ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2015 р. Справа № 922/1234/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Настусенко Д.Д., за довіреністю №08-11/4677/2-14 від 24.12.14 р.;

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №278Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 10.12.14 року у справі № 922/1234/14

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелене Місто", м. Київ

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Харківська міська рада, звернувся до господарьского суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелене місто", м. Київ. У позовній заяві позивач просить суд внести зміни до договору оренди землі від 20.07.2006 року № 06 шляхом визнання договору про зміну до вказаного договору оренди землі укладеним у редакції, викладеної у позовній заяві та стягнути з відповідача на користь Харківської міської ради витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218, 00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на ст.ст. 13, 144 Конституції України, ст.ст.12, 93, 125, 126, 189, ст.ст. 15, 30 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 5, 13, 15, 21 Закону України "Про оцінку земель", ст.ст.629, 649, 651, 653, 654, 792 ЦК України, ст.ст. 179, 188, 193 ГК України.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10 грудня 2014 року у справі №922/1234/14 (суддя Аюпова Р.М.) позовні вимоги було задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелене місто" (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд.33, пов.13, ) на користь Харківської міської ради (61003, м.Харків, пл. Конституції, 7, ) судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

Відповідач з вказаним рішенням не погодився та подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області по справі № 922/1234/14 від 10.12.14 р. скасувати повністю та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог Харківської міської ради до ТОВ "Зелене місто" відмовити повністю. Судові витрати покласти на Харківську міську раду.

Як зазначає відповідач у своїй скарзі, 18.04.2006 р. сторони уклали договір оренди землі, який зареєстровано 20 липня 2006 р. за №06 у Харківській регіональній філії Держаного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" (надалі - Договір оренди землі). Таким чином реєстрація Договору оренди землі в державному земельному кадастрі відбулася 20.07.2006 р.

В оскарженому рішенні основною підставою для збільшення розміру орендної плати за Договором оренди землі визначено, впровадження нової нормативно грошової оцінки земель міста Харкова, згідно рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 р. №1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста станом на 01.01.2013 р." (надалі - рішення №1269/13).

Рішенням №1269/13 було визначено порядок впровадження нормативної грошової оцінки земель в м. Харкові та визначено перелік договорів оренди землі до яких може застосовуватися дане рішення.

Таким чином, на думку відповідача, відповідно до преамбули Рішення №1269/13 слідує, що дане рішення застосовується для розрахунку розмірів орендної плати лише при укладанні договорів оренди земельних ділянок, орендодавцем яких, згідно із земельним законодавством є Позивач.

Тобто, позивач своїм рішенням №1269/13 чітко окреслив вичерпний перелік договорів оренди землі до яких може бути застосоване дане рішення, а отже дане рішення застосовується до договорів оренди, які тільки укладаються.

Крім того відповідач зазначає, що згідно приписів ст. 638 ЦК України та ст. 13 -16 ЗУ "Про оренду землі" слідує, що моментом укладання договору є момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом документу. Таким чином моментом укладання Договору оренди землі є день, коли Позивач і Відповідач досягли згоди з усіх істотних умов, виклали договір в письмовій формі, нотаріально посвідчили його та скріпили домовленості на даному договорі своїми підписами і печатками, а це є дата 18.04.2006 р.,.

Крім того, п. 5 Рішення №1269/13 на Департамент земельних відносин покладалося обов'язок попередити всіх землекористувачі (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у державному земельному кадастрів не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, враховуючи положення Рішення №1269/13, Позивач при прийнятті якого чітко окреслив при яких обставинах і до яких правовідносинах таке рішення застосовується:

По-перше: згадане рішення застосовується до договорів оренди землі, які тільки укладаються;

По-друге: згадане рішення застосовується до договорів оренди землі, які не були зареєстровані в державному земельному кадастрі.

