ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Справа № 917/99/13-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого суддіОвечкіна В.Е.,
суддівЧернова Є.В.,
Цвігун В.Л.,
розглянув касаційну скаргу
Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області
на постановувід 10.12.2014 р. Харківського апеляційного господарського суду
у справі№917/99/13-г господарського суду Полтавської області
за позовомТОВ "Кременчукнафтопродукт Груп"
доКременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ТОВ "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державна податкова служба у Полтавській області:
провизнання права власності
за участю представників:

позивача: Реута Н.В., дов. від 22.09.2014 №1;

відповідача: не з'явився;

третіх осіб: не з'явилися;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 28.03.2013 (суддя О. Ківшик) позовні вимоги задоволено частково: за позивачем визнано право власності на бензин автомобільний А-92 у кількості 3744,00 куб дм, вартістю 3968 грн., придбаний по договору поставки №31 від 01.06.2011 р. і вилучений Кременчуцькою ОДПІ з резервуару №15 на АЗС ТОВ "Кременчукнафтопродукт Груп" №16 згідно протоколу №1 про тимчасове затримання майна від 16.11.2012 р. та переданий на зберігання ТОВ "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс".

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.08.2014 (судді П. Тихий, О. Ільїн, В. Россолов), рішення господарського суду Полтавської області від 28.03.2013 скасовано в частині задоволення позову і прийняте нове рішення, яким в цій частині в позові відмовлено. В іншій частині позову рішення суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.10.2014 (судді В. Овечкін, Є. Чернов, В. Цвігун) постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.08.2014 скасовано в частині відмови в задоволенні позову і в цій частині направлено на новий розгляд до Харківського апеляційного господарського суду. В іншій частині постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.08.2014 залишено без змін.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 (судді Ю. Могилєвкін, В. Пушай, О. Плужник) рішення господарського суду Полтавської області від 28.03.2013 залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими у справі судовими рішеннями, Кременчуцька ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області звернулася із касаційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Полтавської області від 28.03.2013 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. Вважає, що судами невраховано положення ст. 328 ЦК України та недотримано вимог ст. 43 ГПК України.

До Вищого господарського суду України надійшло заперечення ТОВ "Кременчукнафтопродукт Груп" на касаційну скаргу, в якому позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові акти без змін.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

01.07.2011 р. між ТОВ "Ріаліз Оіл" (постачальник) та ТОВ "Кременчукнафтопродукт Груп" (покупець) укладено Договір поставки нафтопродуктів №31 від 01.07.2011 р. (з урахуванням Додаткових угод, том справи 1), відповідно до умов якого постачальник зобов'язувався поставити і передати у власність покупця товар (нафтопродукти), а покупець сплатити вартість товару протягом 120 днів з моменту підписання кожної видаткової накладної (п. 1.1 та п. 5.1 Договору поставки).

Умовами договору сторони узгодили, що номенклатура, ціна, кількість та строки поставки товару визначаються у додаткових угодах (п. 1.2 Договору поставки);поставка товару здійснюється автомобільним транспортом покупця на умовах FCA(м. Донецьк, м. Маріуполь, склад продавця) за Міжнародними правилами Інкотермс 2000. Можлива поставка транспортом продавця або транспортом третьої сторони. Транспортні витрати платить покупець по виставлених продавцем рахунках. Поставка Товару здійснюється партіями, протягом 5 календарних днів після надходження письмової заявки покупця. Продавець не проводить поставку без письмового уз годження з покупцем номенклатури і об'ємів поставки (п. 3.1. та п. 3.2 Договору поставки); якість товару повинна відповідати технічним умовам та державним стандартам, діючим на території України та підтверджуватись паспортом (сертифікатом) якості заводу-виробника товару (п. 3.1 Договору поставки); датою поставки вважається дата, вказана у видатковій накладній (п. 4.5 Договору поставки);товар вважається поставленим постачальником та прийнятим покупцем, а право власності на товар перейшовшим від постачальника до покупця в момент підписання документів, зазначених у п. 4.5 даного Договору (п. 4.6 Договору поставки); оплата за товар проводиться протягом 120 днів з дати підписання кожної окремої видаткової накладної (п. 5.1 Договору поставки);ціна на товар узгоджується у додаткових угодах до даного Договору (5.5 Договору поставки); даний Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.03.2013 р. (п. 11.1 Договору поставки).

