РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015Справа №910/5888/14

За позовом Першого заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі

1) Київської міської ради,

2) Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської

державної адміністрації),

3) Комунальної корпорації «Київавтодор»

до Приватного акціонерного товариства «Київсоюзшляхпроект»

про стягнення 1 891 393,91 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від прокуратури Одуденко А.В. - посвідчення № 006616 від 27.09.2012

від позивача-1 Безносик А.О. - по дов. № 225-С-2 від 05.01.2015

від позивача-2 не з'явився

від позивача-3 не з'явився

від відповідача Сілкова А.О. - по дов. № 392 від 02.12.2014

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Першого заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, Комунальної корпорації «Київавтодор» про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київсоюзшляхпроект» 1 891 393,91 грн., з яких: 1 751 300,00 грн. основного боргу, 100 759,72 грн. пені, 21 540,99 грн. - 3% річних, 17 793,20 грн. втрат від інфляції, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на створення проектної продукції № 534/09 від 27.08.2009.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/5888/13 від 26.05.2014 позов задоволено частково та

припинено провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київсоюзшляхпроект» 21 540,99 грн. - 3% річних, 100 759,72 грн. пені та 17 793,20 грн. втрат від інфляції;

стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київсоюзшляхпроект» на користь Комунальної корпорації «Київавтодор» 1 751 300,00 грн. безпідставно набутих коштів;

стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київсоюзшляхпроект» в дохід Державного бюджету України 35 026,00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 910/5888/14 від 16.09.2014 рішення Господарського суду міста Києва № 910/5888/14 від 26.05.2014 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України № 910/5888/14 від 03.12.2014 рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2014 у справі № 910/5888/13 в частині вирішення спору по суті про стягнення 1 7513000,00 та судових витрат скасовано, а справу в цій частині передано до Господарського суду міста Києва на новий розгляд.

Матеріали справи № 910/5888/14 були отримані Господарським судом міста Києва 10.12.2014 та згідно автоматизованої системи документообігу суду передані на новий розгляд судді Сіваковій В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 справу призначено до розгляду на 13.01.2015.

Прокуратура міста Києва у поданих 13.01.2015 до відділу діловодства суду поясненнях позовні вимоги підтримує повністю та зазначає наступне. Сторонами на виконання умов договору було складено акти прийняття-передачі проектної продукції на загальну суму 1 751 300,00 грн., яку позивач повністю перерахував відповідачу. Залишок коштів у сумі 237 771,00 грн. підлягав сплаті після отримання позитивного висновку державної експертизи. Відповідно до комплексної державної експертизи № 11-0046-10 від 27.12.2010 висновок експертизи робочого проекту капітального ремонту автопроїздів мосту Метро у м. Києві є негативним із зауваженнями щодо доопрацювання та внесення відповідних змін у проектну документацію. за наслідками повторної експертизи отримано негативний висновок. Отже, роботи з виготовлення проектної документації виконано неякісно, тобто з порушенням умов договору. На підставі п. 5.2.2. та п. 5.2.3. договору, у зв'язку з неякісним виконанням робіт та втратою актуальності роботи позивач-3 повідомив відповідача про розірвання договору та вимогою повернути сплачені кошти та пеню. Однак, кошти відповідачем не повернуто.

Позивач-1 у поданих 13.01.2015 до відділу діловодства суду поясненнях позовні вимоги Прокуратури міста Києва підтримує повністю та зазначає, що укладений сторонами договір від 27.08.2009 за своєю природою є договором підряду, грошові кошти мають бути стягненні з відповідача на користь позивача.

