РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015Справа №910/25673/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливний Альянс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертранслогістик 2011"

про стягнення 3183000, 00 грн.

Суддя Бондаренко Г. П.

Представники сторін:

Від позивача Савченко С. І. (дов. б/н від 01.08.2014)

Від відповідача не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 03.02.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Паливний Альянс" (далі за текстом - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертранслогістик 2011" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 3183000, 00 грн. заборгованості за договором № ФП 041114/1 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 04.11.2014, а також позивач просить суд покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2014 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 910/25673/14, розгляд справи призначено на 13.01.2015.

04.12.2014 через канцелярію Господарського суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про припинення провадження у справі відповідно до п.5 ч.1 ст.80 ГПК України, у зв'язку з передачею даного спору на вирішення третейському суду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.01.2015 в порядку ст. 69 ГПК України продовжено процесуальний строк розгляду справи на 15 днів, розгляд справи в порядку ст. 77 ГПК України відкладено на 03.02.2015.

У судове засідання 03.02.2015 представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник позивача в судове засідання 03.02.2015 з'явився та надав усні пояснення по справі.

У судовому засіданні представник позивача заявив письмове клопотання, яким просив суд вважати неподаним та не розглядати клопотання позивача від 04.12.2015.

Враховуючи подане клопотання, суд вирішив не розглядати клопотання позивача про припинення провадження у справі та залишити його без розгляду.

В судовому засіданні 03.02.2015 року представником позивача також подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, якою позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 5000, 00 грн. заборгованості за договором з огляду на погашення відповідачем іншої суми боргу, на доказ чого позивачем подано акт звірки розрахунків, відповідно до якого відповідачем погашено заборгованість 29-30.12.2014 року, який підписано та скріплено печатками обох сторін спору.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

За таких обставин, суд приймає до розгляду в порядку ст. 22 ГПК України заяву про зменшення позовних вимог, подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням прийнятої заяви про зменшення позовних вимог.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов'язань за договором № ФП 041114/1 про надання без відсоткової поворотної фінансової допомоги від 04.11.2014 в частині оплати про надання фінансової допомоги.

Враховуючи те, що не з'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву та направлення представника для участі в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до п. 3.13. постанови Пленуму Вищого Господарського суду України № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено: неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК. У наведених випадках відповідні докази не повинні прийматися в подальшому й судом апеляційної інстанції.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2014 між позивачем, як кредитором за умовами договору та відповідачем, як позичальником за умовами договору, був укладений договір № ФП 041114/1 про надання без відсоткової поворотної фінансової допомоги (далі за текстом - договір), відповідно до п. 1. якого кредитор надає позичальнику грошову без відсоткову поворотну фінансову допомогу, останній зобов'язується повернути фінансову допомогу протягом строку, визначеного договору.

Відповідно до п. 2. договору загальний розмір фінансової допомоги становить 3 183 000, 00 (три мільйони сто вісімдесят три тисячі) грн. 00 коп.

Згідно п. 3. договору фінансова допомога перераховується кредитором на поточний рахунок позичальника в термін до 07 листопада 2014 року включно.

В п. 5 договору сторонами встановлено строк повернення фінансової допомоги - 12 листопада 2014 року. Крім того, зазначено, що позичальник має право достроково повернути фінансову допомогу повністю або частково. Сума фінансової допомоги підлягає поверненню шляхом її перерахування на поточний рахунок кредитора.

Пунктом 7 договору передбачено, що у разі прострочення повернення допомоги (її частини) позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежу, виходячи з розміру заборгованості за весь час прострочення. При цьому позичальник зобов'язаний повернути суму позики (її неповернену частину в разі дострокового повернення частини позики), збільшену з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до п. 10 договору договір набуває чинності з моменту перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

На виконання умов договору позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 3 183 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1099 від 07.11.2014 на суму 3 182 000, 00 грн. та № 1084 від 04.11.2014 на суму 1 000,00 грн.

14.11.2014 сторони погодили та підписали Акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.11.2014 складає 3 183 000, 00 грн., що містить відтиски печаток сторін та підписи уповноважених представників позивача та відповідача.

За твердженням позивача заборгованість відповідача перед ним за договором станом на 02.02.2015 складає 5 000, 00 грн., на підтвердження зазначеного позивачем надано в матеріали справи акт звірки взаємних розрахунків станом на 03.02.2015 по договору від 02.02.2015.

Предметом позову є вимога позивача про стягнення з відповідача 5 000,00 грн. заборгованості за договором № ФП 041114/1 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 04.11.2014.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договір № ФП 041114/1 про надання без відсоткової поворотної фінансової допомоги від 04.11.2014 є договором позики, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 71 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 1046 - 1050 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 5 договору строк повернення фінансової допомоги встановлений сторонами - 12 листопада 2014 року.

Позивачем умови договору виконані в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем, в свою чергу, умови договору щодо повернення грошових коштів, в тому числі, в розмірі 5 000, 00 грн. у строк до 12.11.2014 виконані не були, і станом на момент винесення рішення по справі позика у вказаній частині не повернута. Доказів іншого матеріали справи не містять.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів на підтвердження повернення грошової позики у розмірі 5 000, 00 грн. та/або в будь-якому іншому розмірі відповідачем суду не надано.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 5 000, 00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк повернення грошової позики, у відповідності до п. 5. договору є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 5 000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача за договором підлягають 5 000,00 грн. основного боргу.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду задоволення позовних вимог в повному обсязі. При цьому, суд виходить з положень ст. 49 ГПК України.

Як вказано у п. 4.7 Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року за № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача (в даній справі відповідачем задоволено вимоги позивача після порушення провадження у справі ухвалою від 21.11.2014 року). Або у разі коли в позові відмовлено, але з обставин справи вбачається, що спір доведено до судового розгляду внаслідок ухилення відповідача від розгляду претензії позивача, якщо вона пред'являлася (статті 6 - 8 ГПК), то судовий збір також покладається на відповідача. При цьому якщо у відповідних випадках позивача звільнено від сплати судового збору, то останній стягується в доход Державного бюджету України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертранслогістик 2011" (04053, м. Київ, пров. Бехтеревський, 4-Б; ідентифікаційний код 37533355; в порядку визначеному законом України "Про виконавче провадження") на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливний Альянс" (04053, м. Київ, пров. Бехтеревський, 4-Б; ідентифікаційний код 38320280) 5000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. основного боргу та 63660 (шістдесят три тисячі шістсот шістдесят) грн. 00 коп. судових витрат.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.02.2015.

Суддя Г.П. Бондаренко