ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2015 р. Справа № 926/975/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Хабіб М.І.

Юрченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу в.о. прокурора Чернівецької області за № 28/2-538вих-14 від 10.11.2014р. (вх. № 01-05/5427/14 від 19.11.2014р.)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.10.2014р.

у справі № 926/975/14

за позовом: Прокурора Садгірського району м. Чернівці в інтересах держави

до відповідача-1: Державного підприємства «Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії Аграрних наук України»

до відповідача-2: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (надалі ФОП ОСОБА_3)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії Аграрних наук України

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Національної академії Аграрних наук України

про визнання недійсним договору № 1 від 18.04.2012р., додаткової угоди № 1 від 02.11.2012р. і № 2 від 09.09.2013р. та звільнення земельної ділянки площею 700 га,

за участю:

від прокуратури: Макогон Ю.І. (посвідчення № 020325 від 06.09.2013р.) ;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: ОСОБА_5 - представник (довіреність № 2212 від 05.08.2014р.);

від третьої особи (на стороні позивача): не з'явився;

від третьої особи-1 (на стороні відповідача-1): Меленко К.М. - представник (доручення №17 від 23.01.2015р.);

від третьої особи-2 (на стороні відповідача-1): не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 27.10.2014р. у справі №926/975/14 (суддя Гушилик С.М.) відмовлено в задоволенні позову.

В ході розгляду справи суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що спірний договір по своєму змісту та своїй правовій природі є договором оренди землі, який неправильно названий сторонами договором про надання послуг. Однак, даний договір не відбувся як юридичний факт, оскільки не пройшов державну реєстрацію. Крім того, сторони спірного договору не вчинили передбачених законом дій, які повинні були передувати укладенню даного договору (здійснення експертної оцінки земельної ділянки, проведення конкурсу тощо). Спірний договір є неукладеним, а тому не може бути визнаний недійсним. Одночасно, необґрунтованою є вимога прокурора про звільнення земельної ділянки, оскільки прокурор не визначив де знаходяться землі, межі земель, які слід звільнити, а акт передачі земель ПП ОСОБА_3 - відсутній.

В.о. прокурора Чернівецької області подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права. Стверджує, що суд першої інстанції безпідставно застосував положення Постанови Пленуму Вищого господарського суду України щодо поняття невчинених договорів до договору оренди, якого в даній справі не існує. Звертає увагу на те, що спірний договір навмисно названий сторонами договором про надання сільськогосподарських послуг, оскільки статут ДП ДГ «Центальне» забороняє передачу в оренду земельних ділянок, які знаходяться у постійному користуванні Господарства. Вказує на те, що Національна академія аграрних наук України не погоджувала укладення спірного договору. Натомість, ДП ДГ «Центальне», будучи лише постійним користувачем, незаконно розпорядилось земельною ділянкою площею 700 га, власником якої є держава. Покликається на те, що згідно державних актів на право постійного користування земельні ділянки були надані державою для науково-дослідної і виробничої діяльності, а ДП ДГ «Центальне» передало їх для здійснення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначає, що спірні договір та додаткові угоди до нього не відповідають вимогам закону, їх вчинено з метою, яка суперечить інтересам держави. Крім того, спірні додаткові угоди укладені з порушенням господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), тобто без реєстрації НААН України та без погодження з вищестоящою організацією - Буковинською державною сільськогосподарською дослідною станцією Національної академії Аграрних наук України. Вважає безпідставним твердження місцевого господарського суду про необґрунтованість вимоги прокурора щодо звільнення земельної ділянки, оскільки в матеріалах справи наявні додатки до спірних договорів (виробничі програми), державні акти про право постійного користування землею, листи Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області про те, що ПП ОСОБА_3 використовує землі, які належать на праві постійного користування Буковинській державній сільськогосподарській дослідній станції Національної академії Аграрних наук України згідно державних актів, загальною площею 700 га, зокрема в адмінмежах Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області - 270 га ріллі, Карапчівської - 322 га ріллі, Слободабанилівської - 24 га ріллі та 15 га випасу, Вашківецької - 54 га ріллі та 15 га випасу. Просить скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 27.10.2014р. у справі № 926/975/14, винести постанову, якою задоволити позов прокурора Садгірського району м. Чернівці.

