ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2015 р.Справа № 916/663/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Шевченко В.В., Головея В.М.,

при секретарі судового засідання: Максиміхіній Ю.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився, повідомлений належним чином;

від відповідача: Іванова І.О., за довіреністю;

від ВДВС: не з'явився, повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Миколаївський морський торговельний порт»

на ухвалу господарського суду Одеської області від 12 січня 2015 року

по справі № 916/663/14

за позовом Державного підприємства «Миколаївський морський торговельний порт»»

до Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті

про стягнення 11 378,15 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство «Миколаївський морський торговельний порт» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Одеської регіональної служби державного ветеринарно - санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті 11 378,15 грн. за договором №162-Р на надання комунальних послуг.

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.05.2014р. по справі №916/663/14 позовні вимоги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" задоволено частково, стягнуто з відповідача 10611 грн. 91 коп. основного боргу, 353 грн. 34 коп. пені та 1761 грн. 23 коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення суду від 12.05.2014р. 26.05.2014р. по справі №916/663/14 господарським судом Одеської області було видано відповідний наказ.

23.10.2014р. Одеська регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті звернулась до господарського суду Одеської області зі скаргою на дії державного виконавця, в якій скаржник просить суд визнати незаконними дії Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції щодо винесення постанови ВП № 44914747 від 01.10.2014р. про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №916/663/14 від 26.05.2014р. та визнати недійсною постанову Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ВП № 44914747 від 01.10.2014р.

Обґрунтовуючи скаргу, відповідач зазначав, що він є державною установою, яка фінансується за рахунок коштів державного бюджету, в зв'язку з чим примусове виконання рішення має здійснюватись органом казначейської служби згідно Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 р. № 45 (із змінами).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12 січня 2015 року (суддя Д'яченко Т.Г.) скаргу Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті вх. ГСОО № 2-4720/14 від 23.10.2014р. у справі № 916/663/14 - задоволено.

Визнано незаконними дії Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції щодо винесення постанови ВП № 44914747 від 01.10.2014р. про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №916/663/14 від 26.05.2014р.

Визнано постанову Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ВП № 44914747 від 01.10.2014р. - недійсною.

При винесенні ухвали суд першої інстанції виходив з того, що з системного аналізу положень Закону України „Про виконавче провадження" та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 вбачається, що виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Не погодившись з винесеною ухвалою, Державне підприємство «Миколаївський морський торговельний порт» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу, вважаючи її незаконною, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги Одеської регіональної служби державного ветеринарно - санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, а також стягнути з боржника судові витрати.

Мотивуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначав, що Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів з таких боржників, однак випадки та особливості виконання таких рішень врегульовані спеціальним Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Скаржник вважає, що рішення повинно виконуватись саме Державною виконавчою службою, посилаючись на положення ч.1 ст.1, ч.1 ст.2, ст.4 вказаного закону та Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, на думку апелянта, тільки у разі невиконання наказу суду про стягнення коштів зі скаржника протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання має здійснюватися за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду органами Державної казначейської служби України, у випадку встановлення державним виконавцем факту неможливості виконання судового рішення про стягнення коштів з боржника з підстав, визначених у п.п.2-4,9 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, боржниками в розумінні п.2 Порядку є визначені в рішення про стягнення коштів розпорядники та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Тобто, апелянт вважає, що виконавчий документ пред'являється до Казначейства лише за умови, якщо боржник має відкритий рахунок у Казначействі, якщо боржник має рахунки в інших банківських установах - виконавчий документ підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

На момент вирішення питання про відкриття виконавчого провадження такої інформації у державного виконавця як і у Порту бути не могло, оскільки перевірка наявних у боржника рахунків в Державній податковій службі України здійснюється тільки після відкриття виконавчого провадження.

Тому на думку апелянта, підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду першої інстанції у державного виконавця не було.

Більш того, після відкриття провадження стало відомо що боржник має інші рахунки в інших фінансових установах, окрім рахунків в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Одеській області, на вказані рахунки державний виконавець може накласти арешт та виставити платіжні доручення на списання суми боргу, чим і виконати судове рішення.

Апелянт подав до канцелярії суду 03.02.2015 року додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких просив розглянути апеляційну скаргу без участі представника апелянта.

Представники позивача та Державної виконавчої служби України в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. Враховуючи обмежений строк розгляду апеляційних скарг на ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача та ДВС.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалось вище, Рішенням господарського суду Одеської області від 12.05.2014р. по справі №916/663/14 позовні вимоги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" задоволено частково, стягнуто з відповідача 10611 грн. 91 коп. основного боргу, 353 грн. 34 коп. пені та 1761 грн. 23 коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення суду від 12.05.2014р. 26.05.2014р. по справі №916/663/14 господарським судом Одеської області було видано відповідний наказ.

