ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Справа № 910/14991/14

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Бенедисюк І.М. і Харченко В.М.

розглянув касаційну скаргу фізичної особи ОСОБА_2, м. Київ,

на рішення господарського суду міста Києва від 01.10.2014

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2014

у справі № 910/14991/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ" (далі - Товариство), м. Київ,

до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі -Відділення), м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - фізична особа ОСОБА_2 (далі - фізична особа ОСОБА_2), м. Київ,

про часткове скасування рішення.

Судове засідання проведено за участю представників:

позивача - Науменко С.В. предст. (дов. від 15.01.2015), Сторожкова О.Ф. - директор

відповідача - не з'явився

третьої особи - ОСОБА_5 - предст. (дов. від 07.08.2013), ОСОБА_6 -предст. (дов. від 25.11.2014)

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Відділення про скасування пунктів 1, 2, 3, 4 рішення адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.05.2014 № 46/01-р/к у справі № 23-01/03.14 "Про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу"" (далі - Рішення АМК).

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.10.2014 (судді Сташків Р.Б. - головуючий, Бондарчук В.В., Марченко О.В.), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 (судді Михальська Ю.Б. - головуючий, Отрюх Б.В., Тищенко А.І.) позовні вимоги задоволено частково; визнано недійсними пункти 2, 3, 4 рішення АМК; у іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Прийняті судові рішення зі справи з посиланням, зокрема на приписи статей 1, 12, 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі -Закон № 2210), положення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі -Правила № 630) мотивовано прийняттям Рішення АМК з неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України фізична особа ОСОБА_2 (третя особа у справі) просить судові рішення попередніх інстанцій зі справи скасувати з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову. Скаргу мотивовано прийняттям оскаржуваних судових рішень з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Товариство просило залишити судові рішення попередніх інстанцій без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду скарги.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- Рішенням АМК:

· визнано, що Товариство протягом періоду з 01.01.2011 по 21.05.2014 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання комунальних послуг з централізованого опалення в межах будинку за адресою: АДРЕСА_1, який знаходиться на балансі (обслуговуванні) Товариства з часткою 100%, оскільки на цьому ринку у нього немає жодного конкурента;

· визнано дії Товариства, які полягають у нарахуванні гр. ОСОБА_2 протягом періоду з 24.11.2011 по 21.05.2014 плати за послуги з централізованого опалення, які фактично Товариством не надавалися, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону № 2210, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання комунальних послуг з централізованого опалення в межах будинку за адресою: АДРЕСА_1, який знаходиться на балансі (обслуговуванні) Товариства, що може призвести до ущемлення інтересів споживача, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на цьому ринку;

· за вчинене порушення на Товариство накладено штраф у розмірі 50 000,00 грн.;

· зобов'язано Товариство припинити зазначене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом здійснення перерахунку розміру плати за комунальні послуги з централізованого опалення, які фактично Товариством не надавалися гр. ОСОБА_2 з 24.11.2011;

- Рішення АМК мотивовано, зокрема, такими фактичними даними:

· Товариство на підставі акту від 01.05.2006 прийняло на баланс житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1;

· відповідно до договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які укладені Товариством з мешканцями будинку АДРЕСА_1, Товариство надає послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення;

· в квартирі № 170 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 встановлено автономне опалення (стояки загальнобудинкового опалення заглушені, стояки загального гарячого водопостачання закільцьовані і не мають входу в квартиру № 170), проте Товариство продовжує нараховувати фізичній особі ОСОБА_2 (власнику квартири) плату за послуги з централізованого опалення, виходячи з розміру тарифу та показань загальнобудинкового лічильника, а не лише за опалення місць загального користування;

· необґрунтоване нарахування Товариством плати гр. ОСОБА_2, яка проживає в квартирі АДРЕСА_1 за послуги з централізованого опалення при встановлення в означеній квартирі автономного опалення може призвести до ущемлення її інтересів;

- згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1, будинок підключено до центрального опалення та водопостачання;

- факт надання Товариством послуг з опалення спірного будинку підтверджується договором, укладеним Товариством з ПАТ АЕК "Київенерго" на постачання теплової енергії, актами споживання теплової енергії;

- фізична особа ОСОБА_2 не укладала з Товариством договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення;

- зобов'язання споживача з оплати житлово-комунальних послуг в умовах неукладеного договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення виникає в силу приписів Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про теплопостачання", Правил № 630;

- у прийнятті рішення АМК не прийнято до уваги та не досліджено пункти 25, 26 Правил № 630, якими визначено процедуру відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, а також передбачено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється;

- фізична особа ОСОБА_2 здійснила самовільне відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, оскільки нею не дотримано процедури та не отримано визначеної законодавством документації, передбаченої як підстави для відключення окремої квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання;

- самовільне відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення споживача від оплати за фактично надані, але не використані ним послуги.

Причиною виникнення спору стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання Рішення АМК частково недійсним.

За приписом частини першої статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регулюються Правилами № 630.

Відповідно до пункту 24 Правил № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (в редакції від 21.07.2005).

Згідно з пунктом 28 Правил № 630 споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

У відповідності до пункту 25 Правил № 630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

За змістом пункту 26 Правил № 630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 (в редакції від 22.11.2005) (далі -Порядок), згідно пункту 1.2. якого для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі, Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

Розділом № 2 Порядку встановлено порядок розгляду та прийняття рішення про відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, згідно з пунктом 2.1 якого для вирішення питання відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення власник, наймач (орендар) приміщення повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.

Комісія після вивчення конкретних умов у місячний термін приймає рішення, яке має враховувати затверджений план перспективного розвитку систем централізованого теплопостачання, існуючий стан мереж енергозабезпечення даного поселення або окремого мікрорайону (пункт 2.2. Порядку). При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.

Відповідно до пункту 2.4.2. Порядку проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.

По закінченні робіт складається акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під'їзду, будинку) від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (пункти 2.6. та 2.7. Порядку).

Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення споживача від оплати за фактично надані, але не використані споживачем послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Місцевий та апеляційний господарські суди: повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким надали необхідну оцінку, з дотриманням наведених норм матеріального та процесуального права та з наведенням відповідного мотивування, дослідивши доводи Відділення, покладені в обґрунтування висновків щодо неправомірності нарахування Товариством плати за послуги з централізованого опалення гр. ОСОБА_2 за наявності у належній їй квартирі автономного опалення, встановивши: можливість відключення споживачів (окремих квартир) від систем централізованого опалення та гарячого водопостачання з дозволу місцевої ради (станом на час прийняття Товариством будинку на баланс); відсутність у гр. ОСОБА_2 відповідного дозволу; наявну заборону на самовільне відключення від названих систем, - дійшли обґрунтованого висновку щодо неповного з'ясування Відділенням обставин, які мають значення для справи (щодо самовільного відключення гр. ОСОБА_2 від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання), а тому за наявності передбачених статтею 59 Закону № 2210 підстав правомірно задовольнили позов та визнали недійсним рішення АМК в частині встановлення порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях Товариства (у нарахуванні плати гр. ОСОБА_2 за послуги з централізованого опалення у період з 24.11.2011 по 21.05.2014), а також в частині нарахування штрафу та зобов'язання припинити дії, що безпідставно визнані порушенням.

Доводи третьої особи не спростовують висновків, викладених у оскаржуваних судових рішеннях попередніх інстанцій. При цьому в частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Таким чином, рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду зі справи відповідають встановленим ними фактичним обставинам, прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права та передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 01.10.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 зі справи № 910/14991/14 залишити без змін, а касаційну скаргу фізичної особи ОСОБА_2 - без задоволення.

Суддя В. Палій

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Харченко