Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" лютого 2015 р. Справа № 906/1678/14

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

- за участю секретаря судового засідання: Смиковського В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (спец. витяг з ЄДР від 23.12.14 р.), ОСОБА_2 - дов. №1117 від 18.12.2014 року, дійсна до 18.12.2016 року.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (с. Глибочиця, Житомирського р-ну)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростем" (с. Щеніїв, Черняхівський р-н)

про стягнення 130644,26 грн. (згідно із заявою про зменшення розміру позовних вимог від 20.02.15р. - 20 727,40 грн.)

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростем» про стягнення 130 644,26 грн. за неналежне виконання умов Договору №85/1013 про надання послуг по перевезенню вантажів від 22.10.2013 року, з яких: 105 824,74 грн. основна заборгованість, 10 265,00 грн. - інфляційні втрати, 1 574,32 грн. - 3% річних та 12 980,20 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на порушення відповідачем п. п. 1.2., 3.3., 5.3.3., 5.3.4. Договору №85/1013 про надання послуг по перевезенню вантажів від 22.10.2013 року в частині проведення належної оплати наданих послуг.

В якості правових підстав для подання позову позивач посилається на ст. ст. 526, 612, 625, 903, 909, 916, 920 Цивільного кодексу України та ст. ст. 173, 222, 307, 311 Господарського кодексу України.

Ухвалою від 23.12.14 р. суд порушив провадження у справі та вжив заходів для підготовки до розгляду справи по суті.

У засіданні суду 12.01.15 р. суд перейшов до розгляду справи по суті, розгляд справи було відкладено, витребувано додаткові докази.

Ухвалою від 26.01.15 р. суд відклав розгляд справи.

Ухвалою від 16.02.15 р. строк розгляду справи було продовжено за клопотанням представника позивача, подано витребувані докази, суд відклав розгляд справи для надання можливості позивачу підготувати заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з'явився, вимог ухвал суду від 16.02.15 р. не виконав, відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні подав заяву від 20.02.15 р. про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення основного боргу основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат на загальну суму вимог 20 727,40 грн. Просить повернути з Державного бюджету судовий збір в розмірі 785,90 грн. у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 року у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представника однієї із сторін справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, господарський суд створив сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзиву на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні представнику позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду про задоволення позову в редакції поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши уповноваженого представника позивача,

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2013 року ФОП ОСОБА_1 (Перевізник) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Агростем» (Замовник) уклали між собою Договір №85/1013 про надання послуг по перевезенню вантажів (надалі за текстом - Договір №85/1013), відповідно до п. 1.1. якого, Замовник доручає, а Перевізник приймає на себе зобов'язання надати відповідно до умов даного Договору послуги по перевезенню вантажу Замовника, автомобільним транспортом Перевізника. Замовник же, згідно п. 1.2. Договору №85/1013, зобов'язується прийняти надані послуги по перевезенню та оплатити їх вартість в порядку та в строки, визначені цим Договором.

Розділ 2 Договору №85/1013 визначає основні умови надання послуг по перевезенню вантажів.

Розмір оплати і порядок розрахунків сторони погодили у розділі 3 Договору №85/1013. Зокрема, п. 3.1. сторони погодили вартість послуг за кожний тонно-кілометр перевезеного вантажу на паливі Перевізника у розмірі 1,67 грн. без ПДВ та 1,37 грн. без ПДВ - на паливі Замовника. Окрім того, цим же пунктом визначено надання послуг з перевезення вантажу на умовах попередньої оплати в розмірі 10 000,00 грн.

Загальна вартість послуг по перевезенню вантажів, фактично виконаних Перевізником за цим Договором по кожній окремій заявці фіксується Сторонами в Акті приймання-передачі наданих послуг (п. 3.2. Договору №85/1013).

Пунктом 3.3. Договору №85/1013 передбачено, що розрахунок Замовником Перевізнику здійснюється по факту за надані послуги на підставі Актів приймання-передачі наданих послуг по договору на виконання транспортних перевезень, підписаних уповноваженими представниками Сторін, протягом 10 банківських днів з дня їх підписання.

Згідно п. п. 4.1 та 4.2 Договору №85/1013 приймання-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг, що надається Перевізником Замовнику після проведення звірки обсягу наданих послуг уповноваженими представниками Сторін, є невід'ємною частиною Договору №85/1013 та готується згідно затвердженої форми.

Розділом 5 Договору №85/1013 визначено права та обов'язки сторін за даним Договором.

Зокрема, п. 5.1.1. Договору №85/1013 передбачено обов'язок Перевізника надати автомобільний транспорт для виконання автотранспортних послуг в строк та на умовах, передбачених у Заявках Замовника.

Разом з тим, п. 5.2.1. Договору №85/1013 визначено право Перевізника одержувати оплату за виконані обсяги автотранспортних послуг в розмірах і у терміни, передбачені цим Договором.

Окрім того, п. п. 5.3.3. та 5.3.4. Договору №85/1013 сторонами погоджено обов'язок Замовника вчасно підписати Акт приймання-передачі наданих послуг та вчасно оплатити вартість виконаних робіт відповідно до умов даного Договору.

Розділом 6 Договору №85/1013 сторони передбачили відповідальність сторін. Зокрема, пунктом 6.1.1. Договору №85/1013 визначено, що сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим Договором відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 6.3.1. Договору №85/1013 також передбачено відповідальність Замовника за прострочення оплати виконаних робіт у вигляді пені згідно норм діючого в Україні законодавства.

Строк дії Договору №85/1013 - до 31.12.13 р., а в частині проведення розрахунків - до повного проведення розрахунків.