01.07.2011 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до вказаного Договору поставки, у якій сторони дійшли згоди щодо внесення змін до п. 4.5 та п. 5.1 Договору поставки, виклавши їх у наступній редакції: пункт 4.5: "датою поставки вважається дата, вказана у видатковій накладній або акті приймання-передачі"; пункт 5.1: "оплата за товар проводиться протягом 120 днів з дати підписання кожної окремої видаткової накладної або акту приймання-передачі".

22.10.2012 р. сторонами укладено додаткову угоду № 00011 до вказаного Договору поставки, у якому визначили вид, кількість та ціну товару, а саме : бензин автомобільного А-92 УКТ ЗЕД в кількості 78.289 тон по ціні 11 587,50 грн. (без ПДВ), дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду у кількості 15128 тон по ціні 9375,00 грн. (без ПДВ).

01.11.2012 р. сторонами укладено додаткову угоду № 00001 до вказаного Договору поставки, у якому визначили вид, кількість та ціну товару, а саме : бензин автомобільного А-95 УКТ ЗЕД в кількості 203,394 тон по ціні 11 587,50 грн. (без ПДВ), бензин автомобільного А-92 УКТ ЗЕД в кількості 19,352 тон по ціні 11 987,50 грн. (без ПДВ), бензин автомобільного А-95 УКТ ЗЕД в кількості 73,615 тон по ціні 11 675,00 грн. (без ПДВ), дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду у кількості 85,874 тон по ціні 9 450,00 грн. (без ПДВ).

Суд першої інстанції зробив обгрунтований висновок, що факт виконання постачальником договірних зобов'язань з поставки товару покупцю та факт отримання останнім товару (бензину автомобільного А-92 ДСТУ 4063-2001 у кількості 11073,00 куб.дм.) на загальну суму 117 373,80 грн. підтверджується копіями належно оформлених видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, а саме : видаткової накладної № 00011 від 22.10.2012 року, товарно-транспортної накладної № 3562 від 22.10.2012 року на суму 5111729,41 грн.; видаткової накладної № 00001 від 01.11.2012 року, товарно-транспортної накладної № 3733 від 02.11.2012 року на суму 1 258 798,55 грн.

За результатом проведених операцій Постачальником виписано податкові накладні від 31.10.2012р. №192 та від 30.11.2012р. №114 (відповідно), які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. на підставі податкових накладних від 31.10.2012р. №192 та від 30.11.2012р. №114 позивачем сформовано податкових кредит за жовтень та листопад місяць 2012 року, що підтверджується розшифровкою податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагента.

Приймання позивачем товару, зокрема, бензину автомобільного А-92 ДСТУ 4063-2001 у кількості 11073,00 куб.дм., обліковано в резервуар №15, що підтверджується журналом обліку надходження нафтопродуктів на АЗС № 16, с. Супрунівка, в якому зазначена дата надходження нафтопродуктів, номер ТТН, найменування, марка, вид нафтопродукту, об'єм ТТН, температура нафтопродукту, густина нафтопродукту, маса нафтопродукту, залучено до матеріалів справи) та частково продана з АЗС №16, що належить Позивачу.

Кременчуцька ОДПІ Полтавської області провела перевірку АЗС №16 позивача та на підставі п.п. 20.1.5 ст. 20 Податкового кодексу України проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, коштів на АЗС № 16, в тому числі здійснено зняття залишків товарно-матеріальних цінностей (палива). Даний факт зафіксований актом інвентаризації від 05.11.2012, яким зазначені наступні залишки паливно-мастильних матеріалів: бензин автомобільний А-95-Євро виду І ДСТУ 4839:2007 - 3419,0 куб.дм. по ціні 11,10 грн.; бензин автомобільний А-95 ДСТУ 4063-2001 - 10727,0 куб.дм. по ціні 10,90 грн.; бензин автомобільний А-92 ДСТУ 4063-2001 - 11 073,0 куб.дм. по ціні 10,60 грн.; паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду II, ДСТУ 4840:2007 - 9598,0 куб.дм. по ціні 9,80 грн.. До зазначених товарів було надано наступні документи : журнал обліку надходження нафтопродуктів АЗС № 16; товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 2047 від 04.11.2012 р. на бензин автомобільний А-95-євро виду І, бензин автомобільний А-92 та паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду II; товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 3443 від 13.10.2012 на бензин автомобільний А-95 та паливо дизельне підвищеної якості (євро) марки В виду II; товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 3562 від 22.10.2012 р. на бензин автомобільний А-92; товарно- транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №3733 від 02.11.2012 р. на бензин автомобільний А-95, бензин автомобільний А-92 та паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду II; сертифікат відповідності та паспорт № 1621 від 22.10.2012 р. на бензин автомобільний А-92, виданий "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" сертифікат відповідності та паспорт № 1693 від 02.11.2012 р. на бензин автомобільний А-92, виданий "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" сертифікат відповідності та паспорт № 1694 від 02.11.2012 р. на бензин автомобільний А-95, виданий "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" сертифікат відповідності та паспорт № 986 від 04.07.2012 р. на бензин автомобільний А-95 євро виду І, виданий "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" сертифікат відповідності та паспорт № 1695 від 02.11.2012 р. на паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду, виданий ТОВ "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс".

