РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"10" лютого 2015 р. Справа № 19/5025/1092/12

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Мельник О.В. ,

суддя Сініцина Л.М.

секретар судового засідання Карпович О.В.,

за участю представників сторін:

позивача- Жданкіна Л.К. (довіреність №17 від 01.08.2012р.);

відповідача 1- не з'явився;

відповідача 2- Воїна С.М. (довіреність №1-242100/426 від 15.01.2015р.);

відповідача 3- не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Позивача-Товариства з обмеже-ною відповідальністю «Дунаєвецький ливарно-механічний завод» на рішення господарського су-ду Хмельницької області від 22.10.2014р. у справі №19/5025/1092/12

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький ливарно-механічний

завод»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький арматурний завод»

в особі ліквідатора Нікітенко Микити Олександровича

2. Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії

«Запорізьке регіональне управління»

3. Закритого акціонерного товариства «Дунаєвецький арматурний завод»

в особі арбітражного керуючого Іващука Валентина Анатолійовича

про визнання недійсними іпотечного договору №UAN/201-1 від 25.04.2005 р. та

договору застави №UAN/201-2 від 25.04.2005 р.,-

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький ливарно-

механічний завод»

про звернення стягнення на предмет іпотеки - комплекс шляхом визнання права влас-

ності на вищевказане нерухоме майно за АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок

погашення 3 643 918,64 грн. кредитної заборгованості ТзОВ «Дунаєвецький арматур-

ний завод» за кредитним договором №201-04-05 від 25.04.2005р.

та

звернення стягнення на предмет застави - основні засоби та обладнання згідно до-

датку №1 до договору застави №UАН/201-2 від 25.04.2005р. шляхом визнання права

власності за АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення 3 643 918,64 грн.

кредитної заборгованості ТзОВ «Дунаєвецький арматурний завод» за кредитним

договором №201-04-05 від 25.04.2005р.

та

звільнення Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький ливарно-меха-

нічний завод» приміщення спірного комплексу,-

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст.22, 28 Господарсь-кого процесуального кодексу України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового про-цесу заявлено не було. Заяви про відвід суддів не надходило.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький ливарно-механічний за-вод» (надалі в тексті - ТзОВ «ДЛМЗ») 25.09.2012р. звернувся до господарського суду Хмельниць-кої області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький арматурний завод» (надалі в тексті - ТзОВ «ДАЗ»), Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке регіональне управління» (надалі в тексті - Банк) та Закритого ак-ціонерного товариства «Дунаєвецький арматурний завод» в особі арбітражного керуючого Іващука Валентина Анатолійовича (надалі в тексті - ЗАТ «ДАЗ») про визнання недійсними іпотечного дого-вору №UAN/201-1 від 25.04.2005р. та договору застави №UAN/201-2 від 25.04.2005р.(т.1, арк.спра-ви 2-6).

Дана справа вже розглядалась господарськими судами.

Так, рішенням від 10.12.2012р. позов було задоволено; визнано недійсним договори іпотеки і застави.(т.2, арк.справи 91-94). Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.12.2013р. у даній справі рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким в задо-воленні позову відмовлено.(т.3, арк.справи 28-133).

Проте, постановою Вищого господарського суду України від 14.05.2014р. зазначені рішен-ня і постанову у справі №19/5025/1092/12 скасовано, справу передано на новий розгляд до госпо-дарського суду Хмельницької області.

Скасовуючи акти попередніх інстанцій, Вищий господарський суд України у постанові від 14.05.2014р. зокрема вказав, що суди попередніх інстанцій не спростували та не відхилили доводи Банку щодо застосування норм Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про забезпечен-ня вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» і не дослідили належним чином пов'язані з даною справою рішення господарських судів у справах №9/19/2075 та 12/13/11/662-10, які є преюдиціаль-ними для даної справи.(т.3, арк.справи 253-258).