Приймаючи до уваги, той факт, що Договір оренди землі, було укладено 18.04.2006р., а зареєстровано в державному земельному кадастрі 20 липня 2006 р. за №06, то під дію даного рішення не підпадають правовідносини, що виникли між Позивачем та Відповідачем на підставі Договору оренди землі.

Крім того, слід зазначити, що ст. 30 Закону України "Про оренду землі" встановлює імперативну норму згідно, якої зміна умов договору оренди землі здійснюється лише за взаємною згодою сторін.

Ст. 632 Цивільного кодексу України встановлено, що "Зміна ціни після укладання договору допускається лише у випадку і на мовах встановлених, договором або законом".

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм матеріального та процесуального права, надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач свого представника в засідання судової колегії не направив. До початку судового засідання подав клопотання про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у більш тривалий строк, ніж це передбачено ГПК України. Своє клопотання позивач обґрунтовує неможливістю прибуття в засідання судової колегії його представника в зв'язку із хворобою.

Представник позивача проти заявленого клопотання заперечує, посилаючись на те, що відповідачем до апеляційної скарги не надано будь-яких доказів (документів) котрі не були розглянуті судом першої інстанції, а заявлене клопотання на його думку є навмисним затягуванням розгляду справи за межами строками встановленими ГПК України.

Судова колегія розглянула клопотання відповідача і рприйшла до висновку, що відповідач був своєчасно повідомлений про час і місце розгляду справи, а неявка представника відповідача у засідання не є обставиною, що позбавляє судову колегію розглянути подану скаргу, оскільки позивач як юридична особа мав змогу та повинен був направити у засідання іншого представника (керівника, заступника) для надання пояснень щодо заявленої скарги, або надання доказів (документів) в обґрунтування заявленої скарги котрі не були розглянуті судом першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до п.п.3.13. Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011 N18, неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

За таких обставин та враховуючи встановлений ст. 102 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія вважає, що клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Судова колегія, в межах вимог передбачених ст. 101 ГПК України, повторно розглянувши справу та перевіривши повноту, законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, на підставі рішення Харківської міської ради від 06.03.2006 р. №51/06 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів" між Харківською міською радою (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелене місто" (відповідач) укладено договір оренди землі, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємельяновою І.Г. 18.04.2006 р. в реєстрі за №634, що зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель від 20.07.2006 р. за №06, відповідно до умов якого відповідачу передано в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, землі транспорту, землі водного фонду, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Уборевича (ріг вул. Гвардійців Широнінців).

Відповідно до п. 2 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,5512 га.

В п. 5 сторони визначили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, на період будівництва, згідно з довідкою №1810/06 від 23.03.2006 р. становить - 3125307 грн. На період експлуатації, згідно з довідкою №1811/06 від 23.03.2006 р. - 15626537 грн.

У відповідності до п. 8 договору його укладено строком: на період будівництва - до 01.03.2011 р., на період експлуатації - до 01.03.2056 р.

Відповідно до п. 9 договору орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області у розмірі орендної плати в місяць: на період будівництва: з 2007 р. - 15704,67 грн.; на період експлуатації: з 01.03.2011 р. - 31643,74 грн.

В пункті 13 договору сторони визначили, що розмір орендної плати переглядається у разі: а) зміни умов господарювання, передбачених договором; б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; в) внаслідок інфляції - щорічно; г) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; д) в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до п. 36 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 р. №1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р.

Згідно п. 1.1. вказаного рішення затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 р. та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.

Пунктом 2 рішення встановлено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р. застосовується з 01 січня 2014 року.

Попередня вартість 1 кв. м землі у місті Харкові була визначена станом на 01.01.2007 р. на підставі рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 р. №335/07 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року", рішень Харківської міської ради від 27.02.2008 року №42/08 "Про затвердження "Положення про впровадження нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року" та була введена в дію з 01.03.2008 р. Також позивачем надані до матеріалів справи довідки про розмір орендної плати за користування земельною ділянкою згідно рішення 18 сесії Харківської міської ради 24 скликання №280/03 від 24.12.2003 р.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 р. №1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станам на 01.01.2013" встановлено (п. 2, п. 3), що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" вводиться в дію з 01.01.2014. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Пунктом 5 зазначеного рішення Департамент земельних відносин Харківської міської ради зобов'язано попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі вищевказаних положень рішень Харківської міської ради, Департаментом земельних відносин Харківської міської ради було:

- одержано витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку;

- виконано розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності станом на 01.01.2013 р.;

- одержано витяг №792 від 24.09.2013 р. з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки.