Відповідач у поданих 13.01.2015 до відділу діловодства суду поясненнях проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає наступне. Належним чином виконуючи свої обов'язки за договором № 534/09, у листопаді 2009 - листопаді 2010 року підрядник здав, а замовник прийняв проектно-кошторисну документацію за актами виконаних робіт № 46, № 90, № 115, № 118 та оплатив виконані роботи на загальну суму 1 751 300,00 грн. Роботи були прийняті без зауважень, мотивованої відмови у відповідь на здані роботи не було надіслано, тобто проектна документація відповідала умовам договору та була належним чином оформлена. Вже після здачі-прийняття робіт, до зазначеного договору були укладені додаткові угоди, зокрема: № 3 від 29.12.2010, № 4 від 03.02.2011, № 5 від 29.12.2011, № 6 від 20.01.2012 та № 7 від 29.12.2012. При цьому, додатковими угодами № 1,2, 3, 5, 7 скореговані строки виконання робіт у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування, в кінцевому результаті - до грудня 2013 року. В той же час, додатковими угодами № 3, 5, 7 сторонами договору було визнано фактично виконану та профінансовану роботу станом на дату підписання відповідних додаткових угод (тобто роботи на вказану вище загальну суму 1 751 300,00 грн.). В додатковій угоді № 5 від 29.12.2011 сторони доповнили умови договору та визначили, що розрахунок в повному обсязі має бути здійснений після отримання позитивного висновку експертизи та передачі документації в повному обсязі. Також цією угодою сторонами визнано фактично виконані роботи та профінансовані роботи на 1 751 300,00 грн. та вартість проектно-вишукувальних робіт на 2012 рік у розмірі 231 771,00 грн. Оскільки у листопаді 2009 - листопаді 2010 року замовник отримав документацію по якій оплачено та закрито актами виконаних робіт роботи на суму 1 751 300,00 грн. то в цій частині зобов'язання між сторонами є припиненим. Вважає, що між сторонами укладено договір на створення проектної продукції, та до правовідносин застосовуються відповідні положення норм законодавства, зокрема ст. 891 ЦК України, якими регулюється відповідальність підрядника за недоліки документації та робіт. Проте, позивачем-3 повідомлено відповідача про розірвання договору в односторонньому порядку з 0.11.2013. Умовами розділу 5 договору не передбачено повернення того, що було виконано ними за зобов'язанням до розірвання договору, а тому їх слід вважати припиненими з 01.11.2013. Також зазначає, що останній акт виконаних робіт підписано 15.11.2010, а позов подано 28.03.2014, тобто після спливу позовної давності, то у суду є всі підстави для застосування положень ч. 4 ст. 267 ЦК України та відмови судом у позові.

В судовому засіданні 13.01.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 20.01.2015.

Позивач-3 у поданих 20.01.2015 до відділу діловодства суду поясненнях зазначає, що договір № 534/09 від 27.08.2009 на створення проектної продукції за своєю природою є договором підряду. Зазначає, що попередніми судовими засіданнями встановлено факт неналежного виконання зобов'язань відповідачем, а саме висновок комплексної державної експертизи робочого проекту капітального ремонту автопроїздів мосту Метро у м. Києві є негативним із зауваженнями щодо доопрацювання та внесення відповідних змін у проектну документацію, з цього факту і виходить абсолютно правомірний висновок, щодо відшкодування коштів за неналежне виконання робіт. Виготовлення неякісної проектної документації унеможливлює виконання проекту в цілому, а тому і постало питання про повернення коштів. Оскільки джерелом фінансування вищевказаних робіт є кошти міського бюджету, тобто бюджетні кошти, дані правовідносини підпадають під дію низки нижченаведених нормативних актів. Відповідно до п. 21 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 45 від 16.05.2011 проектна документація затверджується відповідно до Порядку затвердження проектів будівництва і проведення експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 11.05.2011. Відповідно до пп. 3 п. 10 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення експертизи об'єкти, що споруджуються за кошти місцевого бюджету підлягають обов'язковій експертизі щодо кошторисної частини проекту будівництва. Виходячи з викладеного, корпорація підтримує та просить задовольнити позовні вимоги Прокуратури міста Києва, стягнувши з відповідача грошові кошти у сумі 1 751 300,00 грн., як такі, що підлягають поверненню до державного бюджету.

В судовому засіданні 20.01.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 03.02.2015.

