ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2015 р. Справа № 922/1127/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Євтушенкові Є.В.

за участю представників сторін:

стягувача - Ушаков В.С., дов. №1/2а-05/1393 від 13.12.2014 року

відповідача - не з'явився

ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області - не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області (вх. № 468 Х/3-11) на ухвалу господарського суду Харківської області від 01.12.2014 р., винесену за результатом розгляду скарги Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України на постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В. від 12.09.2014 року ВП № 44730795 та постанову начальника відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області Бунякіна В.О. від 06.10.2014 року (в порядку ст. 121-2 ГПК України) по справі № 922/1127/14

за позовом Інституту рослинництва імені В. Я. Юр'єва НААН України, м. Харків,

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України", с. Комсомольське,

про стягнення 18 030,73 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року позивач - Інститут рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України звернувся до Державного підприємства Дослідне господарство "Комсомолець" інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України", відповідача, з позовом про стягнення 18 030,73 грн. Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача зобов'язань за ліцензійним договором № 90-А від 15 квітня 2010 року в частині проведення розрахунків.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 травня 2014 року затверджено мирову угоду від 12.05.2014 року, укладену між сторонами у справі № 922/1127/14, провадження у справі припинено.

05 листопада 2014 року Інститут рослинництва ім. В.Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України звернувся до господарського суду Харківської області зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В. від 12 вересня 2014 року ВП № 44730795 та постанову начальника відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області Бунякіна В.О. від 06 жовтня 2014 року (вх. № 260 від 05 листопада 2014 року).

У вказаній скарзі Інститут рослинництва ім. В.Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В. від 12 вересня 2014 року ВП № 44730795 та постанову начальника Бунякіна В.О. від 06 жовтня 2014 року ВП № 44730795 відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області прийняти до виконання виконавчий документ - ухвалу господарського суду Харківської області від 14 травня 2014 року по справі № 922/1127/14.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.12.2014 року по справі №922/1127/14 (суддя Калініченко Н.В.) скаргу Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України на постанову старшого державного виконавця від 12.09.2014 року та постанову начальника відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 06.10.2014 року - задоволено.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В. від 12.09.014 року ВП № 44730795 та постанову начальника Бунякіна В.О. відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 06.10.2014 року ВП № 44730795.

Зобов`язано відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області прийняти до виконання виконавчий документ - ухвалу господарського суду Харківської області від 14 травня 2014 року по справі № 922/1127/14.

ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області не погодилось з зазначеною ухвалою, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило вказану ухвалу скасувати.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що оскільки мирова угода, затверджена судом, припускає добровільне її виконання, а Закон України "Про виконавче провадження'' (далі Закон) направлений на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), то у разі невиконання стороною умов такої угоди у добровільному порядку заінтересована сторона має звернутися до суду, який видав ухвалу про затвердження мирової угоди, із заявою про зміну порядку її виконання, з добровільного на примусовий, що стане підставою для вчинення Державною виконавчою службою дій, спрямованих на примусове виконання.

Також вказує на те, що у виконавчому документі та заяві стягувача невірно зазначено назву підприємства боржника, а саме: зазначено Державне підприємство "Дослідне господарство "Комсомолець" Національної академії аграрних наук України замість вірної назви - "Державне підприємство "Дослідне господарство "Комсомолець" інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України".

А тому, як стверджує заявник, оскільки ухвала місцевого господарського суду про затвердження мирової угоди не містить всіх обов'язкових реквізитів виконавчого документа, передбачених статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", господарський суд першої інстанції повинен був відмовити в задоволенні скарги на дії ВДВС.

Інститут рослинництва імені В. Я. Юр'єва НААН України у відзиві на апеляційну скаргу та його представник у судовому засіданні 09.02.2015 року проти її доводів заперечує, вважає оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Свої заперечення обгрунтовує тим, що ухвала господарського суду Харківської області про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» , а тому у разі ухилення однієї із сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою вказана ухвала є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 цього Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.01.2015 року апеляційну скаргу ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 09.02.2015 року на 15:00 год.