Під час нового розгляду справи, ухвалою від 28.08.2014р. господарський суд Хмельницької області прийняв до провадження зустрічний позов Банку до ТзОВ «ДЛМЗ» про звернення стяг-нення на предмет іпотеки - комплекс шляхом визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення 3 643 918,64 грн. кредитної заборго-ваності ТзОВ «Дунаєвецький арматурний завод» за кредитним договором №201-04-05 від 25.04.-2005р. та звернення стягнення на предмет застави - основні засоби та обладнання згідно додатку №1 до договору застави №UАН/201-2 від 25.04.2005р. шляхом визнання права власності за АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення 3 643 918,64 грн. кредитної заборгованості ТзОВ «Дунаєвецький арматурний завод» за кредитним договором №201-04-05 від 25.04.2005р., а також про звільнення Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький ливарно-механічний завод» приміщення спірного комплексу.(т.4, арк.справи 216-217).

За наслідками нового розгляду справи №19/5025/1092/12 місцевий господарський суд рішен-ням від 22.10.2014р. (головуючий суддя Димбовський В.В., суддя Музика М.В., суддя Шпак В.О.) відмовив ТзОВ «ДЛМЗ» в задоволенні первісного позову до ТзОВ «ДАЗ», Банку та ЗАТ «ДАЗ» в особі арбітражного керуючого Іващука Валентина Анатолійовича про визнання недійсними іпотеч-ного договору №UAN/201-1 від 25.04.2005р. та договору застави №UAN/201-2 від 25.04.2005р.

Крім того, вказаним рішенням Банку відмовлено в задоволенні зустрічного позову до ТзОВ «ДЛМЗ» про звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, звернення стягнення на предмет застави та звільнення ТзОВ «ДЛМЗ» приміщення комплексу, що розташований за адре-сою: Хмельницька область, Дунаєвецький район, м.Дунаївці, вул.Красинських, буд.13.

Приймаючи рішення суд виходив з того, що Позивач не є стороною кредитного договору, а тому визнання недійсним договорів іпотеки та застави не є належним способом захисту його пра-ва, оскільки в даному випадку слід звертатися з позовом про витребування цього майна. Крім того, суд першої інстанції вказав, що пов'язаним із даною справою рішенням у справі №9/19/2075 від-мовлено ЗАТ «ДАЗ» у визнанні його права власності на нерухоме майно та рухоме майно, яке вод-ночас є предметом іпотеки та застави.(т.5, арк.справи 86-90).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Позивач-ТзОВ «ДЛМЗ» подав апеляційну скар-гу до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги, скасувати зазначене рішення в частині відмови у задоволенні пер-вісного позову та прийняти в цій частині постанову, якою задоволити позовні вимоги за первісним позо-вом.(т.5, арк.справи 110-116).

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 20.11.2014р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В., суддя Розізнана І.В.) поновлено про-пущений строк та вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до слу-хання на 02.12.2014р.(т.5, арк.справи 106,107-108).

Разом з тим, 02.12.2014р. суддею Розізнаною І.В. подано заяву про самовідвід від участі в апеляційному перегляді рішення господарського суду Хмельницької області від 22.10.2014р. у да-ній справі, оскільки нею вже було сформовано правову позицію щодо даного спору під час його розгляду в суді першої інстанції.(т.5, арк.справи 139).

Враховуючи таке, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.12.2014р. прийнято заяву про відвід судді Розізнаної І.В.(т.5, арк.справи 140-141).

Розпорядженням в.о.голови суду від 02.12.2014р. внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді. Визначено колегію у складі: головуючий суддя Грязнов В.В., суд-дя Мельник О.В., суддя Сініцина Л.М.(т.5, арк.справи 148).

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 02.12.2014р., 23.12.2014р. та 27.01.2015р. розгляд даної справи відкладався.(т.5, арк.справи 149-150,169-170,181).