Відповідач у поданих 30.01.2015 до відділу діловодства суду запереченнях на пояснення позивача-3 зазначає, що рішення попередніх судових інстанцій у даній справі скасовані та направлені на новий розгляд. Вважає, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору на проведення проектних робіт, що регулюється нормами глави 61 Цивільного кодексу України а також ст. 324 Господарського кодексу України. Зазначає, що у ч. 2 ст. 891 ЦК України та ч. 4 ст. 324 ГК України передбачено, що у разі виявлення недоліків проекту підрядник зобов'язаний безоплатно переробити проект, а також відшкодувати замовнику збитки, спричинені недоліками проекту. З матеріалів справи вбачається, що замовник прийняв роботи та не надіслав мотивованої відмови від прийняття робіт упродовж 15-ти днів від дня одержання акта здачі-приймання робіт (п. 3.7. договору). Більше того, замовник у межах строку позовної давності, що становить гри роки відповідно до ст. 863 ЦК України, не скористався жодним з вищенаведених вище способів притягнення підрядника до відповідальності за недоліки документації. Отже, беручи до уваги, що останній акт здачі-приймання проектної продукції на відповідну суму підписано позивачем 15.11.2010 і зобов'язання в частині виконання робіт на суму 1 751 300,00 грн. є припиненими, а позов подано 28.03.2014, тобто після спливу позовної давності, то у суду є всі підстави для застосування положень ч. 4 ст. 267 ЦК України та відмови судом у позові. Також зазначає, що позивач-3 посилається на положення наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 45 від 16.05.2011 та постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 11.05.2011. Проте, договір між сторонами був укладений 27.08.2009, а останній акт здачі-приймання робіт на суму 1 751 300, 00 грн. був підписаний сторонами 15.11.2010. Таким чином, застосування положень нормативно-правових актів до правовідносин, що виникли та були припинені задовго до набрання чинності даними нормативно-правовими актами, є неприпустимим та суперечить ч. 1 ст. 58 Конституції України. Оскільки умов щодо розірвання договору та його наслідків розділом 5 договору не визначено, то зобов'язання сторін у частині виконання робіт на суму 237 771,00 грн. слід вважати припиненими з 01.11.2013 і підстави для повернення виконаного до моменту розірвання договору відсутні. Враховуючи викладене, просить в позові Прокуратури міста Києва відмовити.

Позивачі 2 та 3 в судове засідання 03.02.2015 не з'явились.

Позивачі належним чином повідомлені про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, з огляду на наступне

Згідно абз. 2 п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Протокол судового засідання від 20.01.2014 свідчить про те, що представники позивачів були присутні в цьому засіданні та повідомлені про те, що наступне судове засідання відбудеться 03.02.2015 (підтверджується розпискою від 20.01.2015 представників позивачів 1 і 2).

В судовому засіданні 03.02.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.08.2009 між Комунальною корпорацією «Київавтодор» (замовник) та Акціонерним товариством закритого типу «Київсоюзшляхпроект» (підрядник) укладено договір на створення проектної документації № 534/09 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору в порядку та на умовах тендеру від 23.06.2009, визначених договором, замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами та засобами за рахунок замовника виконати зазначені в пункті 1.2 договору роботи, а замовник зобов'язується прийняти результат таких робіт (проектно-вишукувальну продукцію) і сплатити підряднику вартість виконаних робіт.

Згідно з п. 1.2. договору об'єкт проектної продукції: розробка проектно-кошторисної документації на капітальний ремонт автопроїздів мосту Метро в місті Києві.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення зобов'язань за договором виконав проектно-кошторисну документацію, яка не відповідає позитивному висновку експертизи, в зв'язку з чим за ініціативою позивача-3 договір був розірваний, а тому кошти сплачені позивачем-3 за документацію в розмірі 1 751 300,00 грн. мають бути повернуті.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги прокуратури підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як передбачено ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Суд дослідивши зміст договору вважає, що укладений сторонами договір № 534/09 від 27.08.2009 за своєю природою є договором на проведення проектних та пошукових робіт.