Представники боржника та ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області у судове засідання не з"явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце його проведення, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення №508 та № 494 про вручення їм копій ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

А тому колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за відсутності представників зазначених учасників процесу за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області та стягувача, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

12 вересня 2014 року стягувач - Інститут рослинництва імені В. Я. Юр'єва НААН України звернувся до Відділу ДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області із заявою від 28.08.2014 року про примусове виконання ухвали господарського суду Харківської області за вих. № 1/2а-05/752 (а.с. 136, 137).

В обґрунтування заяви стягувач посилається на те, що боржник в порушення умов затвердженої господарським судом Харківської області мирової угоди взятих на себе за цією угодою зобов`язань не виконав, зокрема, судові витрати в сумі 1 827,00 грн. не пізніше 30 травня 2014 року своєчасно не сплатив та заборгованість в розмірі 3 030,73 грн. не пізніше 1 серпня 2014 року також не сплатив.

У зв`язку з цим стягувач просив відділ ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області відкрити виконавче провадження та виконати ухвалу господарського суду Харківської області від 14 травня 2014 року, стягнувши з боржника заборгованість в сумі 18 030,73 грн. згідно графіка, зазначеного в заяві. Накласти арешт на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах.

12 вересня 2014 року ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Харківської області від 14.05.2014 року по справі № 922/1127/14, керуючись п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону, у зв`язку з невірно зазначеною назвою підприємства-боржника та тим, що виконавчий документ, виданий на підставі рішення, яким надано відстрочку виконання, приймається державним виконавцем до виконання після закінчення строку відстрочки в межах строку, встановленого для його пред`явлення.

23 вересня 2014 року стягувачем було подано до відділу ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області скаргу на постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В. від 12.09.2014 року, в якій скаржник просив скасувати постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В. від 12.09.2014 року ВП № 44730795 про відмову у відкритті виконавчого провадження та ухвалити нову, якою прийняти до виконання ухвалу господарського суду Харківської області від 14 травня 2014 року.

06 жовтня 2014 року начальником відділу ДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області Бунякіним В.О. було винесено постанову про результати розгляду скарги, якою у задоволенні скарги директора інституту рослинництва В.Я. Юр`єва Національної академії наук України від 12.09.2014 року відмовлено. Дії старшого виконавця відділу ДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області - Гапона Є.В. визнано такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Стягувач вважає, що постанова старшого виконавця відділу ДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області Гапона Є.В. від 12 вересня 2014 р. та постанова начальника відділу ДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області Бунякіна В.О. від 06 жовтня 2014 року є незаконними та необґрунтованими, у зв`язку з чим він звернувся із скаргою до господарського суду Харківської області.

Місцевий господарський суд, задовольняючи скаргу стягувача на постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В. від 12.09.2014 року ВП № 44730795 та постанову начальника відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області Бунякіна В.О. від 06.10.2014 року, виходив з того, що ухвала господарського суду Харківської області від 14 травня 2014 року, якою затверджена мирова угода, відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону, а тому підлягає виконанню державною виконавчою службою.

При цьому, господарський суд першої інстанції вказував на те, що невірне зазначення назви підприємства-боржника у заяві стягувача (Державне підприємство "Дослідне господарство "Комсомолець" Національної академії аграрних наук України" замість Державне підприємство Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України") не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ відповідає вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження''.

Крім того, господарський суд першої інстанції зазначив, що застосування старшим державним виконавцем Гапоном Є.В. до ухвали господарського суду Харківської області від 14 травня 2014 року положень ч. 3 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" є незаконним, так як даною ухвалою суду боржнику було надано розстрочку з графіком погашення заборгованості, всупереч зазначеній старшим державним виконавцем відстрочки.

Таким чином за висновком місцевого господарського суду, постанова від 12 вересня 2014 року та постанова від 06 жовтня 2014 року, яка містить аналогічні обґрунтування, є такими, що винесені з безпідставним застосуванням ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Однак, колегія суддів не може погодитися із такими висновками господарського суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Згідно зі ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 2 ч.2 ст.З Закону України "Про виконавче провадження" ухвали, постанови судів у господарських справах підлягають виконанню Державною виконавчою службою.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення, зазначеного у ст. З України "Про виконавче провадження".