Банк надав 23.12.2014р. через канцелярію суду відзив на апеляційну скаргу, в якому про-сить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.(т.5, арк.спра-ви 159-160). В день судового засідання 10.02.2015р. через канцелярію суду ТзОВ «ДЛМЗ» подав додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких додатково обґрунтовує необхідність скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволення первісно-го позову та залишення без змін в решті.(т.5, арк.справи 185-188).

В судових засіданнях апеляційної представник Позивача підтримував апеляційну скаргу в повному обсязі, надавши свої пояснення. Представники Банку заперечували проти доводів та ви-мог апеляційної скарги, надавали пояснення в обґрунтування своєї правової позиції.

Відповідачі 1 та 3 не забезпечили явку своїх представників в судове засідання, хоч про час та місце розгляду були повідомлені у встановленому порядку (т.5, арк.справи 183-184), проте, така нея-вка не перешкоджає розгляду скарги, з огляду на відсутність потреби в ній.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 20.05.2002р. порушено провадження у справі №13/85-Б про банкрутство ЗАТ «Дунаєвецький арма-турний завод» за заявою керівника боржника. В період ліквідаційної процедури 01.03.2004р. то-варною біржею «Подільська» проведено цільовий аукціон з продажу цілісного майнового комп-лексу ЗАТ «Дунаєвецький арматурний завод» (протокол №2 від 01.03.2004р.), переможцем якого визнано ВАТ «Чернівцісільмаш».(т.2, арк.справи 2-3).

Матеріалами справи стверджено, що ліквідатор Синишин О.А. передав, а представник ВАТ «Чернівцісільмаш» прийняв майно цілісного майнового комплексу, загальною вартістю 1 810 000 грн. згідно з переліком. З указаного переліку вбачається, що до переданого цілісного майнового ком-плексу ввійшли як об'єкти нерухомого, так і рухомого майна, що стверджено актом від 07.04.2004 року приймання-передачі майна цілісного майнового комплексу ЗАТ «Дунаєвецький арматурний завод».(т.2, арк.справи 4-20).

Вбачається, що ЗАТ «ДАЗ» та ВАТ «Чернівцісільмаш» уклали нотаріально посвідчений до-говір купівлі-продажу від 20.05.2004р., згідно умов якого ВАТ «Чернівцісільмаш» придбало комп-лекс ЗАТ «Дунаєвецький арматурний завод», що розташований у м.Дунаївці по вул.Леніна, 13, а саме адміністративно-побутовий комплекс; заводоуправління; МЦС; заготовча дільниця; ГРП, про-хідна складу сипучих матеріалів; КНС; котельня; ковальсько-пресовий цех; автогараж; мазутосхо-вище; механічний цех; розчинний вузол; ливарний цех; трансформаторна підстанція; компресор-на; всього загальною площею 17 260,3 м2 за ціною 1 810 700 грн.(т.2, арк.справи 22).

Спостережною радою ВАТ «Чернівцісільмаш» 28.05.2004р. прийнято рішення виступити за-сновником ТзОВ «Дунаєвецький арматурний завод» та передати до статутного фонду створеного товариства цілісний майновий комплекс, загальною вартістю 1 368 854 грн. 92 коп., що розташова-ний в м.Дунаївці, вул.Леніна, 13. На підставі рішення загальних зборів учасників (протокол №1/04 від 29.05.2004р.) створено ТзОВ «Дунаєвецький арматурний завод» із статутним фондом 1 368 854 грн. 92 коп.(т.2, арк.справи 23-25).

Матеріали справи свідчать, що на виконання рішення загальних зборів від 29.05.2004р. згід-но з актом приймання-передачі майна цілісного майнового комплексу від 04.06.2004р., ВАТ «Чер-нівцісільмаш» передало, а ТзОВ «Дунаєвецький арматурний завод» прийняло об'єкти нерухомого та рухомого майна загальною вартістю 1 368 854 грн. 92 коп. з метою формування цілісного май-нового комплексу згідно з переліком (додаток №1 та додаток №2).(т.2, арк.справи 26-40).