Відповідно до п. 6.1. договору договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2009, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором.

Сторонами було укладено додаткові угоди до договору, а саме: № 1 від 09.12.2009; № 2 від 14.07.2010; № 3 від 29.12.2010; № 4 від 03.02.2011; № 5 від 29.12.2011; № 6 від 20.01.2012 та № 7 від 29.12.2012.

Відповідно до п. 1.3. договору строки виконання робіт: серпень 2009 року - грудень 2009 року. Зміст і строки виконання основних етапів роботи визначаються календарним планом, який становить невід'ємну частину договору (додаток № 1 до договору).

Згідно з п. 2.1. договору вартість проектних робіт становить 1 989 071,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 331 512,00 грн.

Відповідно до п. 2.2. договору оплата виконаних робіт проводиться поетапно на підставі актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 2.3. договору розрахунок здійснюється згідно з актами приймання-передачі виконаних робіт з відстрочкою платежу 30 (тридцять) календарних днів включно в національній валюті України шляхом прямого переводу грошей на розрахунковий рахунок підрядника.

Сторонами було складено наступні акти приймання-передачі проектної продукції на загальну суму 1 751 300,00 грн.:

№ 90 від 25.11.2009 на суму 200 000,00 грн.;

№ 115 від 14.12.2009 на суму 400 000,00 грн.;

№ 118 від 21.12.2009 на суму 200 000,00 грн.

№ 46 від 15.11.2010 на суму 951 300,00 грн.;

Матеріали справи свідчать та не заперечується жодною із сторін, що позивач-3 повністю перерахував відповідачеві кошти в розмірі 1 751 300,00 грн. Залишок становив суму 237 771,00 грн. (1 989 071,00 грн. вартість робіт за договором - 1 751 300,00 грн.)

Додатковою угодою № 1 від 09.12.2009 внесено зміни до п. 6.1. договору та визначено строк дії договору до 31.09.2010, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором. Визначено, що вартість проектно-вишукувальних робіт, які необхідно виконати в 2009 році складає 1 600 000,00 грн.

Додатковою угодою № 2 від 14.07.2010 внесено зміни до п. 6.1. договору та визначено строк дії договору до 31.12.2010, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором. Визначено, що вартість проектно-вишукувальних робіт, які необхідно виконати в 2010 році складає 1 789 071,00 грн. у т.ч. вартість виконання робіт у 2010 році складає 1 189 071,00 грн. та заборгованість за 2009 рік - 600 000,00 грн.

Додатковою угодою № 3 від 29.12.2010 внесено зміни до п. 6.1. договору та визначено строк дії договору до 31.12.2011, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором. Визначено, що вартість проектно-вишукувальних робіт по договору складає 1 989 071,00 грн. Виконано та сплачено у 2009-2010 роках - 1 751 300,00 грн. Вартість проектно-вишукувальних робіт на 2011 рік складає 237 771,00 грн.

Додатковою угодою № 4 від 03.02.2011 внесено зміни до банківських реквізитів замовника.

Додатковою угодою № 5 від 29.12.2011 сторонами доповнено договір пунктом 2.10. наступного змісту: «Після завершення проектних робіт в повному обсязі, отримання позитивного висновку експертизи та передачі готової документації замовнику в повному обсязі, яка повинна повністю відповідати вимогам, що ставляться до такого виду робіт відповідно до чинного законодавства України, останній приймає роботу за актом приймання-передачі виконаних робіт та виконує розрахунок в повному обсязі, згідно з виконавчим кошторисом, тільки після отримання коштів від розпорядника бюджетними коштами».

Додатковою угодою № 4 від 03.02.2011 внесено зміни до банківських реквізитів підрядника.

