ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Справа № 5004/878/12
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого),
Катеринчук Л.Й. (доповідача), Куровського С.В.
розглянувши касаційну скаргу ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал"
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 року (про скасування ухвали господарського суду Волинської області від 15.10.2014 року)
у справі господарського суду№ 5004/878/12 Волинської області
за заявоюфізичної особи-підприємця ОСОБА_4
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
про визнання банкрутом
ліквідаторВасилюк І.М.
у судовому засіданні взяли участь представники :

ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал":Кривенда М.В. (довіреність №17 від 26.12.2014 року),
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4: ліквідатор Василюк І.М.
ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Волинської області від 23.07.2012 року за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - боржника) порушено провадження у справі про банкрутство боржника з урахуванням особливостей провадження за статтями 47 - 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство) (том 1, а.с. 1).

Справа перебуває на стадії ліквідаційної процедури, введеної щодо боржника постановою господарського суду Волинської області від 07.08.2012 року, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Василюка І.М. (том 1, а.с. 81 - 83).

Строк ліквідаційної процедури банкрута неодноразово продовжувався ухвалами місцевого господарського суду (том 1, а.с. 181, том 2, а.с. 16).

19.08.2014 року кредитором боржника - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 в особі ліквідатора Матвіїва Вадима Миколайовича подано до господарського суду скаргу на дії ліквідатора боржника Василюка І.М. з клопотанням про дострокове припинення його повноважень, мотивуючи тим, що ліквідатор банкрута не подавав кредиторам щомісячних проміжних звітів про проведену роботу, не забезпечив проведення належної ринкової оцінки майна банкрута та провів непрозорий конкурс на визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута в ліквідаційній процедурі, а також не вживав належних заходів по управлінню майном банкрута та не дотримувався вимог чинного законодавства про банкрутство при реалізації його майна на аукціоні (з урахуванням додаткових обґрунтувань від 15.09.2014 року) (вх. №01-51/6/14 від 19.08.2014 року та №01-29/8676/14 від 15.09.2014 року) (том 2, а.с. 88-164, 178-199).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 15.10.2014 року (суддя Кравчук А.М.) скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 в особі ліквідатора Матвіїва Вадима Миколайовича на дії ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - Василюка І.М. б/н від 19.08.2014 року задоволено, визнано неналежним виконання Василюком І.М. обов'язків ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, припинено його повноваження як ліквідатора банкрута у даній справі, судове засідання щодо призначення у справі нового ліквідатора призначено на 22.10.2014 року (том 4, а.с. 56 - 61).

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, арбітражний керуючий Василюк І.М. звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 15.10.2014 року про усунення його від виконання повноважень ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, обґрунтовуючи помилковістю висновків місцевого господарського суду про неналежне виконання ним обов'язків ліквідатора банкрута.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Демидюк О.О., судді: Тимошенко О.М., Бригинець Л.М.) апеляційну скаргу арбітражного керуючого Василюка І.М. задоволено, ухвалу господарського суду Волинської області від 15.10.2014 року у справі скасовано, у задоволенні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 в особі ліквідатора Матвіїва Вадима Миколайовича на дії ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - Василюка І.М. б/н від 19.08.2014 року відмовлено (том 4, а.с. 219 - 229).

Не погоджуючись з винесеною постановою, ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал", як правонаступник заставного кредитора ТОВ "Український промисловий банк", банкрут - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 та конкурсний кредитор - фізична особа-підприємець ОСОБА_7 в особі ліквідатора Матвіїва Вадима Миколайовича звернулися до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких просили скасувати постанову апеляційного суду від 24.11.2014 року, а ухвалу суду першої інстанції від 15.10.2014 року про усунення арбітражного керуючого Василюка І.М. від виконання повноважень ліквідатора банкрута у даній справі залишити в силі.

Касаційна скарга ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" обґрунтована порушенням судом апеляційної інстанції положень статті 124 Конституції України, статей 22, 25 Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013 року, статті 49 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, статті 115 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та непідтвердженням належними та достатніми доказами у справі обставин виконання арбітражним керуючим Василюком І.М. обов'язків ліквідатора банкрута у даній справі у відповідності з вимогами законодавства про банкрутство.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.01.2015 року відновлено ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" строк для подання касаційної скарги, прийнято зазначені касаційні скарги до провадження та призначено їх розгляд у судовому засіданні на 10.02.2015 року о 10 год. 30 хв.

До початку судового засідання через канцелярію Вищого господарського суду України надійшли відмови фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 в особі ліквідатора Матвіїва Вадима Миколайовича від касаційних скарг на постанову апеляційного суду від 24.11.2014 року (про скасування ухвали суду першої інстанції від 15.10.2014 року), які прийнято касаційним судом, касаційні провадження за зазначеними касаційними скаргами припинено згідно ухвали суду касаційної інстанції від 10.02.2015 року.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 року (про скасування ухвали господарського суду Волинської області від 15.10.2014 року) на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал", вислухавши представника заявника касаційної скарги Кривенду М.В. та ліквідатора банкрута Василюка І.М., дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Матеріалами справи підтверджується та судами встановлено, що 07.08.2012 року боржника було визнано банкрутом. Отже, в ході ліквідаційної процедури до боржника повинні застосовуватися положення, що регулюють хід ліквідаційної процедури в редакції Закону про банкрутство, яка діяла до набрання чинності змінами згідно Закону України №4212-VІ від 22.12.2011 року, за винятком положень, які регулюють процедуру продажу майна банкрута в ліквідаційній процедурі, якщо реалізація майна здійснюється після 19.01.2013 року.

