ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2015 р. Справа № 905/2988/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Гетьман Р.А.,

при секретарі Катренко І.С.,

за участю представників:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - Манукян В.С. - за довіреністю від 23.12.2014р. № 171,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний" (вх. №4471 Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2014р. у справі 905/2988/14,

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", м. Київ,

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний", м. Дружківка,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Шевченко Юрія Петровича, смт. Ювілейне, Луганська обл.,

про стягнення 30589 грн. 34 коп.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.06.2014р. у справі №905/2988/14 (суддя Зекунов Е.В.) позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКО-Донбас Північний" про стягнення 30589 грн. 34 коп. задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКО-Донбас Північний" (84205, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Леніна, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. 1.Федорова,б.32-а, ) суму страхового відшкодування у розмірі 30589 (тридцять тисяч п'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 34 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Місцевий господарський суд, обґрунтовуючи прийняте ним рішення, вказує, що на підставі укладеного договору обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс №АВ/0184618) Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія "АСКО-Донбас Північний" є відповідальною особою за завдані власнику автомобіля "Мерседес" збитки, які спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.01.2012р.

При цьому, на думку суду, до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", як страховика, який виплатив страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (поліс № АВ/0184618), перейшло право вимоги, яке потерпілий мав до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов висновку, що у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" винило право регресної вимоги до відповідача в сумі 30599 грн. 34 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний", не погодившись з рішенням господарського суду Донецької області від 16.06.2014р. у справі №905/2988/14, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2014р. у справі №905/2988/14 та прийняти нове судове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Зокрема обґрунтовуючи апеляційні вимоги, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний" зазначає, що місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення не враховано вимоги статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", неправомірно стягнуто з апелянта суму сплаченого позивачем страхового відшкодування за договором страхування автотранспорту, визначеної виходячи із фактичних витрат на ремонт пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу без вирахування зносу.

Крім того, на думку апелянта, оскільки дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу сталася 20.01.2013р., а позивач надіслав на адресу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний" заяву про виплату страхового відшкодування в порядку регресу 05.09.2013 року, тобто після спливу одного року з дня виникнення дорожньо-транспортної пригоди, таким чином у задоволенні позову має бути відмовлено.

Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" подано клопотання про розгляд справи без участі його представника у зв'язку з навантаженням відділу судової роботи товариства (вх.№ 597, від 18.01.2015р.).

Розпорядженням голови суду від 22.01.2015р. у зав'язку з відпусткою судді Білоусової Я.О., для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Гетьман Р.А.

Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" повторно подано клопотання про розгляд справи без участі його представника (вх.№ 1786, від 05.02.2015р.).

В судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2014р. у справі № 905/2988/14 та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що участь представників сторін не була визнана судом обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представників позивача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет пору на стороні відповідача.

Крім того, відповідно до статті 3 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду.

У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Згідно з п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду від 12.09.2014р., №01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" достатність поданих учасниками судового процесу документів і матеріалів для вчинення необхідних процесуальних дій визначається тим судом, до якого згідно з установленою підсудністю звернувся заявник, з урахуванням змісту цих документів (матеріалів) і конкретних обставин справи. З огляду на викладене відповідні процесуальні дії вчиняються, зокрема, по можливості - без відновлення втраченої справи або її частини (тобто за наявними документами і матеріалами), оскільки це забезпечує більш оперативний захист прав та охоронюваних законом інтересів учасника (учасників) судового процесу.

Враховуючи надані апелянтом копії документів у справі № 905/2988/14, в т.ч. копію оскаржуваного судового рішення, завіреної господарським судом Донецької області, а також процесуальні документи у справі №905/2988/14, які містяться в електронній формі в комп'ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" та Єдиному державному реєстрі судових рішень, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний" на рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2014р. у справі № 905/2988/14.

Розглянувши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

20.01.2012р. у м. Луганську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Мерседес", державний № АА 7461 ЕР (водій транспортного засобу - Буров Олександр Володимирович) та транспортного засобу "АЗЛК 2141", державний № ВВ 5710 АМ (водій транспортного засобу - Шевченко Юрій Петрович).

