив на позов, докази на підтвердження відповідних заперечень, контррозрахунок суми заявленої до стягнення.

Всупереч вимогам вказаних ухвал контррозрахунку заявлених до стягнення сум відповідач до суду не надав та не надіслав.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що доказів оплати послуг по Договору, станом на грудень 2014 року до суду не представлено, обґрунтованими є позовні вимоги Виконавця про стягнення з Замовника боргу за Договором по оплаті послуг в розмірі 15 000,00 грн. /сума наданих та неоплачених послуг згідно акту приймання-здачі робіт № 46425 від 04.10.2013р./.

При цьому, в судовому засіданні 20.01.2015р. від позивача до суду надійшли додаткові документи в яких останній звернув увагу суду на те, що після звернення Виконавця з позовом Замовник сплатив суму основного боргу в розмірі 15 000,00 грн.

Судом встановлено, що в січні 2015 року, до моменту звернення позивача до суду, Замовник сплатив на користь Виконавця 15 000,00 грн. по Договору в оплату акту приймання-здачі робіт № 46425 від 04.10.2013р., що підтверджується банківською випискою від 10.12.2015р. (копія виписки міститься в матеріалах справи).

З огляду на викладене, провадження у справі в частині стягнення основного боргу в частині 15 000,00 грн. підлягає припиненню з підстав відсутності предмету спору у вказаній частині.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 6.3. Договору встановлено, що у разі недотримання Замовником строків оплати, останній має сплатити Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплачених послуг за кожний день прострочення.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього

Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином розмір пені, що обчислюється від суми простроченого платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З урахуванням викладеного, за порушення Замовником взятих на себе зобов'язань за Договором щодо оплати наданих Виконавцем послуг, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1 006,44 грн. пені за період з 01.11.2013р. по 30.04.2014р.

За ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, за неналежне виконання Замовником умов Договору перед Виконавцем щодо оплати послуг, стягненню з відповідача, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, на користь позивача підлягає 483,29 грн. 3% річних за період з 01.11.2013р. по 27.11.2014р. та 2 970,92 грн. втрат від інфляції за вказаний період.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 827,00 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

В частині позову № 739-14/NZ від 27 листопада 2014р. про стягнення з Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями "Основа-Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (ідентифікаційний код 20057315, адреса: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 17) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Верітас Сертифікейшн Україна" (ідентифікаційний код 32490988, адреса: 01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, буд. 39) основного боргу - 15 000,00 грн. (п'ятнадцять тисяч гривень) провадження у справі № 910/27567/14 - припинити.

Стягнути з Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями "Основа-Солсиф" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (ідентифікаційний код 20057315, адреса: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 17, п/р 2740 в AT «Укрексімбанк» м. Київ), або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Верітас Сертифікейшн Україна" (ідентифікаційний код 32490988, адреса: 01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, буд. 39, р/р 1386 в AT «ОТП Банк», МФО 300528), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: індексу інфляції - 2 970,92 грн. (дві тисячі дев'ятсот сімдесят гривень 92 копійки), пені - 1 006,44 грн. (одна тисяча шість гривень 44 копійки), 3% річних - 483,29 грн. (чотириста вісімдесят три гривні 29 копійок) та судові витрати - 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень). Видати наказ.

Копію даного рішення направити відповідачу по справі № 910/27567/14.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 10.02.2014р.

Суддя О.В. Котков