РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015Справа №910/26711/14

За позовом Cilag GmbH International (Сілаг ГмбХ Інтернешнл)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ-Центральний аптечний склад"
про стягнення 161 803,55 Євро, що еквівалентно 3 013 565,88 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Гук А.Р. (адвокат за дог.)
від відповідача не з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 29 січня 2014 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Cilag GmbH International (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ-Центральний аптечний склад" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 161 803,55 Євро, що еквівалентно 3 013 565,88 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2014 року порушено провадження у справі № 910/26711/14, розгляд справи призначено на 13.01.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 13.01.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 03.12.2014 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Господарського суду від 13.01.2015 року розгляд справи було відкладено на 29.01.2015 року.

28.01.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи по справі.

Представник позивача у судовому засіданні 29.01.2015 року підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 29.01.2015 року повторно не з'явився, вимоги ухвали суду у справі № 910/26711/14 не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 03179, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 131, приміщення 3, на яку було відправлено ухвали суду вказана в позові та підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

При цьому, судом враховано, що відповідно до пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Факт належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання підтверджується підписами уповноважених осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ-Центральний аптечний склад" на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2011 року між Cilag GmbH International (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРИ-Центральний аптечний склад" (покупець) було укладено контракт № 9051-2011 (надалі по тексту - Контракт).

Відповідно до пункту 1.1 Контракту продавець продає, а покупець купує товари на умовах СІП Київ (Інкотермс 2000) за взаємно погоджених цінах. Товари постачаються окремими товарними партіями. Кожна товарна партія супроводжується інвойсом, в якому зазначена вартість товарів, що постачаються. Право власності на товар переходить до покупця в момент передачі продавцем товару першому покупцю.

Згідно з пунктом 2.2. Контракту сума даного Контракту становить 1 500 000,00 (один мільйон п'ятсот тисяч) Євро. Продавець має право змінити ціну, надіславши повідомлення покупцю про нові ціни за 60 днів до їх зміни. Ціни не включають податки та збори, які підлягають до сплати на території покупця.

Оплата за товари, замовлені за даним Контрактом здійснюються в Євро шляхом передоплати суми проформи Інвойсу на банківський рахунок продавця. Передоплата здійснюється протягом 5-ти робочих днів з дати виставлення проформи - інвойсу (пункт 3.1. Контракту).

У відповідності до пункту 4.1. Контракту датою поставки товарів вважається дата вильоту авіарейсу/відправлення вантажу, вказана на міжнародній транспортній накладній. Датою відвантаження товарів вважається дата відмітки митного органу в пункті призначення, вказаному у пункті 1.1 Контракту на міжнародній транспортній накладній.

Даний Контракт вступає в силу з дати підписання обома сторонами і діє до 31.12.2013 року, а стосовно розрахунків між сторонами до виконання сторонами своїх зобов'язань згідно даного Контракту.

Згідно з додатком № 2 від 17.10.2011 року до Контракту сторони погодили викласти пункт 3.1. Контракту у наступній редакції : оплата за продукцію, що постачається здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на підставі рахунку останнього протягом 60 (шести десяти) календарних днів з дня передачі поставки продукції продавцем першому міжнародному перевізнику згідно трранспортних документів.

Відповідно до додатку № 7 від 29.10.2013 року до Контракту дію Контракту продовжено до 31.12.2014 року.

На виконання умов Контракту за авіаційною вантажною накладною № BRU11305572 від 25.04.2013 було поставлено відповідачу продукцію за наступними інвойсами:

- № XA00063721 (на загальну суму 16 706,05 Євро);

- № XA00063722 (на загальну суму 14 159,81 Євро);

- № XA00063723 (на загальну суму 3 774,00 Євро).

За авіаційною вантажною накладною № BRU11304618 від 18.04.2013 було поставлено відповідачу продукцію за наступними інвойсами:

- № XA00063535 (на загальну суму 98 998,95 Євро, з яких відповідачем оплачено 34 093,40 Євро);

- № XA00063536 (на загальну суму 55 342,03 Євро);

- № XA00063534 (на загальну суму 360,00 Євро).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідач, в порушення умов Договору та чинного законодавства України, не здійснив оплату поставленого позивачем товару, внаслідок чого, у відповідача утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Інокс Маркет" у розмірі 155 247,44 Євро, що еквівалентно 2 891 459,35 грн.

Пунктом 10.1. Контракту сторони погодили. що будуть намагатись до врегулювання всіх спорів та розбіжностей, які можуть виникнути в ході виконання даного контракту шляхом переговорів. У випадку, коли сторони не зможуть прийти до згоди шляхом переговорів, усі спори, розбіжності та претензії, які виникли у зв'язку з даним Контрактом, його виконанням, розірванням. внесенням змін чи недійсністю, підлягають передачі на вирішення в господарський суд по вирішенню комерційних спорів по місцю знаходженню відповідача.

