РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2015Справа №910/27017/14

За позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Паралель»

Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач»

Про солідарне стягнення 28 115 177,71 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Гарвасюк В.Ю., довіреність № 1-131100/463 від 15.01.2015р.

від відповідача 1 не з"явився

від відповідача 2 не з"явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Паралель» (далі - відповідач 1); Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач» (далі - відповідач 2) про солідарне стягнення 4 323 769,84 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачами не виконуються умови договорів № № 1198-01-07 від 27.09.2007р. та 898 від 21.09.2010р.

Ухвалою суду від 04.12.2014р. порушено провадження у справі № 910/27017/14 та призначено розгляд на 23.01.2015 р.

24.12.2014р. позивач подав через канцелярію суду заяву про збільшення позовних вимог.

17.01.2015р. позивач подав через канцелярію суду заяву про зміну предмету позову.

23.01.2015р. позивач подав через канцелярію суду заяву про залишення заяви про збільшення позовних вимог без розгляду, клопотання про долучення документів по справі та клопотання про витребування доказів по справі.

23.01.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 у судове засідання не з`явились, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали, про причини своєї відсутності суд не повідомили.

Суд відмовив позивачу у задоволенні клопотання про витребування доказів по справі, оскільки докази, які просить витребувати позивач не стосуються предмету позову.

Суд відклав розгляд справи на 09.02.2015р., у зв'язку з відсутністю представників відповідачів.

09.02.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 у судове засідання не з`явились, вимог ухвал суду не виконали, про причини своєї відсутності суд не повідомили.

Суд відклав розгляд справи на 23.02.2015р., для повторного направлення ухвал суду на адреси відповідачів, для їх належного повідомлення по справі.

23.02.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 у судове засідання не з`явились, вимог ухвал суду не виконали, про причини своєї відсутності суд не повідомили.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Відповідачі належним чином повідомлені про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення з огляду на наступне.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02 - 5/289 із змінами "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Ухвали суду надсилалась за адресами, що зазначені в позовній заяві та є юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України станом 16.12.2014р., а саме: 03150, м.Київ, вул. Горького 91/14 та 08600 Київська область, м.Васильків, вул. Володимирська 57-А.

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007 № 01-8/675 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року"(пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році"зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Слід також зазначити, що вищезгаданий інформаційний лист відправляє до пункту 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році"(із змінами від 08.04.2008), в якому зазначається, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній"і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважних представників відповідачів суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами, оскільки позивачем надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2007р. між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Банк, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач» (далі - Позичальник, Відповідач-2) укладено договір про кредитну лінію у формі овердрафту № 1198-01-07 від 27.09.2007 року (далі - Кредитний договір).

У відповідності до п. 1.1., 2.1. Кредитного договору Позивач відкрив Відповідачу-2 кредитну лінію у формі овердрафту з лімітом на загальну суму 3 500 000,00 грн. з терміном користування кредитною лінією до 26.09.2008 року, з оплатою відсотків по ставці 14 % річних (а за коштами понад строк - 28 % річних.

До даного кредитного договору було укладено ряд додаткових угод, копії яких долучені до матеріалів справи.

Остаточно, з урахуванням усіх змін і доповнень, за кредитним договором, Позивач відкрив Відповідачу-2 відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 5 615 085 грн. з терміном повернення кредитних ресурсів до 30.05.2014 року, з оплатою відсотків по ставкам:

14% річних за користування коштами в період з дня видачі до 27.08.2008р.;

17 % річних за користування коштами в період з 28.08.2008 року до 23.012.2008 р.;

27 % річних за користування коштами в період з 24.08.2008 року до 21.10.2009 р.;

23 % річних за користування коштами в період з 22.10.2009 року до 30.05.2014 року;

34,5 % річних за користування коштами в період з 30.05.2014 року до дня фактичного повернення коштів.

Відповідно до п. 8.1. Кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати відсотків, комісій Відповідач-2 сплачує Позивачу пеню з розрахунку (один) процент від простроченої суми за кожний день прострочення.

В забезпечення виконання зобов'язань відповідача-2 за кредитним договором 21.09.2010 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач» (далі - Поручитель, Відповідач-1) укладено Договір поруки № 989 (далі - Договір поруки), згідно якого Відповідач-1 є поручителем по зобов'язаннях Відповідача-2.

До Договору поруки вносилися зміни шляхом укладення Додаткової угоди № б/н від 16.02.2011 року, з метою приведення його у відповідність до Кредитного договору.

Згідно п. 2.2. Договору поруки, Відповідач-1 зобов'язався відповідати перед Позивачем у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов'язань Відповідачем-2 за Кредитним договором.

Пунктом 2.2. Договору поруки встановлено, що Відповідач-1 відповідає перед Позивачем в тому ж обсязі, що і Відповідач-2.

Згідно п. 2.1. Договору поруки у випадку невиконання Відповідачем-2 зобов'язань по Кредитному договору, Відповідач-1 та Відповідач-2 відповідають перед Позивачем як солідарні боржники.

АТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконав свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі, надавши Відповідачу-2 кошти в розмірі та на умовах Кредитного договору.

В свою чергу, Відповідач-2 скористався кредитними коштами, однак свої зобов'язання за Кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав.

Строк виконання зобов'язань настав 30.05.2014 року, проте станом на день подачі позову до суду, заборгованість за Кредитним договором відповідачами не погашена.

Згідно уточненої позовної заяви позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів 28 115 177,71 грн. боргу, з яких: 5 615 085,00 грн. - заборгованість за кредитом, 4 645 753, 54 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 17 854 339,17 грн. - пені та 73 080,00 грн. - судового збору.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є кредитним договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вина відповідача в порушенні зобов'язань по оплаті за поставлений позивачем товар доведена матеріалами справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обгрунтованість вимог позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 173, 193, ГК України, ст.ст. 22, 33, 49, 75, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Паралель» (03150, м.Київ, вул. Горького 91/14, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач» (08600 м. Васильків, вул. Володимирська 57-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м.Київ, вул. Артема 60, ) 5 615 085 (п'ять мільйонів шістсот п'ятнадцять тисяч вісімдесят п'ять) грн. - заборгованості за кредитом, 4 645 753 (чотири мільйони шістсот сорок п'ять тисяч сімсот п'ятдесят три) грн. 54 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом, 17 854 339 (сімнадцять мільйонів вісімсот п'ятдесят чотири тисячі триста тридцять дев'ять) грн. 17 коп. - пені та 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. - судового збору.

Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено: 25.02.2015р. )

Суддя В.І.Мельник