Постановою Артемівського районного суду м. Луганська від 01.03.2012р. у справі № 1203/1392/2012 Шевченко Юрія Петровича, 28.08.1971 року народження, визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, внаслодок чого 20.01.2012р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю зазначених транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб "Мерседес", державний номер АА 7461 ЕР, зареєстрований за Товариством з обмеженою відповідальністю "УніКредіт Лізинг".

На підставі акту приймання-передачі від 19.12.2007р. транспортний засіб "Мерседес", державний номер АА 7461 ЕР, у відповідності до договору фінансового лізингу від 17.12.2007р. № 339-LD/PC передано Відкритому акціонерному товариству "Миронівський хлібопродукт" на праві володіння та користування.

Відповідно до подорожнього листа № 7301 під час виникнення вказаної дорожньо-транспортної пригоди водієм транспортного засобу "Мерседес", державний № АА 7461 ЕР, був Буров Олександр Володимирович, який на той час мав посаду водія-експедитора Луганської філії Відкритого акціонерного товариства "Миронівський хлібопродукт".

19.12.2011р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УніКредит Лізинг" укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-7500/2056, предметом якого є страхування транспортного засобу "Мерседес", державний № АА 7461 ЕР.

06.02.2012р. до ПрАТ "СК "Українська страхова група" звернувся страхувальник (Товариство з обмеженою відповідальністю "УніКредит Лізинг") із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому всі необхідні документи.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику застрахованого автомобіля "Мерседес", державний номер АА 7461 ЕР, згідно звіту про оцінку № 17/02/2012 від 09.02.2012р., виконаного суб'єктом оціночної діяльності фізичної особи-підприємця Дурневим А.В., склала 22289 грн. 14 коп.

Вартість відновлювального ремонту цього автомобіля згідно рахунку-фактури від 29.02.2012р. № ДН200848 та акту виконаних робіт від 19.04.2012р. № 200991 склала 33076,12 грн.

На підставі складеного страхового акту № ДККА-14184, платіжного доручення від 23.05.20121р. № 5490 ПрАТ "СК "Українська страхова група" було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю "УніКедит Лізинг" суму страхового відшкодування в розмірі 31089,34 грн.

Оскільки, між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний" та Шевченко Юрієм Петровичем було укладено договір про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власника автомобіля "АЗЛК 2141", державний номер ВВ 5710 АМ, що підтверджується полісом №АВ/0184618, діючим станом на 20.01.2012р., позивач у відповідності до ст. 27 Закону України "Про страхування" звернувся до апелянта з вимогою про сплату завданих йому збитків в розмірі 30589,34 грн.

Відмова в задоволенні вказаних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" і стала підставою для звернення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний" з позовом до суду.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування", ст. 354 Господарського кодексу України та ст. 979 Цивільного кодексу України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховим випадком за умовами ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За змістом положень ч. 1 ст. 355 Господарського кодексу України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Системний аналіз положень цього Закону дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов'язкового страхування страховик приймає на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди.

Згідно страхового полісу № АВ/0184618, діючого станом на 20.01.2012р., цивільна відповідальність власника автомобіля «АЗЛК 2141» (Шевченка Юрія Петровича) була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія АСКА-Донбас Північний".

При цьому, у відповідності до ч.ч. 2, 5 ст. 1187, п.1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України у випадку заподіяння шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки питання про її відшкодування вирішується за принципом вини.

Наявність вини Шевченко Юрія Петровича, який керував автомобілем "АЗЛК 2141", д.н. ВВ 5710 АМ, в момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди, встановлено постановою Артемівського районного суду м. Луганська від 01.03.2012р. у справі №1203/1392/2012.