Відповідач-1 у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим. Стверджує, що при укладенні спірного договору від 18.04.2012р. земля не передавалась та не відчужувалась. Договір відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Покликається на те, що даний договір не потребує погодження з президією НААН України, оскільки не є договором оренди. Звертає увагу на те, що спірні договір та додаткові угоди погоджені органом, якому підпорядковується ДП ДГ «Центальне» - Буковинською державною сільськогосподарською дослідною станцією Національної академії Аграрних наук України. Вказує, що договір від 18.04.2012р. є договором змішаного типу, який містить елементи договорів підряду та надання послуг, при його укладенні дотримано загальних вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України. Просить залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач-2 у відзиві на апеляційну скаргу погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірний договір та додаткові угоди є договором оренди земельної ділянки, до якого сторони не додали документів, визначених ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», які є невід'ємною частиною договору оренди землі та не вчинили дій, які повинні були передувати укладенню даного договору. Крім того, спірний договір не пройшов державної реєстрації, відтак не відбувся як юридичний факт. Просить залишити без змін рішення господарського суду Чернівецької області від 27.10.2014р. у справі № 926/975/14, а апеляційну скаргу в.о. прокурора Чернівецької області - без задоволення.

Третя особа Державна інспекція сільського господарства в Чернівецькій області у відзиві на апеляційну скаргу стверджує, що спірний договір та додаткові угоди являються прихованою орендою, укладені незаконно та підлягають визнанню недійсними в судовому порядку. Одночасно, земельна ділянка площею 700 га має бути звільнена. Підтримує правову позицію правоохоронного відомства, оскаржуване рішення місцевого господарського суду вважає неправомірним та необґрунтованим, а апеляційну скаргу прокурора такою, що підлягає задоволенню.

Третя особа Буковинська державна сільськогосподарська дослідна станція Національної академії Аграрних наук України в листі за № 292 від 03.12.2014р. (вх. № 01-04/7258/14 від 04.12.2014р.) підтримує апеляційну скаргу в.о. прокурора Чернівецької області. Вказує, що НААН України та Буковинська державна сільськогосподарська дослідна станція НААН України не погоджували укладення договору оренди земельної ділянки площею 700 га між ДП ДГ «Центальне» та ПП ОСОБА_3 Просить скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 27.10.2014р. у справі № 926/975/14, винести постанову, якою задоволити позов прокурора Садгірського району м. Чернівці.

Третя особа Національна академія Аграрних наук України в листі за № 11юр-690 від 01.12.2014р. (вх. № 01-04/7266/14 від 05.12.2014р.) просить скасувати оскаржуване рішення місцевого господарського суду, винести постанову, якою задоволити позов прокурора Садгірського району м. Чернівці.

Відповідач-1, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Чернівецькій області та Національна академія Аграрних наук України не забезпечили явки в судове засідання уповноважених представників, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги належно повідомлені, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень від 28.01.2015р. та ознайомлення під розписку з датою наступного судового засідання від 26.01.2015р.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення господарського суду Чернівецької області від 27.10.2014р. у справі № 926/975/14.

Відповідно до державних актів на право постійного користування землею № А-000003 від 10.02.1993р. та № А-000004 від 03.06.1993р. землі площею 2187,5 га та 825,3 га відповідно, в межах згідно з планом землекористування належать Чернівецькій державній сільськогосподарській дослідній станції Української академії Аграрних наук м. Чернівці та Чернівецькій державній сільськогосподарській дослідній станції (Вашківське відділення) Української академії Аграрних наук, правонаступниками яких є Буковинський інститут агропромислового виробництва Української академії Аграрних наук та в подальшому Буковинська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії Аграрних наук України (а.с.34-38, т.1)

На підставі Постанови Президії Української Академії аграрних наук від 30.06.1999р. створено Державне дослідне господарство "Центральне" Чернівецької державної сільськогосподарської станції на самостійному балансі. Згідно з п. 2 вказаної Постанови землі - 2652 га передані новоствореному дослідному господарству (а.с.64, т.1).

