КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"17" лютого 2015 р. Справа №911/4890/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шипка В.В.

суддів: Остапенка О.М.

Верховця А.А.

при секретарі судового засідання Шевченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області та Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на постанову Господарського суду Київської області від 09.12.2014 року

у справі № 911/4890/14 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою

боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Імекстрейдінг"

про банкрутство

за участю представників:

ліквідатор: Федорченко І.В.,

від апелянтів: Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - не з'явилися,

Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області - не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду м. Києва від 09.12.2014р. у справі №911/4890/14 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Імекстрейдінг" (08154, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Білогородська, буд. 21; код ЄДРПО України 38748942) та відкрито його ліквідаційну процедуру. При подальшому розгляді справи застосовано положення статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ліквідатором банкрута призначено Федорченко Ірину Вікторівну (08154, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Білогородська, 19-А, кв. 118; ідентифікаційний номер ). Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Імекстрейдінг" (08154, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Білогородська, буд. 21; код ЄДРПО України 38748942), текст якого додається. Зобов'язано ліквідатора банкрута протягом двох тижнів по закінченню встановленого частиною третьою ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строку подати на затвердження до суду реєстр вимог кредиторів банкрута. За результатами роботи ліквідатора подати господарському суду Київської області звіт та ліквідаційний баланс. Зобов'язано ліквідатора інформувати господарський суд про свою роботу та вжиття заходів, спрямованих на ліквідацію банкрута.

Не погоджуючись з вказаною постановою Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області звернулась з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Київської області від 09.12.2014 року у справі № 911/4890/14 та припинити провадження у справі № 911/4890/14.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2015р. апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області було прийнято до провадження і розгляд справи призначено на 17.02.2015р.

В обґрунтування апеляційної скарги ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області посилається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також порушує інтереси держави в сфері поповнення дохідної частини державного бюджету.

Не погоджуючись з вказаною постановою Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві звернулась з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Київської області від 09.12.2014 року у справі № 911/4890/14 та припинити провадження у справі № 911/4890/14.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2015р. апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві було прийнято до провадження і розгляд справи призначено на 17.02.2015р.

В обґрунтування апеляційної скарги ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві посилається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме норм ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України. ст.60 ГК України та ст.ст. 1, 38, 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

16.02.2015р. ліквідатор ТОВ "Торгівельна компанія "Імекстрейдінг" Федорченко І.В. подала через відділ документального забезпечення відзиви на апеляційні скарги, в яких просить постанову Господарського суду Київської області від 09.12.2014 року у справі № 911/4890/14 залишити без змін, апеляційні скарги - без задоволення.

Встановлено, що в судове засідання 17.02.2015р. представники апелянтів Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області та Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційні скарги за відсутності апелянтів, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні ліквідатор Федорченко І.В. заперечила доводи апеляційних скарг, просила залишити скарги без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши ліквідатора, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, перевіривши правильність застосування норм права місцевим господарським судом, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діяла з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно зі ст. ст. 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатор (голова ліквідаційної комісії) - ТОВ "Торгівельна компанія "Імекстрейдінг" звернувся до господарського суду Київської області з заявою про порушення справи про банкрутство, у зв'язку з відсутністю майна для задоволення вимог кредиторів в порядку ст. 95 Закону.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.11.2014 було прийнято до розгляду вказану заяву та її розгляд призначено на 24.11.2014.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.11.2014 було порушено провадження у даній справі та призначено на 09.12.2014, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів в порядку ст. 19 Закону. Копію ухвали про порушення провадження у справі було надіслано на адресу гр. Гончару А.М., реєстраційній службі Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, ВДВС Києво-Святошинського РУЮ, ОДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, ОДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, ОДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області, Києво-Святошинському районному суду Київської області та Головному управлінню юстиції у Київській області Міністерства юстиції України.

