ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 лютого 2015 року Справа № 917/613/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Є.Борденюк - головуючого (доповідача), І.Вовка, В.Харченка,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртогбуд"
на постановувід 22.12.2014
Харківського апеляційного господарського суду
у справі№ 917/613/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Астрем Плюс"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Укртогбуд"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача
Виконавчий комітет Полтавської міської ради, Приватне підприємство Полтавське "БТІ "Інвентаризатор"
провиділення в окрему одиницю нерухомого майна та визнання права власності
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртогбуд"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Астрем Плюс"
провизнання права власності.
В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати судового збору.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 11.09.2014 первісний позов задоволений частково, зустрічний позов задоволений повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 рішення Господарського суду Полтавської області від 11.09.2014 скасоване та прийняте нове рішення, яким у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

Звертаючись з касаційною скаргою, ТОВ "Укртогбуд" просить скасувати постанову апеляційного господарського суду у повному обсязі, тобто як в частині відмови у задоволенні первісних вимог так і в частині відмови у задоволені зустрічних позовних вимог.

Предметом первісних позовних вимог, як і предметом зустрічних позовних вимог, є визнання права власності на майно.

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2% ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати, а немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня календарного року. При поданні касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 70% ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50% ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", установлено на 2015 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1218 грн.

Отже, мінімальна ставка судового збору за подання касаційної скарги у випадку оскарження судових рішень в частині майнової вимоги складає 913,50 грн (50% від 1,5 розміру мінімальної заробітної плати).

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, заявник має сплатити судовий збір за оскарження кожної майнової вимоги окремо.

Тобто, у випадку оскарження двох майнових вимог, мінімальна ставка судового збору становить 1827 грн (913,50 грн x 2).

З огляду на зазначене, додана до касаційної скарги копія платіжного доручення № 91 від 16.01.2015 на суму 1414,03 грн не може бути належним доказом сплати судового збору у встановленому законом розмірі, як і у встановленому законом порядку, оскільки додатки до касаційної скарги, як то: платіжні документи, квитанції установ зв'язку, подаються до господарського суду тільки в оригіналі. А тому касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що звертаючись до господарського суду з касаційною скаргою, у спорах, предметом розгляду яких є визнання права власності, заявник касаційної скарги, з метою сплати судового збору у встановленому законом розмірі, має визначати вартість майна за вимогами, судові рішення в частині яких є предметом касаційного оскарження.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртогбуд" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 у справі №917/613/14 повернути скаржнику без розгляду.

Судді: Є. Борденюк

І. Вовк

В. Харченко