Згідно з п. 4 Наказу Національної академії аграрних наук № 322 від 24.11.2011р. Державне підприємство "Дослідне господарство "Центральне" Буковинського інституту агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук підпорядковане Буковинській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (а.с.61-63, т.1).

В листі № 142 від 14.05.2014р. Буковинська державна сільськогосподарська дослідна станція НААН України підтвердила, що державні акти на право постійного користування на Державне дослідне господарство "Центральне" не переоформлялись (а.с.92-94, т.1).

Листом № 733/02/03-14 від 19.05.2014р. Відділ держземагенства у Вижницькому районі Чернівецької області повідомив, що Державне підприємство "Дослідне господарство "Центральне" має в постійному користуванні землі, які знаходяться на території Вашківецької міської ради, Замостянської сільської ради, Карапчівської сільської ради та Слобода-Банилівської сільської ради (а.с.87-88, т.1).

В листі за № 10-08/193 від 23.05.2014р. Державна інспекція сільського господарства в Чернівецькій області підтвердила, що ДП "Дослідне господарство "Центральне" має у користуванні землі, проте всупереч вимогам Земельного кодексу України не оформило за собою право постійного користування земельними ділянками (а.с.108, т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2012р. між ПП ОСОБА_3 (виконавець) та Державним підприємством Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії Аграрних наук України (замовник) укладено договір № 1 про надання сільськогосподарських послуг, за умовами якого виконавець зобов'язується за завданням замовника надати сільськогосподарські послуги, в порядку та на умовах, визначених цим договором та додатками № 1 виробничою програмою з плановими витратами, передбаченими для виконання виробничої програми), які є невід'ємною частиною даного договору (а.с. 19-23, т.1).

В пункті 2.1 договору зазначено, що виконавець надає замовнику наступні послуги: підготовка земельних ділянок до посівних робіт; внесення міндобрив та пестицидів; внесення засобів захисту рослин; посів та догляд за посівами; збирання та сушка врожаю.

Згідно п. 2.2 договору замовник надає виконавцю платні методичні рекомендації по питанню раціонального використання земель, вирощуванню сільськогосподарських культур та виробництву елітного насіння.

Згідно п. 3.1 договору вартість послуг визначається сторонами по факту їх надання за результатами виконання виробничої програми за цінами сформованими на час розрахунку.

Замовник зобов'язаний провести розрахунки із виконавцем по закінченні всіх робіт, визначених у розділі 2, за винятком понесених власних затрат (п. 3.2 договору).

У відповідності до п. 3.3 договору виконавець проводить оплату за надання замовником платних методичних рекомендацій по питанню раціонального використання земель, вирощування сільськогосподарських культур у сумі 250000,00 грн. на рік в тому числі ПДВ 20%.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що виконавець проводить оплату за надання замовником платних методичних рекомендацій по питанню раціонального використання земель, вирощуванню сільськогосподарських культур у сумі 250000,00 грн. на рік в тому числі ПДВ 20% безготівковим платежем на банківський рахунок виконавця на підставі виставлених рахунків або готівкою у касу виконавця.

Відповідно до п. 4.1.4 договору, що виконавець зобов'язаний в 5 денний строк з моменту завершення виконання робіт, визначених в п.2.1 цього договору подати замовникові на підписання акт здачі-приймання виконаних робіт та передати по товарній накладній зібраний врожай.

Замовник зобов'язаний прийняти виконані виконавцем роботи та підписати акт здачі-приймання виконаних робіт за умови належного виконання таких робіт виконавцем протягом 5 днів з дати одержання названого акта від виконавця та оплатити виконавцю роботи, визначені у п.2.1 цього договору, в розмірах і в строки, встановлені договором (п.п.4.2.1-4.2.2 договору).