Додатковою угодою № 7 від 29.12.2012 до договору відповідно до пунктів 4 та 5 статті 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» та у зв'язку зі зменшенням бюджетного фінансування на 2012 рік пункт 1.3. договору викладено в такій редакції: «Строки виконання проектних робіт: початок - серпень 2009 року; закінчення - грудень 2013 року». При цьому, у зв'язку із зміною строків виконання робіт пункт 6.1. договору викладено у такій редакції: «Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2013, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором».

Також додатковою угодою № 7 від 29.12.2012 до договору встановлено, що вартість проектно-вишукувальних робіт за договором складає 1 989 071,00 грн. Фактично виконано та профінансовано станом на 29.12.2012 - 1 751 300,00 грн. Вартість проектно-вишукувальних робіт станом на 2013 рік складає 237 771,00 грн. Оплата залишку за договором буде здійснена в 2013 році при умові включення об'єкту до плану робіт з капітального ремонту на 2013 рік.

Матеріали справи свідчать, що 14.12.2010 між Комунальною корпорацією «Київавтодор» (замовник) та Державним підприємством «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи» Київської міської філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» (виконавець) укладено договір № 11-00446-10 на проведення комплексної державної експертизи проекту капітального ремонту (далі - договір № 11-00446-10).

Відповідно до п. 1.1. договору № 11-00446-10 замовник доручає, а виконавець зобов'язується провести комплексу державну експертизу робочого проекту капітального ремонту автопроїздів мосту Метро через р. Дніпро (об'єкт) у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 1269 від 31.10.2007 «Про порядок затвердження інвестиційних програм і проектів будівництва та проведення їх комплексної державної експертизи»

Згідно з п. 2.1. договору № 11-00446-10 вартість експертизи, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 1269 від 31.10.2007 та № 427 від 05.04.2006, за зведеним кошторисним розрахунком становить 89 879,93 грн.

Відповідно до п. 2.3. договору № 11-00446-10 оплата проведеної експертизи здійснюється замовником протягом 5 (п'яти) банківських днів після підписання сторонами акта приймання-передачі робіт (наданих послуг).

Згідно з п. 3.1. договору № 11-00446-10 протягом 45 календарних днів з дня надання замовником виконавцю повного комплексу документації згідно з пунктом 1.2 договору № 11-00446-10, виконавець зобов'язується надати висновок комплексної державної експертизи.

Відповідно до п. 6.1. договору № 11-00446-10 він набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2010.

27.12.2010 Державним підприємством «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи» Київської міської філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» складено висновок № 11-00446-10 комплексної державної експертизи робочого проекту капітального ремонту автопроїздів мосту Метро у м. Києві, в якому вказано, що висновок комплексної державної експертизи робочого проекту капітального ремонту автопроїздів мосту Метро у м. Києві є негативним із зауваженнями щодо доопрацювання та внесення відповідних змін у проектну документацію.

Відповідно до п. 2 ст. 891 Цивільного кодексу України у разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов'язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач зазначає, що на його вимогу відповідачем за власні кошти було подано проектно-кошторисну документацію для проведення повторної експертизи, проте вдруге отримано негативний висновок, що не заперечується відповідачем.

Доказів наявності позитивного висновку державної експертизи документації, виготовленої відповідачем, не подано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що роботи з виготовлення проектної документації відповідачем виконані неякісно, тобто з порушенням умов договору.

В матеріалах справи наявний лист ПАТ «Київсоюзшляхпроект» до КК «Київавтодор» № 515 від 07.10.2013, в якому відповідач у зв'язку з необхідністю проведення додаткових робіт з обмеження проектування, а також коригування кошторисної документації в поточних цінах просить КК «Київавтодор» продовжити терміни розробки проектної документації та передбачити додаткові кошти.

Зі службової записки начальника відділу експлуатації мостових та гідротехнічних споруд КК «Київавтодор» вбачається, що корпорацією враховано лист № 515 від 07.10.2013 та вирішено, що відповідач не спроможний вирішити питання забезпечення об'єкту якісною документацією. Для завершення проектних робіт ПАТ «Київсоюзшляхпроект» необхідно 450 000,00 грн. для проведення обстеження мосту та 1 500 000,00 грн. на коригування проекту, а тому КК «Київавтодор» дійшов висновку про необхідність проведення наради щодо припинення договору та подальших заходів щодо повернення коштів, витрачених на виготовлення неякісної проектної продукції.

