РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015Cправа №910/25975/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Призма-14»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірабель-Клаб»

про стягнення 200 000 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Плаксій Р.В. - по дов.;

Від відповідача Німченко В.В. - по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Призма-14» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірабель-Клаб» про стягнення основної заборгованості в сумі 200 000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Призма-14» посилається на порушення Відповідачем умов договору купівлі-продажу №2/09/Р-14 від 11.09.2014р. (надалі - Договір) в частині своєчасної поставки вартості попередньо оплаченого товару, в зв'язку з чим, Позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом та на підставі ст.693 Цивільного кодексу України вимагав повернення попередньої оплати.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мірабель-Клаб» проти позову заперечило з тих підстав, що Позивач звернувся до суду ще до закінчення строку по виконанню зобов'язань Відповідачем, тобто до закінчення дії вказаного вище правочину, а тому, за твердженнями вказаного учасника судового процесу, у задоволені позову слід відмовити.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача та Відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Призма-14» (Покупець) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірабель-Клаб» (Продавець) укладено Договір, відповідно до п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених даним правочином, Продавець зобов'язаний передати Покупцеві, а Покупець зобов'язаний оплатити та прийняти від Продавцю мішки поліпропіленові з поліетиленовою вставкою згідно ДСТУ 3748-98 (Товар) в кількості 200 000 штук.

Відповідно до п.1.2 Договору за погодженням сторін, загальна вартість договору складає 1 400 000 грн., в т.ч. ПДВ - 234 000 грн.

Згідно з п.2.1 вказаного вище правочину, Товар передається партіями. Передача кожної партії оформлюється видатковою накладною, що підписується повноважними представниками сторін в момент приймання-передачі Товару.

Датою поставки (передачі) Товару є дата прибуття Товару на місце передачі Товару. Товар (його частина) вважається фактично переданим з моменту підписання повноважними представниками сторін видаткової накладної (п.2.2 Договору).

У розд. 3 Договору сторони визначили ціну Товару та умови його оплати.

Відповідно до п.3.2 Договору оплата кожної окремої партії Товару здійснюється в розмірі, в строк та на умовах вказаних у письмовому додатку до цього договору.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014р., але у всякому випаду до остаточного виконання взятих на себе сторонами зобов'язань відповідно до умов даного договору.

Так, у додатковій угоді №1 від 11.09.2014р. контрагентами було, зокрема, погоджено попередню оплату товару - 50%, решта суми - за фактом поставки.

У п.1.6 зазначеної додаткової угоди визначено дату передачі Товару - 22.09.2014р.

Як слідує з матеріалів справи, 12.09.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Призма-14» перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «Мірабель-Клаб» попередню оплату за Договором в сумі 700 000 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №3655 від 12.09.2014р.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є договором купівлі-продажу, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст.655-697 Цивільного кодексу України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування (ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплачених товарів або пред'явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Однак, як встановлено судом, Відповідач свої зобов'язання за вказаним правочином не виконав та Товариству з обмеженою відповідальністю «Призма-14» у строк 22.09.2014р. Товар не поставив.

22.09.2014р. Позивач листом №406 від 22.09.201р. просив Відповідача повернути кошти в сумі 700 000 грн., які були перераховані як попередня оплата за мішки за Договором.

Проте, як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мірабель-Клаб» попередню оплату повернуло не повному обсязі, в сумі 500 000 грн., що підтверджується банківською випискою від 24.09.2014р.

Решта суми попередньої оплати (200 000 грн.) станом на дату розгляду справи, що не заперечується учасниками судового процесу, Відповідачем Позивачу повернути не була.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання Відповідачем (Продавцем) свого зобов'язання зі своєчасного передання попередньо оплаченого товару Позивачу (Покупцю), що, згідно з положеннями ч. 2 ст. 693 ЦК України є підставою для повернення попередньої оплати продавцю, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Призма-14» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну, судом не приймаються в силу наступного.

У відповідності до ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Тобто, вказана вище норма закріплює обов'язок продавця передати товар у строк, встановлений у договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

У п.1.6 додаткової угоди №1 від 11.09.2014р. до Договору сторони визначили, дату передачі Продавцем Покупцю Товару - 22.09.2014р.

Водночас, ч. 1 ст.631 Цивільного кодексу України визначає, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Як вже зазначалось, спірний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014р., але у всякому випаду до остаточного виконання взятих на себе сторонами зобов'язань відповідно до умов даного договору.

Суд вважає, що твердження Відповідача з приводу того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Призма-14» звернулось до суду до закінчення строку по виконанню зобов'язань Відповідачем, тобто до закінчення дії вказаного вище правочину є хибними, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Мірабель-Клаб» помилково ототожнюються поняття закінчення строку дії Договору та момент виникнення у Відповідача обов'язку передати попередньо оплачений товар.

При цьому, Відповідач зазначає, що Позивач в односторонньому порядку, шляхом направлення 22.09.2014р. листа електронною поштою розірвав спірний правочин.

Частинами 1, 3 ст.651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Пунктом 5.3 Договору визначено, що даний правочин не підлягає розірванню в односторонньому порядку.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України для застосування наслідків неналежного виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю попереднє розірвання договору купівлі-продажу не вимагається.

При цьому, суд зазначає, що зі змісту вказаної вище норми вбачається можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника, яка є виключно правом Покупця. І у випадку невиконання Продавцем зобов'язання з поставки Товару, останній не позбавлений права вимагати від Продавця повернення попередньої плати шляхом пред'явлення до нього позову.

Таким чином, враховуючи все вище зазначене, заперечення Відповідача визнаються судом безпідставними.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відтак, приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Призма-14» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірабель-Клаб» є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню.

Судовий збір згідно з ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягає віднесенню на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірабель-Клаб» (04073, м. Київ, вул. Скляренка, 5, ідентифікаційний код 24256566) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Призма-14» (09812, Київська область, Тетіївський район, с.Кашперівка, вул. Леніна, 30, ідентифікаційний код 31200837) основну заборгованість в сумі 200 000 (двісті тисяч) грн., а також судовий збір в сумі 4 000 (чотири тисячі) грн.

Наказ видати відповідно до ст.. 116 ГПК україни.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.02.2015р.

Суддя І.І.Борисенко