З розділу 4 статуту ТзОВ «ДАЗ» вбачається, що для забезпечення діяльності товариства ут-ворено статутний капітал у розмірі 1 368 854 грн. 92 коп. виключно за рахунок вкладу ВАТ «Чер-нівцісільмаш» у вигляді цілісного майнового комплексу, що розташований в м.Дунаївці, вул.Лені-на, 13.(т.2, арк.справи 42-43).

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.10.2004р. у справі №11/16/83-Н, визнано недійсними торги з продажу майна цілісного майнового комплексу ЗАТ «Дунаєвецький арматурний завод», які відбулися 01.03.2004р. згідно протоколу №2.(т.1, арк.справи 22-25).

Матеріалами справи стверджено, що Банк та ТзОВ «Дунаєвецький арматурний завод» укла-ли 25.04.2005р. договір про відновлювальну кредитну лінію №201-04-05 з додатковими угодами про відкриття кредитної лінії.

Крім того, в забезпечення виконання кредитної угоди, Банком і ТзОВ «ДАЗ» 25.04.2005р. укладено іпотечний договір №UAН/201-1, згідно умов якого ТзОВ «ДАЗ передав в заставу Банку комплекс, що розташований в м.Дунаївці по вул.Леніна, 13, з переліком об'єктів нерухомого майна у кількості 16 одиниць, та договір застави №UAН/201-2 за яким Банку в заставу передано основ-них засобів та обладнання у кількості 493 найменувань відповідно до додатку №1 до договору зас-тави.(т.1, арк.справи 7-9, 10-19).

Постановою від 03.10.2005р. Житомирський апеляційний господарський суд залишив без змін рішення господарського суду Хмельницької області від 22.10.2004р. у справі №11/16/83-Н, яким визнано недійсними торги з продажу майна цілісного майнового комплексу ЗАТ «Дунаєвець-кий арматурний завод», які відбулися 01.03.2004р. і оформлені протоколом №2.(т.1, арк.справи 26-35).

Ухвалою від 22.12.2005р. у справі №13/85-Б про банкрутство ЗАТ «Дунаєвецький арматур-ний завод» суд першої інстанції затвердив поданий ліквідатором - арбітражним керуючим Сини-шиним О.А. звіт і ліквідаційний баланс, ліквідувавши боржника. Проте, постановою Житомирсько-го апеляційного господарського суду від 18.07.2006р. зазначену ухвалу від 22.12.2005р. скасовано, а справу №13/85-Б передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Господарський суд Хмельницької області ухвалою від 14.09.2006р. у справі про банкрутст-во ЗАТ «ДАЗ» замінив арбітражного керуючого Синишина О.А. і призначив ліквідатором боржни-ка арбітражного керуючого Іващука В.А.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія АА №920843 від 04.10.2012р. - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є правонаступником ТзОВ Банк «Фінанси та Кредит», а Філія «Запорізьке регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є відокремленим підрозділом юридичної особи ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».(т.1, арк. справи 124-129).

Матеріалами справи стверджено, що ЗАТ «Дунаєвецький арматурний завод», в особі лікві-датора Іващука В.А.-продавець та ТзОВ «Дунаєвецький ливарно-механічний завод»-покупець 08.02.2011р. уклали договір купівлі-продажу рухомого майна, за умовами якого покупець за 1 328 489 грн. придбав рухоме майно цілісного майнового комплексу «Дунаєвецького арматурного заво-ду» із кінцевим строком оплати до 05.03.2011р.(т.1, арк.справи 57-59).

