РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015Справа №910/29266/14-г

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Гаркуша Олена Миколаївна
простягнення 6076,41 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Карась В.В. - представник
від відповідача не з'явились
від третьої особине з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - позивач, ПАТ «СК «АХА Страхування») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» (далі - відповідач, СТДВ «Гарантія») про стягнення 6586,41 грн.

В судовому засіданні 10.02.2015 позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 6076,41 грн.

Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «СК «АХА Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 1159002від 30.12.2011 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Volvo S80, державний номер АА5654ОМ, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Mazda CX9, державний номер АН0105ВС, яким скоєно ДТП, застрахована СТДВ «Гарантія» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/382158, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Відповідач відзиву та письмових пояснень на позов не подав, явку своїх представників в судові засідання не забезпечив. Ухвали про порушення провадження у справі та про її відкладення направлялась відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою його місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Костянтинівська, 56, офіс 56. Про місце, дату та час судових засідань відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Доказів на підтвердження поважних причин невиконання вимог ухвал суду та нез'явлення в судові засідання відповідач суду не надав. Заявлені позовні вимоги не заперечив.

Оскільки про час та місце судових засідань відповідач був належним чином повідомлений, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Третя особа повноважних представників в судове засідання не направила, пояснень по справі не надала, своїм правом не скористалась.

В судовому засіданні 10.02.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.12.2011 між ПАТ «СК «АХА Страхування» (страховик) та ТОВ «ГлаксоСмітКляйн Фармасьютікалс Україна» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1159002(далі - Договір), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем марки Volvo S80, державний номер АА5654ОМ, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП. Вигодонабувачем за Договором є страхувальник.

17.01.2012 о 21 год. 30 хв. в м. Києві на Європейській площі сталася ДТП за участі застрахованого автомобіля Volvo S80, державний номер АА5654ОМ, та автомобіля Mazda CX9, державний номер АН0105ВС, внаслідок чого було спричинено механічні пошкодження обом автомобілям.

ДТП сталася в результаті порушення водієм автомобіля Mazda CX9, державний номер АН0105ВС Гаркушою О.М. Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 31.01.2012 у справі № 2610/2045/2012, відповідно до якої Гаркушу О.М. визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З наявного в матеріалах справи Звіту № 027/12 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 02.02.2012 Фізичною особою - підприємцем оцінювача автотоварознавцем Вовком Сергієм Григоровичем, вбачається, що вартість матеріального збитку власнику автомобіля Volvo S80, державний номер АА5654ОМ, внаслідок пошкоджень відповідного транспортного засобу в результаті ДТП становить 7101,26 грн.

На підставі страхового акту № 320/12/05/11 від 28.04.2012, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування визначеного вказаним актом та заяви страхувальника про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів у сумі 8966,64 грн на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням № 18735 від 03.05.2012.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Mazda CX9, державний номер АН0105ВС, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Mazda CX9, державний номер АН0105ВС, застрахована СТДВ «Гарантія» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/382158.

Вказаним договором (поліс № АВ/382158) передбачено, що франшиза становить 510,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до положень ст. 35 (п. 35.1), ст. 36 (п. 36.2) Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції чинній з 19.09.2011 виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування (п. 36.2).

Листом № 714/2 від 17.12.2013 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 8966,64 грн, однак відповідачем наведена вимога задоволена не була.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач вимогу позивача не задовольнив, кошти не перерахував.

В межах даної справи позивачем заявлено до стягнення страхове відшкодування у розмірі 6076,41 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належних доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, або на підтвердження здійснення перерахування позивачу страхового відшкодування відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 6076,41 грн, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» (04070, м.Київ, вул. Костянтинівська, 56, офіс 56, ідентифікаційний код 21130899) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) суму страхового відшкодування у розмірі 6076 (шість тисяч сімдесят шість) грн 41 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 20.02.2015

Суддя Ю.М. Смирнова