Пунктом 4.2.3 договору передбачено, що замовник зобов'язується з моменту підписання даного договору на протязі одного місяця затвердити даний договір у Національній академії аграрних Наук України.

В пункті 5.5 договору вказано, що з метою забезпечення виконання зобов'язання замовником, виконавець має право на притримання відносно всього або частини зібраного врожаю. У разі неспроможності виконавця сплатити замовнику вартість наданих послуг і робіт, замовник має право залишити собі зібраний урожай з площ, на яких проводились роботи та надавались послуги згідно даного договору.

Згідно п. 6.1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє на протязі 2 років 11 місяців з правом подальшої пролонгації, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Відповідно до додатку № 1 до договору № 1 від 18.04.2012р. - «Виробничої програми», виконавець за завданням замовника зобов'язався надати сільськогосподарські послуги на 500 га землі.

Договір про надання сільськогосподарських послуг № 1 від 18.04.2012р. підписаний та скріплений печатками його сторін, погоджений директором Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН.

В подальшому, 02 листопада 2012 року ПП ОСОБА_3 (виконавець) та ДПДГ «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії Аграрних наук України (замовник) уклали додаткову угоду до договору про надання сільськогосподарських послуг № 1 від 18.04.2012р., відповідно до якої визначили ціну платних методичних рекомендацій по питанню раціонального використання земель, вирощуванню сільськогосподарських культур у сумі 200000,00 грн. на рік в тому числі ПДВ 20% та встановили, що виконавець надає сільськогосподарські послуги ще на 200 га землі (а.с.24-27, т.1).

07 грудня 2012 року ПП ОСОБА_3 та ДПДГ «Центральне» підписали додаткову угоду до договору № 1 від 18.04.2012р. про отримання поворотної позики коштів в сумі 60000,00 грн. для погашення боргу по заробітній платі за жовтень 2012 року, яку господарство зобов'язується повернути позикодавцеві ОСОБА_3 з урожаю 2013 року (а.с.28, т.1).

09 вересня 2013 року ПП ОСОБА_3 (сторона 1) та Державне підприємство Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН (сторона 2) уклали додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору № 1 про надання сільськогосподарських послуг від 18.04.2012р. та додаткової угоди №1 до нього від 02.11.2012р. (а.с.151-154, т. 1), на підставі якої внесли зміни та виклали в наступній редакції вказані договори:

п. 1.1 договору від 18.04.2012р., за яким виконавець зобов'язується за завданням замовника надати сільськогосподарські послуги, в порядку та на умовах, визначених цим договором та додатками №1 на загальній площі земельних ділянок 500 га у 2013, 2014 році (згідно з виробничою програмою з плановими витратами, передбаченими для виконання виробничої програми), які є невід'ємною частиною даного договору;

п.3.4 договору від 18.04.2012р., за яким виконавець проводить оплату за надання замовником платних методичних рекомендацій по питанню раціонального використання земель, вирощуванню сільськогосподарських культур та виробництву елітного насіння у 2013р. у сумі 250000,00 грн. на рік в тому числі ПДВ 20%, а в 2014р. у сумі 500000,00 грн. безготівковим платежем на банківський рахунок замовника на підставі виставлених рахунків або готівкою у касу замовника на протязі 30 днів після підписання сторонами актавиконаних робіт;

п.4.1.4 п.4.1 розділу 4 договору від 18.04.2012р., за яким виконавець зобов'язаний в 5 денний строк з моменту завершення виконання робіт, визначених в п.2.1 цього договору подати замовникові на підписання акт здачі-приймання виконаних робіт, передати на склад замовника по товарній накладній зібраний врожай, який вирощений виконавцем на земельній ділянці замовника та є власністю замовника, після сплатити виконавцю вартість наданих послуг.

Аналогічні зміни були внесені і в додаткову угоду № 1 від 02.11.2012р. до договору №1 від 18.04.2012р.