З матеріалів справи вбачається, що 16.06.2011р. у справі №2/13/85-Б про банкрутство було укладено мирову угоду, яку господарський суд Хмельницької області затвердив ухвалою від 23.06. 2011р. За умовами мирової угоди, ЗАТ «ДАЗ» передав, а ТзОВ «ДЛМЗ» - прийняв в рахунок пога-шення грошових вимог кредиторів об'єкти нерухомості, загальною площею 17 107,4 м2. Також п.6 мирової угоди визначено, що інші зобов'язання ЗАТ «ДАЗ» перед ТзОВ «ДЛМЗ» на суму 1 132 303 грн. 52 коп. обмінюються на зобов'язання ТОВ «ДЛМЗ» перед ЗАТ «ДАЗ», що виникло на підставі договору купівлі-продажу рухомого майна від 08.02.2011р. в сумі 1 128 489 грн. та у зв'яз-ку з укладенням даної мирової угоди вважаються виконаними в повному обсязі.(т.1, арк.справи 45-50,51-53).

Постановою Дунаєвецького районного суду від 23.09.2011р. у справі №2-А-5614/2011р. зо-бов'язано Комунальне підприємство «Інвентар бюро» Дунаєвецької районної ради провести дер-жавну реєстрацію права власності ТзОВ «Дунаєвецький ливарно-механічний завод» на нерухоме майно-комплекс, що розташований в м.Дунаївці по вул.Красинських, 13. На виконання даної поста-нови за ТзОВ «ДЛМЗ» 06.10.2011р. зареєстровано право власності на вищевказаний комплекс.(т.1, арк.справи 54-55, 56).

Проте, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.09.2013р. по справі №2-а-5614/2206 зазначену вище постанову Дунаєвецького районного суду від 23.09.2011р. скасовано.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.02.2014р. у справі № 822/83/14 визнані протиправними та скасовані рішення виконавчого комітету Дунаєвецької місь-кої ради рішення про оформлення права власності на цілісний майновий комплекс ТзОВ «Дунає-вецький арматурний завод» та відповідно скасовані свідоцтва про право власності на нерухоме ма-йно.

Постановами Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014р. та від 30.09. 2014р. зазначена вище постанова залишена без змін.

Матеріали справи містять постанову Вищого господарського суду України від 22.06.2012р. у справі 9/19/2075, якою відмовлено ЗАТ «ДАЗ» у визнанні за ним права власності на майновий комплекс розташований за адресою м.Дунаївці, вул.Красинських(колишня Леніна), 13., оскільки це право було позивачем поновлене з 09.08.2009р. внаслідок визнання недійсними торгів, а тому не потребує повторної реєстрації.(т.2, арк.справи 180-187).

Крім того, постановою від 17.07.2012р. у справі №12/13/11/662-10 Вищий господарськи1 суд України відмовив ЗАТ «Дунаєвецький арматурний завод» у визнанні недійсними вищезазначених договорів іпотеки та застави з мотивів, що позивач не є ні власником майна, оскільки воно переш-ло до ТзОВ «ДЛМЗ», ні стороною кредитного договору.(т.2, арк.справи 171-179).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні ос-каржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рі-шення місцевого суду - частковому скасуванню з огляду на наступне:

Предметом первісного позову є визнання недійсними договорів іпотеки та застави.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у ви-падках та порядку, визначеному законодавством.

Правове регулювання визнання правочинів недійсними здійснюється на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про су-дову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійс-ності, передбачених законом.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в мо-мент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - тре-тьою, п'ятою та шостою ст.203 ЦК України, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

В силу ч.3 ст.215 ЦК України, з позовом про визнання правочину недійсним може зверну-тись заінтересована особа.

ТзОВ «ДЛМЗ», обґрунтовуючи вимоги за первісним позовом вказує, що його праву розпо-ряджатися власним майном перешкоджають обтяження, які виникли внаслідок укладення Відпові-дачами 1 і 2 договору іпотеки та договору застави.

Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України (надалі в тексті - ЦК України), визначе-но, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.(ст.321 ЦК України).

Колегія суддів приймає до уваги, що у відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вва-жається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття пра-ва власності не встановлена судом.