Для приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства щодо нормативно-грошової оцінки земель та укладення додаткової угоди до договору оренди землі №06 від 20.07.2006 р. Департаментом земельних відносин Харківської міської ради на адресу відповідача направлено відповідний лист-пропозиція від 06.12.2013 р. №4190/0/225-13, в якому було повідомлено відповідача, що з 01.01.2014 р. змінюється базова вартість 1 кв.м. земель м. Харкова та запроваджується новий порядок визначення розміру орендної плати за користування земельними ділянками, в зв'язку з чим листом-пропозицією від 06.12.2013р. № 4074/0/225-13 запропоновано відповідачеві сплатити кошти: в розмірі 51,00 грн. за внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та в розмірі 120,00 грн. за надання інформації з Реєстру у формі витягу та надати оригінали платіжних документів до міської ради.

Листом-пропозицією від 06.12.2013 р. №4190/0/225-13 Департамент земельних відносин Харківської міської ради направив відповідачу на розгляд та погодження три примірника додаткової угоди до договору оренди землі від 20.07.2006 р. та три примірника розрахунку орендної плати в зв'язку із зміною розміру орендної плати, з пропозицією повернути у двадцятиденний строк після одержання пропозиції до Департаменту земельних відносин для подальшої їх передачі до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції для проведення державної реєстрації в установленому законодавством порядку.

Вказані вимоги Харківської міської ради відповідачем були проігноровані, у встановлений термін відповідь на лист-пропозицію до Харківської міської ради направлено не було.

Станом на момент звернення позивача до суду з позовною заявою додаткову угоду до договору оренди землі між сторонами не підписано.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів держави і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд першої інстанції правомірно зазначив в своєму рішенні, що відповідно до ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України, ч. 8 ст. 93 Земельного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі-це договір за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю-це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди землі (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Статтею 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати: для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів - чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

З матеріалів справи вбачається, що згідно до п. 9 договору оренди, орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області у розмірі орендної плати в місяць: на період будівництва: з 2007 р. - 15704,67 грн.; на період експлуатації: з 01.03.2011р. - 31643,74 грн.

В пункті 13 договору сторони визначили, що розмір орендної плати переглядається у разі: а) зміни умов господарювання, передбачених договором; б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; в) внаслідок інфляції - щорічно; г) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; д) в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, сторони в договорі оренди землі, серед іншого, передбачили можливість внесення до нього змін щодо перегляду розміру орендної плати у випадках передбачених законом.

Враховуючи вищезазначене, посилання відповідача на те, що до спірного договору не можуть бути внесені зміни щодо розміру орендної плати шляхом укладання додаткової угоди, є безпідставним.

Як правомірно зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні, відповідно до п. 289.1. ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про оцінку земель" - нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Відповідно до абз. 5 статті 5 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз у 5 - 7 років.

Попередня вартість 1 кв. м землі у місті Харкові була визначена станом на 01.01.2007 р. на підставі рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 р. №335/07 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року".

Статтею 15 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що підставою для проведення оцінки земель є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з п. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно із пунктами 34, 35 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин, затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Враховуючи норми статті 18 Закону України "Про оцінку земель", позивач рішеннями від 03.07.2013 р. №1209/13 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013 року" та від 25.09.2013 р. №1269/13 "Про затвердження порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова" затвердив нову базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова та ввів в дію з 01 січня 2014 року нову плату за землю.