Згідно з п. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Сторонами узгоджено, що договір може бути розірваний за ініціативою замовника у разі: неякісного виконання робіт (підпункт 5.2.2 пункту 5.2 договору) та втрати актуальності роботи (підпункт 5.2.3 пункту 5.2 договору).

Як встановлено судом роботи за договором відповідачем виконано неякісно.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що при односторонньому розірванні договору або призупиненні робіт замовник повинен письмово повідомити підрядника про своє рішення. Датою розірвання договору або призупинення робіт є дата письмового повідомлення.

Позивач-3 звернувся до відповідача з письмовим повідомленням № 01-5/1555 від 01.11.2013 в якому зазначає, що на підставі підпунктів 5.2.2 та 5.2.3 пункту 5.2 та пункту 5.4 договору розриває договір в односторонньому порядку з 01.11.2013 та пропонує відповідачу в добровільному порядку повернути отримані за договором кошти у сумі 1 751 300,00 грн. та перерахувати пеню - 129 308,31 грн.

Вказане повідомлення було вручено відповідачу 01.11.2013 вх. № 349, що підтверджується штампом ПАТ «Київсоюзшляхпроект» на копії письмового повідомлення, наявного в матеріалах справи.

Відповідно до п. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, договір слід вважати розірваним в односторонньому порядку 01.11.2013.

Позивачем-3 надіслано відповідачу претензію № 09-1/14/1 від 13.02.2014 з вимогою про негайне повернення коштів у сумі 1 751 300,00 грн. на рахунок позивача-3.

На вказану претензію ПАТ «Київсоюзшляхпроект» листом № 59/1 від 25.02.2014 надало відповідь, в якій просило КК «Київавтодор» надати час для поетапного погашення заборгованості.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом враховано, що внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо створення проектної документації, яка б відповідала вимогам, що ставляться до такого виду робіт, не можливе її використання для впровадження робіт капітального ремонту автопроїздів мосту Метро в м. Києві.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення з відповідача 1 751 300,00 грн. коштів, сплачених за роботи, які фактично належним чином надані не були.

Посилання відповідача стосовно спливу строку позовної давності не приймаються судом з огляду на наступне

Частиною 5 статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 863 Цивільного кодексу України встановлено, до вимог щодо неналежної якості роботи, виконаної за договором підряду, застосовується позовна давність в один рік, а щодо будівель і споруд - три роки від дня прийняття роботи замовником.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З наявного в матеріалах справи листа № 59/1 від 25.02.2014 вбачається, що ПАТ «Київсоюзшляхпроект» фактично визнано наявність заборгованості перед позивачем-3, що розцінюється судом як визнання відповідачем боргу.

Отже, у суду відсутні підстави для застосування до правовідносин сторін наслідків спливу позовної давності, передбачених статтею 267 Цивільного кодексу України.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених прокуратурою не надав.

Таким чином, позовні вимоги Першого заступника прокурора міста Києва обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київсоюзшляхпроект» (м. Київ, вул. Кудрявська, 3/5, ) на користь Комунальної корпорації «Київавтодор» (м. Київ, вул. Командарма Каменєва, 6, код ЄДРПОУ код 03359026) 1 751 300 (один мільйон сімсот п'ятдесят одну тисячу триста) грн. 00 коп. боргу.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київсоюзшляхпроект» (м. Київ, вул. Кудрявська, 3/5, ) в дохід Державного бюджету України (за наступними реквізитами отримувач: ГУ ДКСУ у м. Києві, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 3001, код платежу: 22030001, символ звітності банку: 206) 35 026 (тридцять п'ять тисяч двадцять шість) грн. 00 коп. судового збору.

Повне рішення складено 10.02.2015.

Суддя В.В.Сівакова