Позивач свої зобов'язання за Договором №85/1013 виконав своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується доданими до матеріалів справи актами приймання-передачі послуг по Договору №85/1013: від 11.11.13 р., від 09.12.13 р. та від 31.12.13 р.

Відповідач свої зобов'язання з оплати наданих послуг виконав неналежним чином, на вимоги про сплату заборгованості не реагував, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

На момент звернення з позовом до господарського суду позивач визначив суму основної заборгованості відповідача у розмірі 105 824,74 грн.

Окрім вимоги про стягнення основного боргу, позивач вимагав застосування правових наслідків порушення грошового зобов'язання шляхом стягнення пені в сумі 12 980,20 грн., інфляційних нарахувань в сумі 10 265,00 грн., 3% річних в сумі 1 574,32 грн.

Заявою від 20.02.15 р. позивач зменшив розмір позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості до 7 500,00 грн., інфляційних втрат - до 5 112,02 грн., 3% річних - до 877,82 грн. та пені - до 7 237,56 грн. у зв'язку з частковою сплатою відповідачем суми основного боргу розміром 102 361,98 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог.

У п. 3.10. Постанови ВГСУ від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни в бік зменшення кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Отже, станом на дату прийняття рішення має місце нова ціна позову, а саме 20 727,40 грн., з яких: 7 500,00 грн. - основний борг, 7 237,56 грн. - пеня, 5 112,02 грн. - інфляційні нарахування, 877,82 - 3% річних.

Дослідивши матеріали справи, повно, об'єктивно та всебічно оцінивши в сукупності всі обставини справи в їх сукупності у відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд прийшов до висновку задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що Договір №85/1013 надання послуг по перевезенню вантажів від 22.10.13 р. укладений між позивачем та відповідачем за своєю правовою природою є Договором про надання послуг, який регулюється главою 63 ЦК України.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Факт заборгованості відповідача за надані транспортні послуги на суму 7 500,00 грн. підтверджується долученими до матеріалів справи актами приймання-передачі послуг по Договору №85/1013 від 22.10.13 р. (а. с. 65-63, 65-66, 68-69), тому суд задовольняє дану позовну вимогу у повному обсязі.

Щодо стягнення інфляційних нарахувань в сумі 5 112,02 грн. та 3% річних в сумі 877,82 грн.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строки оплати транспортних послуг сторони погодили у пункті 3.3. Договору №85/1013 - 10 банківських днів з дня підписання актів приймання-передачі наданих послуг по договору на виконання транспортних перевезень, підписаних уповноваженими представниками Сторін.

З врахуванням встановлених обставин спору щодо дати підписання актів від 11.11.13 р., від 09.12.13 р. та від 31.12.13 р. - 09.06.14р., зобов'язання відповідача з оплати мали бути виконане у строк по 20.06.14р. включно. Період прострочення становить з 21.06.14р. по 18.12.14р.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Належне виконання зобов'язання - це виконання зобов'язання, обумовленого, насамперед, в договорі чи акті цивільного законодавства способом, предметом, у встановлений строк та в певному місці, належній особі та належною особою.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п.4.1 Постанови ВГСУ " Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.13р. № 14 (далі - Постанова ВГСУ № 14).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів (п.3.1 Постанови ВГСУ № 14).

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць, у якому мала місце інфляція (абз. 3 п. 3.2. Постанови ВГСУ №14).

Позивач заявив до стягнення з відповідача 877,82 грн. 3% річних з простроченої суми за період з 21.06.14р. по 18.12.14р. та 5 112,02 грн. - інфляційних втрат за період липень 2014р. - листопад 2014р. Суд, перевіривши розрахунки позивача, визнає розмір цих позовних вимог обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені в розмірі 7 237,56 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу дії ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язань настають такі правові наслідки як сплата неустойки (штрафу, пені).

Право позивача на стягнення пені за прострочення оплати наданих транспортних послуг згідно норм діючого в Україні законодавства визначене у п.6.3.1 Договору №85/1013.

Як роз'яснено в абз. 3 п. 2.1 Постанови ВГСУ № 14 якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 7 237,56 грн., нараховану у розмірі подвійної ставки НБУ за період прострочення з 21.06.14р. по 18.12.14р., що в календарних днях становить 181 та не перевищує строк нарахування пені, встановлений у ч.6 ст. 232 ЦК України.

Господарський суд, перевіривши розрахунок пені, вважає його обґрунтованим, тому заявлену суму - 7 237,56 грн. стягує в повному обсязі.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач довів обґрунтованість позовних вимог, відповідач, відповідно, їх не спростував.

Щодо стягнення судового збору.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог.

З урахуванням того, що позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог від 20.02.15 р., яку було прийнято до розгляду господарським судом, поверненню з Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 785,90 грн., сплачений квитанцією №14103/з3 від 19.12.2014 року за ухвалою суду.

В решті, судовий збір розподіляється за правилами ч.5 ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростем" (12344, Житомирська область, Черняхівський район, с. Щеніїв, вул. Поліщука, 3, , р/р 2001 в АБ "Південний" в м. Київ, МФО 320917) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (12403, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805):

- 7 500,00 грн. основного боргу;

- 5 112,02 грн. інфляційних втрат;

- 877,82 грн. 3% річних;

- 7 237,56 грн. пені;

- 1 827,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

3. Повернути ухвалою суду Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (Житомирська область, Житомирський район, с. Глибочиця, ІПН НОМЕР_1) з Державного бюджету України 785,90 грн. судового збору, сплаченого квитанцією №14103/з3 від 19.12.2014, у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 24.02.15 р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу;

2- позивачу (простою);

3- відповідачу (рек. з пов.)