Відповідно до ч. 2 статті 648 Цивільного кодексу зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України - договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однією із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про оренду землі" та п. 36 договору оренди землі зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, у зв'язку зі зміною зазначеним рішенням органу місцевого самоврядування розмірів нормативної грошової оцінки земель міста Харкова, що використовується для визначення розміру орендної плати по укладеному між сторонами договору оренди землі, виникли обставини, як підстава для обов'язкового перегляду (зміни) розміру орендної плати.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив в своєму рішенні, що, виходячи з наведених вище норм, прийняття уповноваженим органом місцевого самоврядування рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу місцевого самоврядування.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в пункті 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин".

Так, пунктом 2.19. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" судам роз'яснено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін щодо ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть бути не взяті судом до уваги лише у разі скасування такого рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 р. № 1209/13 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року", яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки землі станом на 01.01.2013 р. є чинним. Доказів оскарження зазначеного рішення, або визнання його недійсним відповідач не надав.

Посилання відповідача на те, що зазначене рішення не стосується взаємовідносин сторін, і не є підставою для внесення змін до укладеного сторонами договору оренди землі від 20.07.2006 року №06 стосовно орендної плати за землю, є необґрунтованим і суперечить наданим до матеріалів справи доказам.

Як вбачаться з матеріалів справи, рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 р. №1269/13 затверджено Положення про порядок впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р.

Судом першої інстанції встановлено, що чинні нормативно-правові акти, зокрема Порядок впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р., затверджений рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 р. №1269/13, Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затверджений спільним наказом Державного комітету України по земельним ресурсам, Міністерством аграрної політики України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 р. №18/15/21/11, Закон України "Про оцінку земель", Постанова Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 р. №213 "Про Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів" не містять вимог щодо необхідності обстеження земельної ділянки, надання орендарю можливості надати свої пояснення та докази використання земельної ділянки під час оформлення витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки.

Витяг №792 від 24.09.2013 р. з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки складено на підставі рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 р. №1209/13 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р.", яке є чинним та відповідно до статті 144 Конституції України та ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" обов'язковим до виконання на відповідній території і до предмету розгляду у даній справі не відноситься встановлення відповідності вказаного рішення чинному законодавству.

Пунктом 16.4. Порядку оформлення договорів оренди землі у м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 19.12.2012 р. №960/12, передбачено попереднє погодження, а не затвердження додаткової угоди директором зазначеного департаменту перед її підписанням міським головою.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що нормативно грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання уповноваженими органами плати за користування землею.

При цьому, нормативна грошова оцінка земель є основною для визначення розміру орендної плати, в зв'язку з чим, зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

В свою чергу, орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є регульованою ціною. Тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

З урахуванням вищевказаних обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції правомірно та обгрунтовано дійшов висновку, що позовні вимоги про внесення змін до договору оренди землі від 20.07.2006 року №06 шляхом визнання договору про зміну до вказаного договору оренди землі укладеним підлягають задоволенню.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Вищого господарського суду України від 03.07.2014 року №922/533/14 та постановах Верховного суду України від 20.08.2013 року у справі №5017/781/2012 та від 03.12.2013 року у справі №5009/3430/12.

Проте, суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що пункти 13, 14 та 28д додаткової угоди до договору оренди землі від 20.07.2006 року №06, не підлягають визнанню укладеними, в зв'язку чим, їх необхідно виключити із додаткової угоди до договору оренди землі від 20.07.2006 року №06, оскільки зазначені пункти не регулюють питання розміру орендної плати, а обов'язковість їх внесення в судовому порядку позивачем не доведено.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Харківської області від 10 грудня 2014 року у справі №922/1234/14 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та діючого законодавства, без порушень норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 13, 144 Конституції України, Законом України "Про оцінку земель", Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про місцеве самоврядування", ст. 93 Земельного кодексу України, ст.ст. 626, 632, 648, 651, 792 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 10 грудня 2014 року у справі №922/1234/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 11.02.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.