РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015Справа №910/1136/15-г

За позовом: публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до: Гімназії №283 ІІ-ІІІ ступеня Деснянського району м.Києва

про: стягнення 353 338,24 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Кирищук В.П. - пред. по дов.

від відповідача: Білановська Г.М. - пред. по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа №910/1136/15-г за позовом публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Гімназії №283 ІІ-ІІІ ступеня Деснянського району м.Києва про стягнення 353 338,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ним та відповідачем було укладено Угоду про реструктуризацію заборгованості №055-13 від 26.12.2013р. за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді №1630116 від 01.12.2003р., за умовами якої відповідач зобов'язався сплатити позивачу 824 327,48 грн. в термін до 25.08.2014р., однак, як зазначає позивач, відповідачем в повному обсязі оплату проведено не було, у зв'язку з чим, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 258 406,71 грн. Крім того, позивачем нараховано відповідачу 3 % річних в розмірі 11 695,45 грн та інфляційні втрати в розмірі 83 236,08 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.01.15р. порушено провадження у справі №910/1136/15-г та призначено розгляд справи на 10.02.15 р.

В судовому засіданні 10.02.15р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2003р. між акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (енергопостачальна організація) та гімназією №283 (абонент) укладено Договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №1630116 від 01.12.2003р.

Як вбачається із Загальних положень Статуту публічного акціонерного товариства «Київенерго», затвердженого Загальними зборами публічного акціонерного товариства «Київенерго» (Протокол №2/2013 від 22.04.2013 року), Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго» була перейменована у Публічне акціонерне товариство «Київенерго».

Відповідно до п.1.1. Договору, предметом цього договору є постачання, користування та своєчасна оплата в повному обсязі спожитої теплової енергій у гарячій воді, на умовах, передбачених цим Договором.

За умовами п.2.2.1. Договору, енергопостачальна організація зобов'язалася постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з Додатком №1 до Договору, а абонент, за умовами п.2.3.2. Договору, зобов'язався виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку №7 до Договору.

Судом встановлено, що 26.12.2013р. між позивачем (кредитор) та відповідачем (боржник) укладено Угоду про реструктуризацію заборгованості №055-13 від 26.12.2013р. за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді №1630116 від 01.12.2003р.

За умовами п.1 Угоди, відповідач (боржник) визнав та підтвердив заборгованість перед позивачем (кредитором) за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді №1630116 від 01.12.2003р. сумою 824 327,48 грн станом на 01.12.2013р.

Відповідно до п.2. Угоди, відповідач (боржник) зобов'язався сплатити зазначену у п.1. цієї угоди суму заборгованості протягом січня-серпня 2014 року щомісячними платежами не менше 103 040,94 грн до 25 числа кожного місяця.

Додатком №1 до Угоди сторони визначили терміни сплати відповідачем позивачу суми у розмірі 824 327,48 грн., яка повністю повинна була бути погашена в термін до 25.08.2014р.

Згідно з п.6 Угоди, ця угода є невід'ємною частиною договору на постачання теплової енергії у гарячій воді №1630116 від 01.12.2003р.

Судом встановлено, що Угода про реструктуризацію заборгованості №055-13 від 26.12.2013р. за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді №1630116 від 01.12.2003р. підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками останніх, у зв'язку з чим, приймається судом як належний доказ, що підтверджує обов'язок відповідача (боржника) сплатити позивачу суму заборгованості в повному обсязі в розмірі 824 327,48 грн. в термін до 25.08.2014р.

Як зазначає позивач, відповідачем зобов'язання по оплаті 824 327,48 грн. в повному обсязі не виконано, сплачено відповідачем у вересні 2014р. було 565 920,77 грн., на підтвердження чого позивачем долучено Довідку про надходження коштів за спожиту від ПАТ «Київенерго» теплоенергію Гімназії №283 ІІ-ІІІ, засвідчену печаткою ПАТ «Київенерго» та підписану керівником департаменту роботи з дебіторами структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» Чернова О.В., у зв'язку з чим, розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на час розгляду справи склав 258 406,71 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що на виконання умов Угоди ним були повністю проведені розрахунки з позивачем.

Враховуючи те, що відповідачем належними доказами не спростовано оплату заборгованості у розмірі 824 327,48 грн. за Угодою, натомість, як вказує позивач, відповідач перерахував позивачу 565 920,77 грн., суд приходить до висновку, що на час розгляду спору у відповідача існує заборгованість перед позивачем в розмірі 258 406,71 грн.

Відповідно до Угоди у відповідача виникло зобов'язання оплатити позивачу заборгованість у термін до 25.08.2014р.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.2. Угоди, відповідач (боржник) зобов'язався сплатити зазначену у п.1. цієї угоди суму заборгованості протягом січня-серпня 2014 року щомісячними платежами не менше 103 040,94 грн до 25 числа кожного місяця.

Судом встановлено, що зобов'язання по оплаті позивачу заборгованості у строк, передбачений п.2. Угоди, відповідачем в повному обсязі не виконано.

Враховуючи те, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується підписаною та скріпленою печаткою уповноважених представників сторін угодою та приймаючи до уваги те, що відповідачем в порядку ст. 4-3 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не було спростовано наявність заборгованості та не доведено припинення зобов'язання будь-яким передбаченим законом способом в частині суми боргу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 258 406,71 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання за угодою позивач, просить суд стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 11 695,45 грн. та інфляційні втрати в розмірі 83 236,08грн.

Частинами 1 та 2 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних за період з 25 січня 2014 року по грудень 2014р., з урахуванням часткової оплати заборгованості відповідачем у вересні 2014 року в сумі 565 920,77 грн., у зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 11 695,45 грн.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат за період з лютого 2014 року по грудень 2014р., у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 83 236,08 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Гімназії №283 ІІ-ІІІ ступеня Деснянського району м.Києва (02232, м.Київ, вул.Данькевича, буд.13, ) на користь публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м.Київ, площа Івана Франка, буд.5, ) 258 406 (двісті п'ятдесят вісім тисяч чотириста шість) грн 71 коп - ми боргу, 11 695 (одинадцять тисяч шістсот дев'яносто п'ять) грн 45 коп - 3 % річних, 83 236 (вісімдесят три тисячі двісті тридцять шість) грн 08 коп - інфляційних втрат та 7066 (сім тисяч шістдесят шість) грн 76 коп - суми судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 13.02.15 р.

Суддя Шкурдова Л.М.