КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2015 р. Справа№ 910/6490/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Лобаня О.І.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 23.02.2015

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу державного підприємства «Вугілля України» на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2015

у справі №910/6490/14 (суддя Сташків Р.Б.)

за заявою державного підприємства «Вугілля України»

про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.06.2014 у справі №910/6490/14

за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»

до державного підприємства «Вугілля України»

про стягнення 45 225 058,68 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.01.2015 у справі №910/6490/14 у задоволенні заяви державного підприємства «Вугілля України» про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 26.06.2014 у справі №910/6490/14 строком на 3 роки відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, державне підприємство «Вугілля України» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2015 у справі №910/6490/14 та прийняти нове рішення суду, яким задовольнити заяву ДП «Вугілля України» про надання відстрочки виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.06.2014 у справі №910/6490/14 строком на 3 роки.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою від 09.02.2015 Київським апеляційним господарським судом поновлено ДП «Вугілля України» строк на подання апеляційної скарги прийнято до провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено розгляд справи №910/6490/14 у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

В судовому засіданні представник позивача надав свої пояснення і заперечив проти доводів, які викладені в апеляційній скарзі та просив ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2015 у справі №910/6490/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу ДП «Вугілля України» - без задоволення.

Представник відповідача брав участь у судовому засіданні, надав свої пояснення і підтримав доводи, які викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2015 у справі №910/6490/14 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким задовольнити заяву ДП «Вугілля України» про надання відстрочки виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.06.2014 у справі №910/6490/14 строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання.

Згідно з нормами ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи та перевіривши матеріали апеляційної скарги, заслухавши пояснення і доводи представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва від 16.06.2014 у справі №910/6490/14 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ДП «Вугілля України» на користь ПАТ «Альфа-Банк» 42 087 945,21 грн. процентів, 3 137 113,47 грн. пені, 73 080,00 грн. судового збору. Відстрочено виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.06.2014 у справі №910/6490/14 строком на 6 місяців до 16.12.2014.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 у справі №910/6490/14 рішення рішенням господарського суду міста Києва від 16.06.2014 у справі №910/6490/14 залишено без змін.

04.12.2014 господарським судом міста Києва видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.06.2014 у справі №910/6490/14.

У грудні 2014 року ДП «Вугілля України» звернулось до господарського суду міста Києва із заявою про відстрочку виконання рішення суду у справі №910/6490/14 строком на три роки.

В обґрунтування зазначеної заяви, заявник зазначає, що за результатами діяльності у 2013-2014 роках відповідачем були понесені збитки, що підтверджується відповідними фінансовими звітами, натомість діяльність позивача є прибутковою (офіційно оприлюднені відомості), а отже матеріальні інтереси позивача при відстрочці виконання рішення не постраждають.

Скаржник зазначає, що основний обсяг поставки вугілля, що відвантажується через ДП «Вугілля України», це вугілля видобутку Донецького басейну, поставки якого значно ускладнились у зв'язку з ситуацією, яка склалась на Сході України, тому виконання рішення суду зупинить роботу ДП «Вугілля України» взагалі.

Також скаржник вказує на наявність судових рішень, якими відстрочено виконання боржниками перед ДП «Вугілля України» боргових зобов'язань на значний строк, що також ускладнює його фінансове становище.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.01.2015 у справі №910/6490/14 у задоволенні заяви ДП «Вугілля України» про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 26.06.2014 у справі №910/6490/14 строком на 3 роки відмовлено.

При прийнятті оскаржуваної ухвали суду місцевий господарський суд врахував майнові інтереси сторін та дійшов висновку про необґрунтованість заяви відповідача.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до п. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Колегія суддів зазначає, що рішенням господарського суду міста Києва від 16.06.2014 відстрочено виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.06.2014 у справі №910/6490/14 строком на 6 місяців до 16.12.2014, однак відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували вжиття ефективних заходів для виконання рішення суду за цей час відстрочки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відповідачем не доведено наявності виключних конкретних обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Крім того, ДП «Вугілля України» не надано суду належних доказів про свій дійсний фінансовий стан, не надано доказів загрози банкрутства, відсутності коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Отже, відповідачем не доведено наявність виключних конкретних обставини, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те що заява ДП «Вугілля України» про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.06.2014 у справі №910/6490/14 строком на три роки задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки дійшла висновку про їх необґрунтованість. Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Отже, враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2015 у справі №910/6490/14 прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, апеляційну скаргу державного підприємства «Вугілля України» слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2015 у справі №910/6490/14 - без змін.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства «Вугілля України» на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2015 у справі №910/6490/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2015 у справі №910/6490/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/6490/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.І. Лобань

Р.В. Федорчук