Частиною 1 статті 25 Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013 року, визначено коло повноважень ліквідатора як виконавця заходів з ліквідації боржника. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013 року, протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.

Згідно з частиною 6 статті 31 Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013 року, при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Відповідно до частин 10, 11 статті 31 Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013 року, невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, що завдало значної шкоди боржнику чи кредиторам, може бути підставою для анулювання його ліцензії. Про невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого, господарський суд може винести ухвалу, яка направляється державному органу з питань банкрутства. Невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

Згідно з частиною 4 статті 25 Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013 року, дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013 року, у ліквідаційній процедурі господарський суд, зокрема, розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури.

Частиною 1 статті 33 та частиною 2 статті 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 101 ГПК України, у процесі розгляду справи апеляційний суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, розглядаючи скаргу конкурсного кредитора - фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 в особі його ліквідатора Матвіїва В.М. про визнання незаконними дій ліквідатора боржника Василюка І.М. та дострокове припинення його повноважень, судом першої інстанції встановлено, що ліквідатором Василюком І.М. з моменту його призначення постановою суду від 07.08.2012 року вчинено такі дії: опубліковано оголошення про визнання боржника банкрутом в газеті "Голос України" №147 (5397) за 11.08.2012 року; проведено інвентаризацію майна боржника згідно Акта інвентаризації від 20.08.2012 року, внаслідок якої виявлено об'єкти нерухомості на праві власності боржника; проведено його експертну оцінку 12.12.2012 року (том 2, а.с. 207-249); на виконання вимог суду щодо подання звітності в ході ліквідаційної процедури, ліквідатором Василюком І.М. подавалися суду проміжні звіти від 16.08.2013 року (станом на 12.08.2013 року), від 11.02.2014 року (станом на 10.02.2014 року), від 02.06.2014 року (станом на 28.05.2014 року), від 11.08.2014 року (станом на 08.08.2014 року) (том 1, а.с. 147 - 180, том 2, а.с. 4 - 6, 35 - 43, 84 - 85).

Також, місцевим господарським судом за поданням ліквідатора Василюка І.М. визнано ухвалою суду від 26.02.2014 року організатором аукціону з продажу майна банкрута ПП "Торговий дім "Форестер" (том 2, а.с. 14 - 15).

Задовольняючи скаргу на дії ліквідатора Василюка І.М., суд першої інстанції виходив із встановлення обставин порушення вимог ухвал суду про подання щомісячної звітності про хід ліквідаційної процедури та необґрунтування ліквідатором Василюком І.М. неможливості завершення ліквідаційної процедури боржника упродовж 2 років та 2 місяців, внаслідок чого місцевий господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги, визнання неналежним виконання обов'язків ліквідатора та припинення його повноважень.

Переглядаючи справу в повному обсязі, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про відсутність порушення законодавства про банкрутство в частині відхилення доводів скаржника про непрозоре обрання організатора торгів та використання експертної оцінки майна, яка втратила свою чинність, зазначивши, що ухвала суду 26.02.2014 року про визнання організатора торгів є чинною, а дії з підготовки майна боржника до його реалізації не підтверджують факту продажу майна за недійсною стартовою ціною (експертною оцінкою), оскільки правочин з відчуження майна боржника з публічних торгів не відбувся.

Також, здійснивши власну оцінку обставин неналежного подання звітності ліквідатором Василюком І.М. з порушенням вимог ухвал суду першої інстанції на предмет щомісячної звітності ліквідатора в сукупності з встановленням обставин подання 4-х проміжних звітів ліквідатором, встановленням обставин продовження строків ліквідаційної процедури ухвалою суду від 26.02.2014 року, ускладнення ходу реалізації майна боржника внаслідок несвоєчасної передачі заставодержателем правовстановлюючих документів на нього, зміною в січні 2013 року законодавства щодо процедури продажу майна боржника в ході його ліквідації, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про належне виконання ліквідатором Василюком І.М. своїх повноважень, відмову у задоволенні скарги конкурсного кредитора на його дії та відсутність правових підстав для припинення його повноважень у даній справі.

Доводи скаржника за змістом касаційної скарги зводяться до намагання переконати суд касаційної інстанції здійснити переоцінку доказів у справі, яким дана відповідна оцінка апеляційним судом.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції згідно оскаржуваної постанови, а доводи ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" про неналежну оцінку апеляційним судом обставин справи з посиланням на докази, прийняті до уваги та спростовані судом апеляційної інстанції, вважає необґрунтованими та такими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції відповідно до статті 1117 ГПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова апеляційного суду від 24.11.2014 року (про скасування ухвали суду першої інстанції від 15.10.2014 року) прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, її слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 року (про скасування ухвали господарського суду Волинської області від 15.10.2014 року) у справі №5004/878/12 залишити без змін.

Головуючий Н.Г. Ткаченко

Судді Л.Й. Катеринчук

С.В. Куровський