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Таким чином, враховуючи, що мирова угода, затверджена судом, припускає добровільне її виконання, а Закон України "Про виконавче провадження'' направлений на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), то у разі невиконання стороною умов такої угоди у добровільному порядку, заінтересована сторона має право звернутися до суду, який видав ухвалу про затвердження мирової угоди, із заявою про зміну порядку її виконання, з добровільного на примусовий, що стане підставою для вчинення Державною виконавчою службою дій, спрямованих на примусове виконання.

Однак, стягувач після невиконання боржником в добровільному порядку умов мирової угоди до господарського суду із заявою про зміну порядку виконання ухвали про затвердження мирової угоди з добровільного на примусовий не звертався, у зв"язку із чим у державного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження.

Крім того, звертаючись із заявою від 28.08.2014 року, стягувач просив ВДВС відкрити виконавче провадження, виконати ухвалу господарського; суду Харківської області від 13 травня 2014 року №922/1127/14, стягнувши з ДП «ДГ «Комсомолець» НАННУ заборгованість в сумі 18030,73 грн.

Однак, станом на момент звернення до ВДВС з заявою стягувача ( 28.08.2014 року) у заявника виникло право на звернення стягнення грошових сум: 1827,00 грн, яку боржник повинен був сплатити до 30 травня 2014 року у відповідності до узгодженого графіку погашення в мировій угоді, та грошової суми 3030,73 грн., яку боржник повинен був у відповідності до узгодженого сторонами графіку погашення сплатити до 01 серпня 2014 року.

Що стосується інших сум боргу, які зазначені в графіку погашення, право на їх стягнення у заявника виникає у відповідний період, визначений графіком погашення, останній платіж якого в сумі 6800,00 грн визначений датою 31.12.2014 року.

При цьому ухвалою суду про затвердження мирової угоди не зазначено того, коли у заявника виникає право на звернення стягнення саме на всю суму боргу- 18030,73 грн. після несплати відповідного першого платежу або після несплати всіх платежів .

А тому право на звернення стягнення, якщо сторонами визначений відповідний графік погашення боргу, виникає лише після несплати відповідного платежу саме на суму, яка не сплачена.

Таким чином, заявник передчасно звернувся із заявою про стягнення усієї суми заборгованості в розмірі 18030,73 грн.

Також слід зазначити, що відповідно до пункту 3.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" у разі ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою:

- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах.

- якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Згідно з пунктом 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі, зокрема зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до п. 7.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством (статтею 86 ГПК та статтею 18 названого Закону) ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов'язань сторін тощо.

За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Як вбачається з матеріалів справи, у виконавчому документі - ухвалі господарського суду Харківської області від 14 травня 2014 року та заяві стягувача було невірно зазначено назву підприємства боржника, а саме: зазначено Державне підприємство "Дослідне господарство "Комсомолець" Національної академії аграрних наук України замість вірної назви - "Державне підприємство "Дослідне господарство "Комсомолець інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України".

А тому, вказана ухвала не може вважатися виконавчим документом в розумінні статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", так як вона не відповідає вимогам, які ставляться зазначеною нормою до змісту виконавчих документів.

Відповідно до пункту 8 статті 26 Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Отже, господарський суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення скарги стягувача на постанову старшого державного виконавця Гапона Є.В. від 12.09.2014 року ВП № 44730795 та постанову начальника відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області Бунякіна В.О. від 06.10.2014 року

Таким чином, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, неповністю дослідив обставини, які мають значення для справи, порушив норми процесуального права, а тому вказана ухвала підлягає скасуванню, а скарга Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України на постанову старшого державного виконавця від 12.09.2014 року та постанову начальника відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 06.10.2014 року - залишенню без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктами 1, 4 частини 1 статті 104, статтею 105, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 01.12.2014 року скасувати.

Скаргу Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України на постанову старшого державного виконавця від 12.09.2014 року та постанову начальника відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 06.10.2014 року залишити без задоволення.

Стягнути з Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України (61060, м. Харків, пр-т Московський, 142) на користь Відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Паризької Комуни, 4) 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 16.01.2015 року.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.