При цьому, згідно з ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України та ст. 228 Господарського кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Саме наведеними нормами матеріального права регулюються правовідносини між сторонами у справі, яка розглядається: позивач - страхова компанія Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група", виплативши згідно платіжного доручення №5490 від 23.05.2012р. страхове відшкодування потерпілому - Товариству з обмеженою відповідальністю "УніКредит Лізинг" за договором майнового страхування від 19.12.2011р. №28-0101-7500/2056, у сумі 31089,34грн., отримала від останнього право вимоги до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО - Донбас Північний", яке застрахувало відповідальність Шевченко Юрія Петровича, винного у заподіянні шкоди третім особам.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" реалізувало своє право кредитора шляхом пред'явлення вимоги до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний", оскільки за договором страхування відповідальності останнє надало згоду на прийняття обов'язку сторони боржника у деліктному зобов'язанні, якщо воно виникне.

Разом із тим, за правилами пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної), зокрема, є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Наведена норма матеріального права регулює порядок страхового відшкодування у правовідносинах між потерпілим (або особою, яка має право на отримання відшкодування) і страховиком, які відбуваються до заміни кредитора.

Однак, враховуючи вищевикладене, до нового кредитора - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" - обов'язок щодо звернення з відповідною заявою в межах встановленого річного строку з дня виникнення дорожньо-транспортної пригоди не перейшов і не міг перейти, оскільки для останнього відповідач у справі - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія АСКО - Донбас Північний" - не є страховиком у розумінні наведеної норми, а є особою, відповідальною за завдані збитки в порядку ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 04.11.2014р. у справі № 3-165гс14.

З огляду на викладене, позивач у справі отримав право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не обмежений обов'язком на звернення до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплати матеріального відшкодування в межах строку, визначеного ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

В розумінні положень зазначених вище нормативно-правових актів, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" може реалізувати своє право на звернення щодо відшкодування завданих йому збитків протягом встановленого Законом строку позовної давності.

Згідно з ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала в зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Абзацом 2 ч. 1 ст. 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до акту виконаних робіт від 19.04.2012р. № 200991 та рахунку від 29.02.2012р. № ДН200848, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбас-Скан-Сервіс", вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки MERCEDES ATEGO, д.н. АА7461ЕР, склала 33076,12грн.

При цьому, Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" розмір страхового відшкодування зменшено на суму франшизи, визначеної договором страхування від 19.12.2011р. № 28-0101-7500/2056, та склав 31089,31 грн.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

При розрахунку заявленої до стягнення суми, позивачем було зменшено страхове відшкодування на суму франшизи, визначеної договором про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власника автомобіля (страховий поліс АВ 0184618, діючий на 20.01.2012р.), яка відповідно склала 30589,34 грн.

Як вбачається зі звіту про оцінку автомобіля "Мерседес", д.н. АА7461ЕР, від 09.02.2012р. № 17/02/12, вартість запчастин, які підлягали заміні, встановлено в розмірі 17225,14 грн. Вказаний розрахунок зроблено з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запчастин автомобіля.

При цьому, відповідно до рахунку від 29.02.2012р. № ДН200848, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбас-Скан-Сервіс", фактична вартість ушкоджених запчастин, які підлягали заміні, склала 16673,33 грн.

Враховуючи, що фактична вартість запчастин, які підлягали заміні, не перевищує вартість запчастин, які встановлені в звіті оцінки ушкодженого автомобіля, а також те, що апелянтом не надано доказів на підтвердження факту відсутності врахування фізичного зносу запчастин автомобіля при визначенні розміру матеріального збитку, зазначеного в акті виконаних робіт від 19.04.2012р. №200991 та рахунку від 29.02.2012р. № ДН200848, таким чином, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріального збитку за заміну пошкоджених деталей автомобіля в розмірі 16673,33 грн.

Таким чином, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів зазначає, що позивачем у справі розмір відновлювального ремонту транспортного засобу визначено у відповідності до вимог ст. 12, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з чим позовні вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 30589,34 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апелянтом в супереч вимогам ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів, які спростовують висновки господарського суду першої інстанції, який при прийнятті оскаржуваного рішення забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2014р. у справі №905/2988/14 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, то витрати заявника апеляційної скарги по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 91, 99, 101, 102, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО-Донбас Північний" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2014 року у справі №905/2988/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 16.02.2015р.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Р.А. Гетьман