01.10.2014 р. головним державним виконавцем Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44914747 по виконанню наказу господарського суду Одеської області від 26.05.2014 р. № 916/663/14 про стягнення 12 726,25 грн.

23.10.2014р. Одеська регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті звернулась до господарського суду Одеської області зі скаргою на дії державного виконавця, в якій скаржник просить суд визнати незаконними дії Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції щодо винесення постанови ВП № 44914747 від 01.10.2014р. про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №916/663/14 від 26.05.2014р. та визнати недійсною постанову Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ВП № 44914747 від 01.10.2014р.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" і пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, постановою Кабінет Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 був затверджений Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі Порядок).

06.02.2013р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.01.2013р. № 45 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.08. 2011р. № 845".

Зазначена постанова прийнята у зв'язку із приведенням постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ" (далі - Порядок) у відповідність із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Статтею 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012р. № 4901-VI встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Казначейське обслуговування коштів місцевих бюджетів здійснюється органами Казначейства відповідно до Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 938 від 23.08.2012р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 вересня 2012 р. за N 1569/21881.

Пунктом 2.2 цього Порядку передбачено, що у процесі казначейського обслуговування коштів місцевих бюджетів органи Казначейства здійснюють безспірне списання коштів місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення коштів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. N 45), (далі - Порядок) рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно цього Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно п. 5 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають володіють рядом можливостей для забезпечення виконання виконавчих документів, перелік яких не є вичерпним.

Пунктом 24 Порядку передбачено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Таким чином, вказаний Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.

Згідно Положення про Одеську регіональну службу державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті - остання є державним органом ветеринарної медицини, що належить до сфери управління Державної ветеринарної та фітосанітарної служби .

Частиною 2 ст.2 ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено, що дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Відповідно до довідки Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області № 05-08/4-455 від 17.01.2014р. Одеська регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті у 2014 році отримувала фінансування з загального фонду Державного бюджету та обслуговувалась у Головному управлінні Державної казначейської служби України в Одеській області.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" , у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Органи, установи, організації та особи, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не є органами примусового виконання, крім органів та посадових осіб, які виконують рішення про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності.

Таким чином, беручи до уваги той факт, що боржник являється державним органом, який фінансується з державного бюджету, дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не поширюється на рішення суду по справі №916/663/14.

При цьому, враховуючи, що Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників визначений механізм виконання рішень стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що примусове виконання рішення господарського суду Одеської області від 12.05.2014 р. по справі №916/663/14 має здійснювати орган казначейства, якому і слід подавати виконавчий документ, у зв'язку з чим головний державний виконавець Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження".

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Вищого господарського суду України від 13 жовтня 2014 року у справі № 7/27.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія вважає обґрунтованими та доцільними висновки суду першої інстанції про те, що державним виконавцем першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було вчинено неправомірні дії при прийнятті постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44914747 від 01.10.2014р., оскільки у даному випадку виконання рішення суду повинно було здійснюватись виключно органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Крім того, колегія суддів зауважує, що виконання рішень про стягнення коштів з державних підприємств Державною виконавчою службою призводить лише до затягування виконання рішення суду, оскільки спочатку виконується процедура примусового стягнення коштів, передбачена Законом України «Про виконавче провадження», а врешті-решт виконавчий документ направляється до органу казначейства, як розпорядника коштів Одеської регіональної служби державного ветеринарно - санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті.

При цьому, у випадку невиконання рішення у встановлений строк, що може відбутись за незалежних від нього причин, оскільки він не розпоряджається власними коштами, боржник вимушений сплачувати виконавчий збір за проведення виконавчих дій з примусового виконання рішення суду, що призводить до додаткових необґрунтованих витрат з боку державного підприємства.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду звертає увагу на приписи ст.115 ГПК України, відповідно до якої рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Тому, розглядаючи апеляційну скаргу ДП «Миколаївський морський торговельний порт», апеляційний суд здійснює всебічний та неупереджений розгляд всіх обставин справи, спрямований не на затягування виконання рішення по даній справі шляхом проходження виконавчим документом різних інстанцій, а на якнайшвидше виконання судового рішення, а саме стягнення коштів з боржника з дотриманням вимог чинного законодавства та з урахуванням всіх майнових інтересів.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, правомірними, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому ухвалу господарського суду Одеської області від 12 січня 2015 року по справі № 916/663/14 про визнання незаконними дій Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо винесення постанови ВП №44914747 від 01.10.2014р. про відкриття виконавчого провадження та скасування постанови Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції № ВП 44914747 від 01.10.2014р. слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 99, п.1 ст. 103, ст.ст. 105, 106, 122-2 ГПК України,

колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Миколаївський морський торговельний порт» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 12 січня 2015 року по справі № 916/663/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.02.2015 року.

Головуючий суддя: Ярош А.І.

Судді: Шевченко В.В.

Головей В.М.