Так, матеріалами справи та судовими рішеннями стверджено, що ТзОВ «ДЛМЗ» набув пра-во власності на спірне майно на підставі мирової угоди (т.1, арк.справи 45-50,51-53), однак позбав-лений можливості розпоряджатися таким майном, оскільки існують обтяження.

При цьому, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що набувши спірне майно Позивач набув і статус іпотекодержателя, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.2 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права гос-подарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва - іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого май-на, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпо-текою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та стверджено судовими рішеннями, Банк і ТзОВ «ДАЗ» уклали договір про відкриття кредитної лінії попри скасування судом першої інстанції ре-зультатів торгів вже через 10 місяців після їх проведення; оспорювані договори іпотеки і застави Банк і ТзОВ «ДАЗ» уклали під час перебування справи №11/16/83-Н в апеляційному провадженні.

Матеріали справи стверджують, що у зв'язку з набранням сили рішенням у справі №11/16/ 83-Н - внаслідок скасування результатів торгів, право власності на майно і обладнання цілісного майнового комплексу у ТзОВ «ДАЗ» не виникло, тому, вбачається, що останнє передало в іпотеку і заставу майно, яке йому не належало.

Крім того, статтею 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію об-тяжень» передбачено обмеження продажу предмету застави для боржника. Відповідно даних дер-жавного реєстру обтяжень рухомого майна - боржником у заставних відносинах є ТзОВ «ДАЗ». От-же, саме на цього суб'єкта розповсюджуються обмеження щодо відчуження, або на осіб, яким він продав майно. Проте, Позивач набув обладнання не від боржника, а від належного власника - ЗАТ «ДАЗ». До того ж, Позивач не перебуває у статусі боржника у правовідносинах з Банком, не має перед Банком жодних зобов'язань; не вступав у відносини і з ТзОВ «ДАЗ». Відтак, звернення стяг-нення на предмет застави Банк реалізувати не може через те, що недоведеним є факт продажу такого майна боржником.

Разом з тим, Позивач-ТзОВ «ДЛМЗ» набув право власності не від іпотекодавця, а від влас-ника майна, право якого було поновлене - ЗАТ «ДАЗ», проте вирішуючи даний спір місцевий суд залишив цю обставину поза увагою, що призвело до невірного висновку, що Позивач набув стату-су іпотекодавця за оспорюваним іпотечним договором.

Колегія суддів не погоджується також і з висновком місцевого суду щодо обрання ТзОВ «ДЛМЗ» неналежного способу захисту порушеного права. Так, відповідно до ст.11112 виконуючи вказівки, зазначені Вищим господарським судом України в постанові від 14.05.2014р., дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку, що всупереч ст.ст. 316, 321 ЦК України Пози-вач не може здійснювати право власності на майно, позаяк щодо цього майна існують обтяження, які випливають з договорів іпотеки та застави, укладені особою, яка не мала належного обсягу діє-здатності.

Колегія суддів вважає, що в силу ст.ст. 203, 215 ЦК України, вчинення правочинів без дос-татньої на те цивільної дієздатності є підставою для визнання їх недійсними. Тому, з підстав ст.33 ГПК України, зустрічний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, натомість рішення місце-вого господарського суду в цій частині належить скасувати, як необґрунтоване.

Під час нового розгляду Банк 05.08.2014р. подав зустрічний позов до ТзОВ «ДЛМЗ» про звернення стягнення на предмет іпотеки - цілісний майновий комплекс, який розташований у м.Ду-наївці, вул.Красинських, 13 шляхом визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення 3 643 918,64 грн. кредитної заборгованості ТзОВ «Дунаєвецький арматурний завод» за кредитним договором №201-04-05 від 25.04.2005р. та зверненя стягнення на предмет застави - основні засоби та обладнання згідно додатку №1 до дого-вору застави №UАН/201-2 від 25.04.2005р. шляхом визнання права власності за АТ «Банк «Фінан-си та Кредит» в рахунок погашення 3 643 918,64 грн. кредитної заборгованості ТзОВ «Дунаєвець-кий арматурний завод» за кредитним договором №201-04-05 від 25.04.2005р. та звільнення Това-риством з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький ливарно-механічний завод» приміщення спірного цілісного майно-вого комплексу.(т.4, арк.справи 115-124).