До матеріалів справи приєднано копії актів здачі-приймання наданих послуг по договору № 1 від 18.04.2012р. за 2013 рік, з яких вбачається, що виконавець ПП ОСОБА_3 надавав за завданням замовника ДПДГ «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії Аграрних наук України сільськогосподарські послуги (підготовка земельних ділянок до посівів, вирощування озимих зернових культур, збирання та сушка врожаю, посів та догляд за посівами) на земельній ділянці загальною площею 700 га. (а.с. 29-37, т.1).

ДПДГ «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії Аграрних наук України в листі за № 145 від 19.06.2014р. зазначило, що з 06.11.2012р. по 01.10.2013р. на виконання умов договору № 1 від 18.04.2012р. ПП ОСОБА_3 перераховано на рахунок та в касу Господарства слідуючі надходження: банк - 170000,00грн., м/добрива - 83520,00 грн., каса - 200000,00 грн. (а.с.114, т.1).

Прокуратурою Садгірського району м. Чернівці на підставі постанови № 29 від 14.05.2014р. із залученням спеціалістів Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів проведено перевірку щодо додержання вимог земельного законодавства, зокрема при укладенні договорів про надання послуг в діяльності Державного підприємства Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України.

В ході проведеної перевірки, прокуратурою встановлено, що договори, укладені між ДПДГ «Центральне» та ПП ОСОБА_3 є незаконними та являються прихованою формою договору оренди, оскільки законодавством не передбачено надання земельних ділянок із земель постійного користування в оренду (або у користування) фізичним та юридичним особам без згоди власника землі, що слугувало підставою звернення прокурора Садгірського району м. Чернівці в інтересах держави до місцевого господарського суду з даним позовом.

12.08.2014р. в.о. прокурора Садгірського району м. Чернівці звернувся в суд першої інстанції з заявою за № 119-2060вих14 від 11.08.2014р. про збільшення позовних вимог у справі № 926/975/14, в якій просив винести рішення про визнання недійсним договору №1 від 18.04.2012р., укладеного між Державним підприємством Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України та ПП ОСОБА_3, додаткової угоди № 1 від 02.11.2012р., додаткової угоди № 2 від 09.09.2013р. та звільнення ПП ОСОБА_3 земель відповідно до додатку № 1 вказаного договору та додаткових угод до нього, на яких вирощуються с/г культури, площею 700 га, вартістю 8010979,68 грн. (а.с.191, т.1).

При винесенні постанови, колегія суддів керувалася наступним.

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

В частині 7 статті 179 ГК України зазначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до матеріалів справи предметом спору в даній справі є визнання недійсним договору № 1 від 18.04.2012р. про надання сільськогосподарських послуг, додаткових угод № 1 від 02.11.2012р. та № 2 від 09.09.2013р. до договору про надання сільськогосподарських послуг № 1 від 18.04.2012р., укладеного між Державним підприємством Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України та ПП ОСОБА_3

Як зазначено вище, вносячи зміни у договір № 1 від 18.04.2012р. додатковою угодою №2 від 09.09.2013р., сторони погодили, що предметом договору є надання платних послуг по вирощуванню сільськогосподарських культур та виробництву елітного насіння.

Згідно статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В силу ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За умовами спірного договору відповідач-2 (виконавець), надаючи послуги по вирощуванню сільськогосподарських культур та збирання врожаю, що належить відповідачу-1 (замовнику), проводить оплату коштів у сумі 250000,00 грн. в 2013р. та 500000,00 грн. в 2014р., а відповідач-1 який замовив надання послуг фактично надає у користування земельні ділянкки загальною площею 700 га на строк 2 роки 11 місяців з правом подальшої пролонгації.

В листі № 145 від 19.06.2014р. відповідач-1 підтвердив, що на виконання умов договору № 1 від 18.04.2012р. ПП ОСОБА_3 перерахував Господарству кошти у сумі 453520,00 грн. Окрім того, приєднаними до матеріалів справи актами здачі-приймання наданих послуг підтверджено факт виконання ПП ОСОБА_3 за завданням замовника ДПДГ «Центральне» сільськогосподарські послуги в 2013 році на земельній ділянці загальною площею 700 га.