ДПС у Полтавській області 05.11.2012 р. прийнято рішення № 2811/10/22-335 про проведення експертизи вищезазначених бензинів та пального, проведено відбирання проб нафтопродуктів, про що складено відповідний акт від 05.11.2012 р.

Суд першої інстанції зазначив, що у відповідності до результатів досдіджень проб паливно- мастильних матеріалів сумнівної якості, проведених 15.11.2012р. Центральним митним управлінням лабораторних досліджень та експертної роботи Державної митної служби України встановлено, що бензин автомобільний А-92 ДСТУ 4063-2001 не відповідає вимогам ДС1 4063-2001 "Бензини автомобільні. Технічні умови" за показниками: "концентрація фактичних смол", "детонаційна стійкість: октанове число за дослідним методом" та "сумарний вміст ароматичних вуглеводнів".

У зв'язку з чим, Кременчуцькою ОДПІ зроблено висновки про те, що бензин автомобільний А-92 ДСТУ 4063-2001 в кількості 11 073,0 куб.дм. не відповідає вимогам ДСТУ 4063-2001 та наявним прибутковим документам, документів щодо його походження не представлено, власника не встановлено, товари не обліковані у встановленому законодавством порядку, чим порушено п. 12 ст. 3 та ст. 6 Закону України від 01.06.2000 р. № 1776-ІП "Про застосування реєстратор розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (із змінами доповненнями). Загальна вартість необлікованих товарів на АЗС складає 117 373,80 грн.

За актами вищезазначених висновків податковою службою 16.11.2012 р. складено протокол №1 про тимчасове затримання частини майна, що є безхазяйним, а саме: рідини невстановленого походження із запахом бензину А-92 у кількості 3 744,00 куб.дм. по ціні 10,60 грн. за літр.

На підставі укладеного між Кременчуцькою ОДПІ та ТОВ "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" Договору відповідального зберігання № 95 від 16.11.2012 р., на відповідальне зберігання останньому передано бензин А-92 у кількості 3744,00 куб.дм. Дана обставина підтверджується належним чином оформленим актом приймання-передачі майна № 1 від 16.11.2012 р. та визнається відповідачем та третьою особою на стороні відповідача.

Кременчуцькою ОДПІ 19.11.2012 р. винесено рішення №1 про накладення адміністративного арешту майна на загальну суму 39 686,40 грн. та складено акт опису та попередньої оцінки майна №4/19-041, згідно якого ТОВ "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" відповідно до умов Договору відповідального зберігання № 95 від 16.11.2012 р. прийняло на відповідальне зберігання рідину невстановленого походження із запахом бензину А-92 у кількості 3 744,0 куб.дм. по ціні 10,60 грн. за літр, на загальну суму 39 686,40 грн.

Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся з позовом (в редакції уточнення позовних вимог № 245 від 13.03.2013 р. (вх. № 3559д від 13.03.2013 р.), з вимогою щодо визнання за ним права власності на майно - бензин автомобільний А-92 (ДСТУ 4063-2001) у кількості 11 073,00 куб.дм. вартістю 117 373,80 грн., придбаний у ТОВ "Ріаліз Оіл" відповідно до умов Договору поставки нафтопродуктів № 31 від 01.06.2011 р., який зберігався (обліковувався) у резервуарі № 15 (ПРК 01-02) на АЗС ТОВ "КНП ГРУП" № 16, що розташована за адресою: с. Супрунівка, вул. Київська, 2ч, Полтавської області.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов в частині визнання за ТОВ "Кременчукнафтопродукт Груп" права власності на майно - бензин автомобільний А-92 (ДСТУ 4063-2001) у кількості 3744,00 куб.дм. вартістю 39 686,40 грн., придбаний у ТОВ "Ріаліз Оіл" відповідно до умов Договору поставки нафтопродуктів № 31 від 01.06.2011 р., вилучений Кременчуцькою ОДПІ з резервуару № 15 (ПРК 01-02) на АЗС ТОВ "Кременчукнафтопродукт Груп" № 16, що розташована за адресою: с. Супрунівка, вул. Київська, 2ч, Полтавської області, згідно протоколу № 1 про тимчасове затримання майна від 16.11.2012 р. та переданий на відповідальне зберігання ТОВ "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" (Договір № 95 від 16.11.2012 р.), виходили з того, що виявлена невідповідність якисним показникам бензину А -92, який знаходився в резервуарі №15 позивача, не є підставою для визнання неякісного бензину безхазяйним. Ними встановлено, що позивач правомірно набув право власності на бензин автомобільний А-92 ДСТУ 4063-2001 у кількості 11073,00 куб.дм. вартістю 117373,80 грн.,а Кременчуцькою ОДПІ неправомірно встановлено факт безхазяйності майна, право власності на яке є предметом спору у даній справі.

Переглядаючи оскаржувані судові акти у касаційному порядку колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приписами ст. 392 ЦК України встановлено, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності:

1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов'язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов'язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов'язального права);

2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником.

Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.

Судами встановлено, що Кременчуцька ОДПІ не визнає право власності позивача на спірне майно. Про це ж наголошує скаржник у касаційній скарзі.

Між тим, судами також встановлено, що позивач набув право власності на спірне майно, придбане ним за договором поставки.

У пункті 4.6 Договору поставки сторони узгодили, зокрема, що право власності на товар, переходить від постачальника до покупця в момент підписання документів зазначених у п. 4.5 даного Договору (видаткової накладної або акту приймання-передачі).

Приймання позивачем товару, зокрема, бензину автомобільного А-92 ДСТУ 4063-2001 у кількості 11073,00 куб.дм., підтверджується журналом обліку надходження нафтопродуктів на АЗС № 16, с. Супрунівка та видатковими накладними № 00011 від 22.10.2012, № 00001 від 01.11.2012 року та товарно-транспортними накладними № 3562 від 22.10.2012, № 3733 від 02.11.2012 року.

Також, судами встановлено, що Кременчуцькою ОДПІ 19.11.2012 р. винесено рішення №1 про накладення адміністративного арешту майна на загальну суму 39 686,40 грн. та складено акт опису та попередньої оцінки майна №4/19-041, згідно якого ТОВ "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" відповідно до умов Договору відповідального зберігання № 95 від 16.11.2012 р. прийняло на відповідальне зберігання рідину невстановленого походження із запахом бензину А-92 у кількості 3 744,0 куб.дм. по ціні 10,60 грн. за літр, на загальну суму 39 686,40 грн.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Одним із основних способів захисту права власності є віндикаційний позов, який визначають як позов про повернення свого майна з чужого незаконного володіння. По суті, це вимога власника, який не володіє майном, повернути йому майно в натурі.

Оскільки судами встановлено право власності позивача на спірне майно, а також те, що воно на даний час не перебуває у його володінні, судами обґрунтовано задоволено позов.

Таким чином, колегія суддів констатує, що справа розглянута судами відповідно встановленим обставинам справи з правильним застосуванням до них діючих норм матеріального права. Суди повно та всебічно дослідили наявні в матеріалах справи докази та прийняли обґрунтовані та законні рішення. Підстави для їх скасування та прийняття нового рішення - відсутні. Доводи скаржника про те, що судами невраховано положення ст. 328 ЦК України та недотримано вимог ст. 43 ГПК України не знайшли свого підтвердження.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України,? Вищий господарський суд України, ?

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення, рішення господарського суду Полтавської області від 28.03.2013 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 - без змін.

Головуючий, суддяВ. Овечкін

Судді:Є.Чернов

В. Цвігун