ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Справа № 925/2403/14

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36

до товариства з обмеженою відповідальністю «Тіса-Інвестбуд», м. Черкаси, вул. Рози Люксембург, 177

про розірвання договору оренди землі,

за участю представників сторін:

від позивача: Житнікова Т.А. - за довіреністю;

від відповідача: Плаха А.В. - за довіреністю.

Черкаська міська рада звернулась в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Тіса-Інвестбуд» про розірвання договору оренди земельної ділянки з мотивів систематичної несплати орендної плати. Представник позивача вимоги підтримав та обґрунтовує їх розрахунком заборгованості від 26.11.2014р. (а.с. 15).

Відповідач у відзиві на позов вимоги заперечив та вказав, що заборгованість по платежах за землю відсутня. Представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено такі взаємовідносини сторін:

Рішенням Черкаської міської ради №2-897 від 05.07.2007р. відповідачу ТОВ «Тіса-Інвестбуд» надано земельну ділянку під будівництво та експлуатацію багатоповерхового будинку по вул.. Десантників, 4, 6 у м. Черкаси (а.с. 7).

02.08.2007р. було укладено договір оренди землі площею 27952 кв.м. на 49 років (а.с. 8-14).

Орендна плата за землю має вноситись орендарем до 30 числа місяця наступного за звітним.

Департамент фінансової політики Черкаської міської ради вказує на наявність заборгованості відповідача по використанню спірної ділянки в сумі 91562,63 грн.

Наявність заборгованості стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права та розірвання договору оренди землі з мотивів систематичної несплати.

Відповідач вимоги заперечив та подав докази проведених оплат, примірник судового рішення від 24.04.2014р. у справі №925/213/14 про стягнення боргу та розстрочення стягнення, а також акти звірки заборгованості від 13.02.2015р. про відсутність заборгованості на момент звернення позивача з позовом до суду в грудні 2014р.

Інших доказів суду не надано. Сторони не заявили клопотань про витребування додаткових доказів.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

У відповідності з положеннями постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оренди земельної ділянки комунальної власності на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Сторони за договором є самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з ЄДР та суб'єктами господарювання на ринку послуг.

Договір оренди землі від 02.08.2007р. є чинним. Суд враховує презумпцію правомірності правочину - положення ст. 204 ЦК України.

На момент звернення з позовом в суд 26.12.2014р. у відповідача не було заборгованості перед позивачем по платі за використання спірної земельної ділянки, тобто право позивача не було порушено відповідачем, а представлений розрахунок заборгованості ТОВ «Тіса-Інвестбуд», виконаний Департаментом фінансової політики Черкаської міської ради від 26.11.2014р. №1728/18-08 не ґрунтується на належних доказах і не може бути прийнятий судом до уваги при прийнятті рішення у справі як доказ.

Таким чином, позивач не довів порушення свого права саме відповідачем ТОВ «Тиса-Інвестбуд». Позивач не подав суду належних та допустимих доказів вчинення відповідачем правопорушення чи спричинення іншої шкоди інтересам позивача. Вимоги позову ґрунтуються на однобічних, упереджених та неповних матеріалах та витягах з документації Департаменту фінансової політики, що є неприпустимим як зловживання правом - ст. 13 п. 5 ЦК України.

Суд враховує, що певні обставини можуть доводитись тільки певними доказами.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов'язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права.

Подані відповідачем докази на обґрунтування своїх заперечень та своєї правової позиції не спростовані позивачем в належний спосіб. Докази проведених оплат за землю не заперечні позивачем.

У суду немає правової підстави для задоволення вимог позивача. В задоволенні позову належить відмовити повністю.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 18.02.2015р.

Суддя Г.М. Скиба