УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31.01.2015Справа №910/1621/15-г

Суддя Яковенко А.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Богдана"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції"; Фізичної особи-підприємця Нич Юлії Олександрівни

про стягнення 44 822,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Богдана" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції" (відповідач-1); Фізичної особи-підприємця Нич Юлії Олександрівни (відповідач-2) про стягнення 42 995,56 грн. з відповідача-1 та 9 100,00 грн. з відповідача-2.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява без номеру від 26.01.2015 (вх. №1621/15 від 28.01.2015) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з наступних підстав:

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Приписи статті 58 Господарського процесуального кодексу України встановлюють правила об'єднання кількох позовних вимог в одній позовній заяві, а також об'єднання в одну справу кількох позовних заяв.

Відповідно до частини 1 статті 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог. Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Отже, позивач наділений правом об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, тобто кілька способів захисту порушеного права.

У поданій позовній заяві без номеру від 26.01.2015 (вх. №1621/15 від 28.01.2015) об'єднано кілька вимог, а саме вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції" про стягнення грошових коштів за договором поставки №328 від 01.08.2013 та до Фізичної особи-підприємця Нич Юлії Олександрівни про стягнення грошових коштів за договором про надання рекламних та маркетингових послуг №43 від 01.05.2014.

З вказаної позовної заяви вбачається, що позивач просить суд:

-стягнути з відповідача-1 заборгованість за договором поставки №328 від 01.08.2013 на загальну суму 42 995,56 грн.

-стягнути з відповідача-2 заборгованість за договором №43 від 01.05.2014 про надання рекламних та маркетингових послуг у розмірі 9 100,00 грн.

Між тим, Товариством з обмеженою відповідальністю "Богдана" у позовній заяві (вх. №1621/15 від 28.01.2015) нараховано Товариству з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції" за неналежне виконання зобов'язань 3% річних та інфляційних збитків за договором поставки №328 від 01.08.2013

Дозволяється об'єднувати вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Отже, можна об'єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

Позивач у позові зазначає, що позовні вимоги виникли з однієї підстави, а саме керуючись п. 5.10. договору поставки №328 від 01.08.2013 останнім 01.05.2015 укладено з відповідачем-2 договір про надання рекламних та маркетингових послуг №43 від 01.05.2014.

Однак з системного аналізу вищезазначених правових норм, суд вважає таке твердження позивача хибним, оскільки виходячи з того, що заявлені вимоги до відповідачів про стягнення заборгованості за поставлений товар та за неналежне виконання послуг, які повинні бути оплачені випливають із різних договорів (договору поставки та договору про надання рекламних та маркетингових послуг) та підстав їх виникнення.

Суду зрозуміло, що об'єднання позовів дає можливість позивачу досягти процесуальної та фінансової економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин, однак у даному конкретному випадку розгляд даного позову, у якому об'єднані вимоги за трьома договорами, значно ускладнить процес розгляду та вирішення спору.

Таким чином, для встановлення фактичних обставин справи, судом мають бути оцінені всі докази для дослідження наявності чи відсутності підстав окремо щодо стягнення заборгованості за договором №328 від 01.08.2013 та договором №43 від 01.05.2014.

Відповідно до ч. 3 пункту 3.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду міста Києва №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).

Згідно з положеннями роз'яснення Президії Вищого господарського суду України №04-5/225 від 29.09.2008, суддя має право повернути позовну заяву без розгляду, якщо в одній позовній заяві об'єднано кілька вимог і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво ускладнить вирішення спору (пункт 5 частини першої статті 63 ГПК України). Навіть у випадку коли позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

З огляду на те, що за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню два окремих спори між різними відповідачами, підлягають встановленню обставини щодо наявності підстав для стягнення заборгованості за поставлений товар та за неналежне виконання послуг, які повинні бути оплачені. При цьому, необхідним є з'ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами всі вимоги, з'ясування обставин щодо належного/неналежного виконання відповідачем-1 та відповідачем-2 взятих на себе зобов'язань, судом має бути надана правова оцінка підстав для стягнення заборгованості за кожним окремим договором, правова оцінка виконання чи невиконання відповідачами зобов'язань за договорами.

Таким чином, з врахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог, що суперечить правилам ст. 58 ГПК України, внаслідок чого, зазначений позов підлягає поверненню без розгляду.

Окрім того, жодних перешкод у зверненні позивача до суду із окремими позовами про стягнення заборгованості за надані послуги з охорони не існує.

За наведених вище обставин, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Крім того, згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року №18 подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізит "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Додані до позовної заяви без номеру від 26.01.2015 (вх. №1621/15 від 28.01.2015) докази не засвідчені належним чином, оскільки на останніх відсутні відмітки відповідно до вказаних вище вимог, а саме назва посади особи, яка посвідчувала копії, дати засвідчення копій.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст.ст. 56, 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України.

Керуючись п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя А.В.Яковенко