Відтак, із змісту укладеної між сторонами угоди та зазначених обставин слідує, що виконавець (відповідач-2) надає послуги та при цьому здійснює їх оплату, що суперечить вимогам статті 901 ЦК України, яка передбачає, що за надані послуги кошти сплачує замовник (відповідач-1).

Таким чином, фактично відповідач-1 за оспорюваним договором передав відповідачу-2 у платне користування земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур та збирання врожаю, який йому належить, при цьому не уклавши договору оренди земельної ділянки у відповідності до вимог Земельного кодексу України та статей 4, 15 Закону України "Про оренду землі".

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що спірний договір по своєму змісту та своїй правовій природі є договором оренди землі, який неправильно названий сторонами договором про надання послуг. Одночасно, суд апеляційної інстанції враховує те, що в матеріалах справи відсутні і суду не надані докази того, що сторони спірного договору допустили помилку в найменуванні даного договору.

Статтею 3 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» передбачено, що Національна академія наук України, здійснюючи повноваження з управління об'єктами майнового комплексу Національної академії наук України, забезпечує реалізацію прав держави як власника цих об'єктів, пов'язаних з ефективним їх використанням та розпорядженням у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного Закону галузеві академії наук, здійснюючи повноваження з управління об'єктами майнового комплексу галузевих академій наук, забезпечують реалізацію прав держави як власника цих об'єктів, ефективно їх використовують та розпоряджаються цими об'єктами майнового комплексу у межах, визначених законодавством.

Положеннями Постанови Президії Національної Академії Аграрних Наук України від 26 серпня 2011 року "Про затвердження Порядку погодження та обліку деяких господарських договорів" передбачено, що договори предметом яких є надання послуг з обробітку ґрунту, догляду за посівами та збирання сільськогосподарських культур погоджуються НААН (а.с.63, т.2).

Однак, спірний договір № 1 від 18.04.2012р. про надання сільськогосподарських послуг та додаткові угоди № 1 від 02.11.2012р. та № 2 від 09.09.2013р. до договору про надання сільськогосподарських послуг № 1 від 18.04.2012р. не погоджені Національною академією аграрних наук України.

Матеріалами справи підтверджується те, що Національна академія аграрних наук України не приймала рішень (висновку, погодження, тощо) стосовно передачі відповідачу-2 земельної ділянки у користування для вирощування врожаю на ній.

Відповідно до частини 1 статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Земельний кодекс України, а також інші нормативні акти, не передбачають право постійного користувача землею, розпоряджатись земельною ділянкою шляхом передачі її іншим особам у платне користування.

Проте, в порушення зазначених вимог Земельного кодексу України, Державне підприємство Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України, будучи лише постійним користувачем, неправомірно розпорядилось земельною ділянкою площею 700 га, власником якої є держава.

Відповідно до частини 1 статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Частиною 3 статті 207 Господарського кодексу України передбачено, що виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним договору № 1 від 18.04.2012р. про надання сільськогосподарських послуг, укладеного між Державним підприємством Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України та ПП ОСОБА_3, додаткової угоди № 1 від 02.11.2012р., додаткової угоди № 2 від 09.09.2013р.

Місцевий господарський суд надав невірну правову оцінку спірному договору, зазначивши у своєму рішенні про те, що він не відбувся, як юридичний факт та є неукладеним, а тому не підлягає визнанню недійсним.

Чинним законодавством України не передбачено обов'язкової державної реєстрації договору про надання сільськогосподарських послуг, який є предметом даного спору.

Сторони даного договору формально дотримались положень ст.638 Цивільного кодексу України щодо досягнення істотних умов, необхідних для укладення договорів про надання послуг.

В ході розгляду даної справи судом встановлено факт виконання договору №1 від 18.04.2012 року про надання сільськогосподарських послуг та додаткових угод до нього.