Вбачається, що ухвалою від 28.08.2014р. суд першої інстанції прийняв зустрічний позов до спільного розгляду з первісним.(т.4, арк.справи 216-217), а рішенням від 22.102.014р. - відмовив в його задоволенні.(т.5, арк.справи 89-90).

Кожна сторона, в силу ст.33 ГПК України, повинна довести ті обставини, на які вона поси-лається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Висновок місцевого суду про безпідставність зустрічного позову апеляційний суд вважає вірним, проте обґрунтовує такий іншими підставами, вважаючи, що безпідставність зустрічних ви-мог Банку зумовлюють визнання недійсними в судовому порядку іпотечного договору №UAН/201-1 від 25.04.2005р. та договору застави №UAН/201-2 від 25.04.2005р., укладених Товариством з обме-женою відповідальністю Банк «Фінанаси та Кредит» в особі Філії Банку «Фінанси та Кредит», ТзОВ у Запорізькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький арма-турний завод» і посвідчених приватним нотаріусом Слободяном В.М.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки під час розгляду первісного позову місцевий господарський суд визнав встановле-ними обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними, неправильно застосував норми матеріального права та припустився невідповідності обставинам справи у висновках, вик-ладених в рішенні, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення - зазначені обставини відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.104 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішен-ня в апеляційному порядку з постановленням нового рішення про задоволення первісного позову.

Зміна рішення, зумовлює перерозподіл судових витрат згідно ч.2 ст.49 ГПК України

Керуючись ст.ст. 33-35, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105, 11112 Господарського процесуально-го кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький ливарно-ме-ханічний завод» на рішення господарського суду Хмельницької області від 22.10.2014р. у справі №19/5025/1092/12 задоволити.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 22.10.2014р. у справі №19/5025/ 1092/12 в частині відмови у задоволенні первісного позову - скасувати.

3. Прийняти в цій частині нове рішення, яким первісний позов задоволити.

Визнати недійсним іпотечний договір №UAН/201-1 від 25.04.2005р., укладений Товарист-вом з обмеженою відповідальністю Банк «Фінанаси та Кредит» в особі Філії Банку «Фінанси та Кредит», ТзОВ у Запорізькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунаєвець-кий арматурний завод» і посвідчений приватним нотаріусом Слободяном В.М. 25.04.2005р., про що внесено реєстровий запис №232.

Визнати недійсним договір застави №UAН/201-2 від 25.04.2005р., укладений Товариством з обмеженою відповідальністю Банк «Фінанаси та Кредит» в особі Філії Банку «Фінанси та Кредит», ТзОВ у Запорізькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький арма-турний завод» і посвідчений приватним нотаріусом Слободяном В.М. 25.04.2005р., про що внесе-но реєстровий запис №231.

4. В частині відмови у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповіда-льністю Банк «Фінанаси та Кредит» - рішення суду першої інстанції залишити без змін.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький арматурний завод» в особі ліквідатора Нікітенка Микити Олександровича (вул.Доківська,3, м.Запоріжжя, 69032, код 32875218) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький ливарно-механіч-ний завод» (вул.Красинських,13, м.Дунаївці Хмельницької області, 32400, код 34544034) 1 073 грн. витрат зі сплати судового збору.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький арматурний завод» в особі ліквідатора Нікітенка Микити Олександровича (вул.Доківська,3, м.Запоріжжя, 69032, код 32875218) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунаєвецький ливарно-механіч-ний завод» (вул.Красинських,13, м.Дунаївці Хмельницької області, 32400, код 34544034) 1 218 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Надати господарському суду Хмельницької області доручення про видачу наказів.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

9. Справу №19/5025/1092/12 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Сініцина Л.М.