Як зазначалось вище, Постановою господарського суду Київської області від 09.12.2014р. у справі № 911/4890/14 визнано банкрутом ТОВ "Торгівельна компанія "Імекстрейдінг", відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Федорченко Ірину Вікторівну, оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури ТОВ "Торгівельна компанія "Імекстрейдінг", текст якого додається, зобов'язано ліквідатора банкрута протягом двох тижнів по закінченню встановленого ч.3 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строку подати на затвердження до суду реєстр вимог кредиторів банкрута, ліквідатора подати господарському суду Київської області звіт та ліквідаційний баланс та інше.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 95 Закону, особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Нормами ст. 91 ГПК України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

У відповідності до ст. 1 Закону, учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство. Як встановлено статтею 1 Закону, сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

Цією статтею також визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Особливості та порядок заявлення кредиторами претензій до боржника, що ліквідується в порядку ст. 95 Закону, визначені положеннями ч. 3 ст. 95 Закону, які передбачають, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Отже, у справі про банкрутство боржника, що ліквідується власником (в порядку ст. 95 Закону ), особа може набути статусу кредитора - сторони у справі про банкрутство, лише після прийняття постанови про визнання банкрутом та у разі звернення із кредиторськими вимогами до боржника.

У зв'язку з наведеним, органи державної податкової служби та інші державні органи є кредиторами неплатоспроможних боржників, якщо вони мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, що узгоджується з нормою ч. 1 ст. 210 Господарського кодексу України. Однак, вказана норма не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство.

При цьому, колегія суддів вважає необхідним зауважити на тому, що органи податкової служби були вправі звернутися до ліквідатора боржника та провести позапланову перевірку його господарської діяльності, а у випадку відмови ліквідатора, як керівника боржника, надати можливість перевірки суб'єкта господарювання, органи податкової служби були вправі оскаржити дії ліквідатора до суду у справі про банкрутство.

В матеріалах справи не міститься доказів звернення апелянтів до суду першої інстанції з заявами про визнання кредиторських вимог у даній справі, а також відсутня наявність порушення прав апелянтів на здійснення податкової перевірки боржника платника податків.

Таким чином, скаржники не набули статусу ані кредиторів у справі, ані учасників провадження у даній справі.

В апеляційних скаргах апелянти жодним чином не посилаються на наявність у боржника заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), відповідно, будь-яких майнових (грошових) претензій до боржника, розмір таких претензій (суму вимог), характер вимог (майнові або грошові). Окрім цього, в скаргах відсутнє посилання на будь-які докази, з їх наданням, що підтверджують такі вимоги. У судове засідання такі докази апелянтами також не подані.

Отже, враховуючи викладені обставини та аналіз норм законодавства, судовою колегією встановлено, що ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві та ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області не зверталися до суду із кредиторськими вимогами до боржника, у своїх апеляційних скаргах, також, не вказують про існування у боржника податкової заборгованості. Крім того, про початок самоліквідації та порушення справи про банкрутство апелянт був завчасно та в установленому порядку повідомлений, скарг на дії ліквідатора від учасників процесу та, безпосередньо, від податкової інспекції до суду не надходило. Доказів того, що господарський суд першої інстанції при прийнятті оскарженого судового акту вирішив питання про права та обов'язки апелянтів, останніми також не надано.

Отже, право, визначене у ст. 91 ГПК України, на подання апеляційної скарги на оскаржувану постанову місцевого господарського суду, у даному випадку, у податкових органів було відсутнє.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.2011 № 7, з метою забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про перегляд судових рішень в апеляційному порядку господарським судам України роз'яснено, що, у разі помилкового порушення апеляційного провадження, зокрема за апеляційною скаргою поданою особою, яка не мала права її подавати, господарський суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 « Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» перелік підстав припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК) та залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 5-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.2011 № 7 у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на вищевикладене, на те, що ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві та ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області не набули статусу учасників провадження у даній справі про банкрутство, права апелянтів оскаржуваною постановою не порушені, питання про права і обов'язки апелянтів стосовно сторін у справі судом першої інстанції в даному випадку не вирішувались, апелянти не мають права на оскарження прийнятої судом першої інстанції постанови від 09.12.2014 у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що провадження за апеляційними скаргами ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві та ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області має бути припинено.

Керуючись ст. ст. 4-1, 4-7, 32-34, 43, п. 1 ч. 1 ст. 80, 86, 99 ГПК України, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області та Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення.

2. Припинити апеляційне провадження за апеляційними скаргами Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області та Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві з перегляду постанови господарського суду Київської області від 09.12.2014р. у справі № 911/4890/14.

3. Матеріали справи № 911/4890/14 повернути до господарського суду Київської області.

4. Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.В. Шипко

Судді О.М. Остапенко

А.А. Верховець