РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015Справа №910/28934/14
За позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 4 096,60 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача Пахолка Т.П.(дов. від 29.12.2014)

Від відповідача Лабик Р.Р.(дов. від 17.11.2014)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія "Українська страхова група" (надалі - страховик, позивач) звернулось до господарського суду м. Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 4 096,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, виплативши страхове відшкодування власнику автомобіля, пошкодженого при дорожньо-транспортній пригоді, винним у якій визнано водія іншого автомобіля, отримав в силу приписів статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України в межах виплаченого відшкодування право зворотної вимоги до відповідальної за збитки особи, якою є відповідач як страховик цивільної відповідальності винної у ДТП особи. Спір виник внаслідок того, що позивачем виконано свій обов"язок щодо виплати страхового відшкодування, а відповідач ухиляється від виконання свого обов"язку здійснити регресну виплату.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.12.2014 порушено провадження у справі №910/28934/14 та призначено до розгляду на 15.01.2015.

15.01.2015 в судове засідання з'явився представник позивача.

Відповідач уповноваженого представника в засідання суду не направив, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, подавши 15.01.2015 через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Суд відмовив в задоволенні даного клопотання, оскільки залучення даної третьої особи жодним чином не вплине на рішення з даної справи, а лише затягне її розгляд.

Розгляд справи відкладено на 05.02.2015.

В судове засідання 05.02.2015 прибули представники позивача та відповідача.

Позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечував на тій підставі, що позивач не підтвердив розмір матеріального збитку експертним шляхом і при виплаті страхового відшкодування не отримав дозвіл вигодонабувача.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2013 між ПрАТ СК "Українська страхова група" (далі - страховик, позивач) та фізичною особою Брень П.П.(далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 28-0520-13-00069 (надалі - "Договір"), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем «Джилі» реєстраційний номер АН9552КХ на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

Як свідчать матеріали справи, 14.11.2013 в. м. Макіївці сталася ДТП за участі застрахованого автомобіля «Джилі» реєстраційний номер АН9552КХ та автомобіля марки «ВАЗ» реєстраційний номер АН3750СН, а саме: порушення водієм автомобіля «ВАЗ» реєстраційний номер АН3750СН Правил дорожнього руху України, що спричинило механічні пошкодження автомобілю страхувальника «Джилі» реєстраційний номер АН9552КХ.

Факт скоєння ДТП підтверджується Довідкою ДАІ № 9301155 про дорожньо-транспортну пригоду, копія якої знаходиться в матеріалах справи.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Смотровим О.С. Правил дорожнього руху України, що підтверджується Постановою Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 19.12.2013 у справі № 270/6878/13-п, відповідно до якої Смотрова О.С. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

26.11.2013 на підставі страхового акту № ССКА-2596 від 22.11.2013 у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, рахунку на оплату від 20.11.2013 позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 5096,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 21449 від 26.11.2013.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 19.12.2013 у справі № 270/6878/13-п вбачається, що транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ» реєстраційний номер АН3750СН, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю «Джилі» реєстраційний номер АН9552КХ знаходився під керуванням Смотрова О.С.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем автомобіль «ВАЗ» реєстраційний номер АН3750СН встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації «ВАЗ» реєстраційний номер АН3750СН, застрахована у приватному акціонерному товаристві "Українська охоронно-страхова компанія" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0916113, що підтверджується матеріалами справи.

Вказаним договором (поліс № АС/0916113) передбачено, що франшиза становить 1000,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 50 000,00 грн.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно п. 36.2 ст. 36 наведеного Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За змістом ст. 34 вказаного Закону розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром, визнання яких містяться в п. 2 Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.1998 р. №8 та Положенні щодо укладення угоди на проведення експертної оцінки майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 08.01.1998 №16.

В матеріалах справи наявний рахунок на оплату виконаних робіт по ремонту пошкодженого автомобіля № ЦБ00001881 від 20.11.2013, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «Гілі» реєстраційний номер АН9552КХ складає 5 745,60 грн.

Нормою ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу складає 5 745,60 грн. та позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 5096,60 грн.

Згідно з пунктом 37.1 статті 37 вказаного Закону (в редакції, чинній на момент направлення заяви) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 90 днів з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів

Отже, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.2 ст.12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи визначені полісом № АС/0916113 розміри лімітів відповідальності та франшизи, розмір шкоди, право на зворотну вимогу якої перейшло до позивача, а також розмір вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідач був зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 4096,60грн. (з урахуванням 1000,00 франшизи за полісом).

З матеріалів справи слідує, що позивач з метою отримання коштів від відповідача звернувся до останнього із заявою від 03.02.2014 про виплату страхового відшкодування. Дана претензія із доданими до неї документами, які необхідні для виплати страхового відшкодування на користь позивача. Проте відповідач на момент падання позову платежу в повному обсязі не здійснив.

Враховуючи вимоги пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування (регламентна виплата) за полісами ОСЦПВВНТЗ повинна бути виплачена страховиком (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Проте, відповідач після отримання вищезазначеної заяви позивача у встановлений пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк суми страхового відшкодування на користь позивача не виплатив.

Щодо заперечень відповідача суд зазначає наступне:

Позивачем, як встановлено судом, на підтвердження своїх вимог надано страховий акт, ремонтну калькуляцію та інші документи.

Відповідач же не вчиняв під час розгляду справи жодних процесуальних дій, спрямованих на перевірку вказаних обставин.

Оскільки в процесі розгляду справи судом встановлено, що відповідач фактично ухилявся від виконання своїх обов»язків, то суд визнає право позивача на визначення розміру збитків за страховим актом(реальна вартість відновлювального ремонту). Суд вважає, що експертна оцінка пошкодженого транспортного засобу є лише попереднім документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення пошкодженого автомобіля.

Як досліджено судом, позивачем на підтвердження розміру виплаченого страхового відшкодування до матеріалів справи залучені, зокрема, страховий акт та рахунок-фактура, згідно з якими позивач визначив розмір страхового відшкодування для виплати потерпілій особі, що відповідає приписам ст. 25 Закону України «Про страхування».

Виходячи з обставин справи та враховуючи той факт, що, сплативши страхове відшкодування на підставі договору, позивач набув прав особи, якій завдано збитків внаслідок дії особи, цивільно-правову відповідальність якої застраховано у відповідача, саме останній у спірних правовідносинах є страховиком.

Відповідно до приписів п.22.1. статті 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 34 Закону встановлено, що

- страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування (п. 34.1);

- протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п. 34.2);

- якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) (п. 34.3);

- для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти (п. 34.4).

Отже, в силу приписів Закону, саме відповідач як страховик має вчиняти дії, пов'язані із визначенням розміру збитків.

Позивач у спірних правовідносинах з відповідачем виступає як потерпіла особа, і зі змісту Закону не слідує, що він для визначення розміру страхового відшкодування повинен був здійснювати обов'язки, покладені Законом на відповідача як страховика.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 25.112008 у справі №11/406-07, Вищого господарського суду України у справах №42/92, 20/309,5011-67/7889-2012, а також в постановах КАГС у справах №5011-23/6919-2012 , №32/39, 910/2644/13 та інших.

Відповідно до ст. 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Тому, суд визнає за законні та обґрунтовані вимоги позивача, а отже позов підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам..

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Українська страхова група" задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145, ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. І.Федорова, буд. 32-А, ) суму страхового відшкодування у розмірі 4096 (чотири тисячі дев'яносто шість) грн. 60 коп. та судовий збір у розмірі 1 827(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення: 10.02.2015