Однак, при укладенні спірного правочину не було дотримано приписів ст.203 Цивільного кодексу України стосовно того, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Суд першої інстанції помилково застосував до правовідносин у даній справі норми статті 640 Цивільного кодексу України щодо необхідності вчинення сторонами договору дій, які повинні передувати його укладенню (проведення експертної оцінки земельної ділянки, конкурсу тощо), оскільки такі вимоги стосуються договору оренди землі, а не спірного в даному випадку договору про надання сільськогосподарських послуг.

З наведеного, невірним є також посилання на рекомендації пункту 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» в частині визначення поняття «правочин, який не вчинено (договір, який не укладено)».

Щодо позовної вимоги прокурора про звільнення ПП ОСОБА_3 земель відповідно до додатку № 1 до договору № 1 від 18.04.2012р. та додаткових угод до нього на яких вирощується с/г культури площею 700 га вартістю 8010979,68 грн., яку місцевий господарський суд визнав необґрунтованою та відмовив в її задоволенні, колегія суддів зазначає наступне.

В мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд зазначив, що за договором №1 від 18.04.2012р. відповідач-2 фактично отримав у користування земельну ділянку площею 700 га.

Наявні в матеріалах справи додатки до спірних договорів (виробничі програми), державні акти про право постійного користування землею, лист Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області свідчать про те, що ПП ОСОБА_3 фактично використовує землі, які належать на праві постійного користування Буковинській (в минулому Чернівецькій) державній сільськогосподарській дослідній станції Національної академії Аграрних наук України згідно державних актів, загальною площею 700 га, зокрема в адмінмежах Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області - 270 га ріллі, Карапчівської - 322 га ріллі, Слободабанилівської - 24га ріллі та 15 га випасу, Вашківецької - 54 га ріллі та 15 га випасу.

Відтак, безпідставним є твердження місцевого господарського суду про необґрунтованість вимоги прокурора щодо звільнення земельної ділянки з тих підстав, що не визначено межі земель, які слід звільнити, та відсутності акту передачі земель ПП ОСОБА_3

Враховуючи висновок колегії суддів про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним спірного договору від 18.04.2012р. та додаткових угод до нього, суд апеляційної інстанції вважає підставною і такою, що підлягає задоволенню позовну вимогу прокурора про звільнення ПП ОСОБА_3 земель відповідно до додатку № 1 до договору № 1 від 18.04.2012р. та додаткових угод до нього, на яких вирощується с/г культури площею 700 га вартістю 8010979,68 грн.

З огляду на вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що висновки, наведені в оскаржуваному рішенні місцевого господарського суду, не відповідають фактичним обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, тому його слід скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги повністю.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на відповідачів згідно вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу задоволити.

Рішення господарського суду Чернівецької області від 27.10.2014р. у справі №926/975/14 скасувати. Прийняти нове рішення.

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір № 1 від 18.04.2012р. про надання сільськогосподарських послуг, укладений між Державним підприємством Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України та Приватним підприємцем ОСОБА_3

Визнати недійсними додаткові угоди № 1 від 02.11.2012р. та № 2 від 09.09.2013р. до договору про надання сільськогосподарських послуг № 1 від 18.04.2012р., укладеного між Державним підприємством Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України та Приватним підприємцем ОСОБА_3

Зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 звільнити землі відповідно до додатку № 1 до договору № 1 від 18.04.2012р. та додаткових угод до нього, на яких вирощується с/г культури площею 700 га вартістю 8010979,68 грн.

Стягнути з відповідача-1 Державного підприємства «Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії Аграрних наук України» (58026, м. Чернівці, вул. Каштанова, 20, ) в доход Державного бюджету України 1827,00 грн. судового збору за розгляд позовної заяви та 913,50 грн. за розгляд апеляційної скарги.

Стягнути з відповідача-2 Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в доход Державного бюджету України 1827,00 грн. судового збору за розгляд позовної заяви та 913,50 грн. за розгляд апеляційної скарги.

Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

Справу повернути в господарський суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Хабіб М.І.

Юрченко Я.О.