ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 16" лютого 2015 р. Справа № 6/177-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Гетьман Р.А.,

при секретарі Литвиновій К.О.,

за участю представників сторін:

апелянта - не з'явився;

боржника - не з'явився;

ліквідатор - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну кредитора - Конотопської об*єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області, м. Конотоп, Сумська область (вх. №810 С/2-7-8) на ухвалу господарського суду Сумської області від 27.11.2014 року про часткове задоволення заяви кредитора Конотопської ОДПІ № 6845/9/10 від 01.10.2014 року про визнання кредиторських вимог у розмірі 2 269 256,79 грн. у справі № 6/177-08,

за заявою - Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Конотоп, Сумська область,

до Публічного акціонерного товариства "Конотопський завод по ремонту дизель -потягів", м. Конотоп, Сумська область, код 30640216,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 27.11.2014 року (суддя Соп*яненко О.Ю.) заяву кредитора Конотопської об*єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області № 6845/9/10 від 01.10.2014 року про визнання кредиторських вимог у розмірі 2 269 256,79 грн. у справі № 6/177-08 задоволено частково.

Визнано кредиторські вимоги Конотопської об*єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області до боржника - ПАТ "Конотопський завод по ремонту дизель -потягів", у сумі 738 447,12 грн. та включено їх до третьої черги реєстру вимог кредиторів. В частині стягнення 1530809,67 грн. - відмовлено.

Конотопська об*єднана державна податкова інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області, не погоджуючись з вказаною ухвалою господарського суду, звернулася до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 27.11.2014 року в частині відмови в задоволенні кредиторських вимог та передати справу на розгляд до місцевого господарського суду, посилаючись на порушення норм чинного законодавства.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема: ст.12, ст.23, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.02.2015р. апеляційну скаргу Конотопської об*єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області прийнято до провадження та призначено до розгляду.

13.02.2015р. від ліквідатора ПАТ «Конотопський завод по ремонту дизель-потягів» Бідної О.І. надійшли заперечення на апеляційну скаргу , в якому остання просить апеляційну скаргу Конотопської об*єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення.

Від Управління Пенсійного фонду в м. Конотоп та Конотопському районі Сумської області надійшла електронною поштою заява, в якій останній просить розглянути справу без участі його представника.

16.02.2015р. від апелянта надійшла електронною поштою заява, в якій останній підтримує вимоги апеляційної скарги та просить її задовільнити. Також, апелянт просить розглянути справу без участі його представника .

У судове засідання учасники процесу не з'явились.

Враховуючи, що наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, зважаючи на те, що ухвала про прийняття апеляційної скарги до провадження направлялась рекомендованою кореспонденцією, а також на те, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою та зважаючи на стислі строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, у відповідності до приписів статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників учасників процесу.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, судова колегія приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали - без змін, виходячи з наступного:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 06.10.2008р. за заявою кредитора - Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції, у порядку статей 7,11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порушено провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів .

Ухвалою господарського суду Сумської області від 30.10.2008р. за результатами підготовчого засідання визнано грошові вимоги Конотопської МДПІ у розмірі 5750888 грн. Зобов'язано Конотопську МДПІ у 10-денний строк за її рахунок подати до офіційного друкованого органу оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів", розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Коробку П.С.

На виконання вимог ухвали суду від 30.10.2008р. в газеті "Голос України" № 218 від 14.11.2008р. опубліковано відповідне оголошення.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 26.02.2009р. затверджено реєстр вимог кредиторів

Постановою господарського суду Сумської області від 05.08.2014 року визнано юридичну особу - Публічне акціонерне товариство "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" - банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

01.10.2014р. до господарського суду Сумської області від Конотопської об*єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області надійшла заява, в якій остання просила суд додатково включити в реєстр вимог кредиторів поточні вимоги до боржника в сумі 2 269 256,79 грн.

З заяви Конотопської об*єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області про визнання поточних кредиторських вимог та доданому до неї розрахунку вбачається, що вимоги в сумі 2 269 256,79 грн., які нараховані протягом 2009-2014р., складаються з заборгованості по наступним податкам та зборам:

- податку на додану вартість - 1754044,48 грн.;

- податку на прибуток - 222965,71 грн.;

- земельному податку - 161714,34 грн.;

- збору за спеціальне використання води - 1085,24 грн.;

- податку з власників транспортних засобів - 2169,23 грн.;

- збору за спеціальне використання лісових ресурсів - 95444,86 грн.;

- податку з доходів фізичних осіб - 74228,11 грн.;

- комунального податку - 1526,24 грн.;

- єдиного соціально внеску - 41978,58 грн.

Як свідчить оскаржувана ухвала, господарський суд, задовольняючи заяву ДПІ в частині визнання вимог в сумі 738447,12 грн., зокрема, виходив з того, що боржник має поточну заборгованість в зазначеній сумі.

При цьому, відмовляючи в частині визнання його вимог на загальну суму 1530809,67 грн., суд мотивував свої висновки з посиланням на те, що зазначена сума є штрафними санкціями, які нараховані всупереч вимогам ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Колегія суддів зазначає, враховуючи, що справа про банкрутство порушена 06.10.2008 р., і з цього моменту був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, мають бути застосовані норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції що діяла до 19.01.2013 р.

Згідно п 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, який вводиться одночасно із порушенням провадження у справі про банкрутство не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Таким чином, викладені вище висновки господарського суду відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, і не зважаючи на те, що суд при винесенні оскаржуваної ухвали помилково посилався на норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 4212-УІ, проте зазначене не призвело до прийняття неправильних висновків по суті даної ухвали.

Господарський суд правомірно задовольнив заяву Конотопської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області в частині визнання вимог в сумі 738447,12 грн., з посиланням на те, що боржник має податковий борг в зазначеній сумі, оскільки зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані ліквідатором.

Згідно з п. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 4212-УІ, положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як свідчать матеріали справи № 6/177-08, провадження по ній порушено згідно з ухвалою 06.10.2008 р., постанову про визнання банкрутом винесено - 05.08.2014 року, таким чином, розгляд даної справи повинен проводитися за правилами, передбаченими Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції з 19.01.2013 р.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поточні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Тобто, поточними кредиторами слід вважати тих кредиторів, термін виконання вимог яких до боржника настав після порушення справи про банкрутство.

Згідно з абз. 3 п. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Абзацом 8 п. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено - вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Із дня прийняття судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, підприємницька діяльність банкрута завершується. Строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав. У банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань. Припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникло під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Отже, поточні вимоги кредитора - неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

Таким чином, колегія суддів вважає вимоги Конотопської ОДПІ в частині стягнення з боржника основного боргу у розмірі 738447,12 грн. обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Сумської області від 27.11.2014 р. у справі № 6/177-08 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Конотопської об*єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області має бути залишена без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Конотопської об*єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 21.11.2014 р. у справі №6/177-08 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 19.02.2015 року.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя Р.А.Гетьман