Зважаючи на вищенаведене, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 155 247,44 Євро, що еквівалентно 2 891 459,35 грн. та три проценти річних на суму 6 556,11 Євро, що еквівалентно 122 106,53 грн.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 10.2. Контракту до всіх рішень, щодо даного Контракту застосовується матеріальне право країни покупця, в тому числі застосовується Конвенція Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів в тій частині, в якій імперативні норми законодавства країни покупця.

За своєю правовою природою Контракт № 9051-2011 від 13.09.2011 року є договором купівлі - продажу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання частини ІІІ Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року (набуття чинності для України 01.02.1991 року).

Згідно зі статтею 1 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року Держави - учасниці цієї Конвенції домовились про те, що ця Конвенція застосовується до договорів купівлі-продажу товарів між сторонами, комерційні підприємства яких перебувають у різних державах:

a) коли ці держави є Договірними державами; або

b) коли згідно з нормами міжнародного приватного права застосовано право Договірної держави.

Та обставина, що комерційні підприємства сторін розміщені в різних державах, не береться до уваги, якщо це не випливає ні з договору, ні з ділових відносин або обміну інформацією між сторонами, що мали місце до чи в момент його укладення. Ні національна належність сторін, ні їх цивільний чи торговельний статус, ні цивільний чи торговельний характер договору не беруться до уваги при визначенні застосовності цієї Конвенції.

У відповідності до статті 33 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року (надалі по тексту - Конвенція) продавець повинен поставити товар:

a) якщо договір встановлює чи дає можливість визначити дату поставки - в цю дату;

b) якщо договір визначає чи дає можливість визначити період часу для поставки - в будь-який момент у межах цього періоду, оскільки з обставин не випливає, що дата поставки призначається покупцем; або

c) в будь-якому іншому разі - в розумний строк після укладення договору.

Згідно зі статтею 53 Конвенції покупець зобов'язаний сплатити вартість товару і прийняти поставку товару згідно з вимогами договору та цієї Конвенції.

Положенням статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З наданих позивачем доказів та пояснень сторін вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання щодо поставки товару виконав належним чином, зауважень щодо отриманого товару від відповідача не надходило, тоді як відповідач у визначений Контрактом строк оплату за товар здійснив лише частково.

Вищевказані обставини підтверджуються авіаційною вантажною накладною № BRU11305572 від 31.12.2014 року та авіаційною вантажною накладною № BRU11304618 від 18.04.2013 року.

На виконання умов Контракту позивачем було виставлено відповідачу для оплати наступні інвойси: - № XA00063721 (на загальну суму 16 706,05 Євро); № XA00063722 (на загальну суму 14 159,81 Євро); № XA00063723 (на загальну суму 3 774,00 Євро); № XA00063535 (на загальну суму 98 998,95 Євро); № XA00063536 (на загальну суму 55 342,03 Євро); № XA00063534 (на загальну суму 360,00 Євро).

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги те, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у розмірі 155 247,44 Євро, що еквівалентно 2 891 459,35 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем, в порядку статей 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не спростований, позовні вимоги Cilag GmbH International (Сілаг ГмбХ Інтернешнл) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ-Центральний аптечний склад" 155 247,44 Євро, що еквівалентно 2 891 459,35 грн. основної заборгованості за № 9051-2011 від 13.09.2011 року підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача три проценти річних на суму 6 556,11 Євро, що еквівалентно 122 106,53 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо наявності у позивача права вимагати від відповідача сплати останнім 3% річних за порушення грошового зобов'язання від простроченої суми, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних на загальну суму 6 556,11 Євро, що еквівалентно 122 106,53 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги Cilag GmbH International (Сілаг ГмбХ Інтернешнл) підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в розмірі, визначеному чинним законодавством.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ-Центральний аптечний склад" (03179, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 131, приміщення 3, ) на користь Cilag GmbH International (Сілаг ГмбХ Інтернешнл) (Ландіс + Гір - Шрассе 1, СН-6300 Цуг, Швейцарія) (Landis & Gyr-Strasse 1, 6300 Zug, Switzerland) 155 247 (сто п'ятдесят п'ять тисяч двісті сорок сім) Євро 44 євроценти, що за офіційним курсом Євро до гривні станом на 26.11.2014 року, встановленим Національним банком України еквівалентно 2 891 459 (два мільйони вісімсот дев'яносто одну тисячу чотириста п'ятдесят дев'ять) грн. 35 коп., три проценти річних у розмірі 6 556 (шість тисяч п'ятсот п'ятдесят шість) Євро 11 євроцентів, що за офіційним курсом Євро до гривні станом на 26.11.2014 року, встановленим Національним банком України еквівалентно 122 106 (сто двадцять дві тисячі сто шість) грн. 53 коп., 60 271 (шістдесят тисяч двісті сімдесят одну) грн. 32 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.02.2015 року

Суддя С.В. Стасюк