ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Справа № 922/3552/14

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Кузьменка М. В., суддів Васищака І. М., Студенця В. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Рексон" на рішення Господарського суду Харківської області від 18 вересня 2014 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17 листопада 2014 року у справі № 922/3552/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрнафтомаш" до товариства з обмеженою відповідальністю "ППН - Трейд", треті особи: приватне підприємство "РЕМ", споживче товариство "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж", про витребування майна із чужого незаконного володіння; за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - товариства з обмеженою відповідальністю "Рексон" про визнання права власності; а також за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - товариства з обмеженою відповідальністю "У.С.К." про визнання права користування,

УСТАНОВИВ:
У серпні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрнафтомаш" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ППН-Трейд" про витребування із чужого незаконного володіння блочно-модульної установки переробки вуглеводневої сировини УПУС-40, заводський номер 08, з технічними характеристиками згідно паспорта виробника (з урахуванням уточнених позовних вимог).

У вересні 2014 року до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Рексон" до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрнафтомаш" і товариства з обмеженою відповідальністю "ППН-Трейд" про визнання права власності на блочно-модульну установку переробки вуглеводневої сировини (УПУС-40), а також позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "У.С.К." до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрнафтомаш" і товариства з обмеженою відповідальністю "ППН-Трейд" про визнання права користування блочно-модульною установкою переробки вуглеводневої сировини (УПУС-40) на підставі договору оренди установки від 13 лютого 2014 року, який укладено між товариством з обмеженою відповідальністю "Рексон" та товариством з обмеженою відповідальністю "У.С.К.".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10 вересня 2014 року зазначені позовні заяви були прийняті до спільного розгляду з первісним позовом, а товариство з обмеженою відповідальністю "Рексон" і товариство з обмеженою відповідальністю "У.С.К." залучені до участі у справі третіми особами з самостійними вимогами на предмет спору. Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, приватне підприємство "Рем" та споживче товариство "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж".

Товариство з обмеженою відповідальністю "ППН-Трейд" позов товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрнафтомаш" не визнало, посилаючись на законне користування майном та відсутністю господарських відносин з позивачем, проти позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Рексон" і товариства з обмеженою відповідальністю "У.С.К." не заперечувало.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрнафтомаш" позови товариства з обмеженою відповідальністю "Рексон" і товариства з обмеженою відповідальністю "У.С.К." не визнало.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18 вересня 2014 року (суддя Т. Денисюк), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17 листопада 2014 року, позов товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрнафтомаш" задоволено; у позовах товариства з обмеженою відповідальністю "Рексон" і товариства з обмеженою відповідальністю "У.С.К." відмовлено з мотивів недоведеності вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рексон" просить рішення та постанову в частині задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрнафтомаш" скасувати з підстав неправильного застосування господарськими судами статей 204, 321, 387, 1212 Цивільного кодексу України, статей 42, 43, 47, 32-34, 43, 82, 105 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю "Рексон" про визнання права власності на блочно-модульну установку переробки вуглеводневої сировини (УПУС-40).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрнафтомаш" проти доводів касаційної скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Сторони належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання, проте їхні представники у судове засідання не з'явилися.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Господарськими судами встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрнафтомаш" і товариством з обмеженою відповідальністю "ППН-Трейд" була досягнута домовленість про здійснення господарської діяльності з переробки вуглеводневої сировини на території Чернігівської області за допомогою установки УПУС-40, заводський номер 08, виробником та власником якої є позивач.

На умовах договору перевезення вантажу від 10 жовтня 2011 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрнафтомаш" та фізичною особою-підприємцем Газізовим Ф.В. (перевізник) та акта від 30 грудня 2011 року № 5/12 до цього договору, спірна установка була перевезена до смт Варва Чернігівської області.

Згідно укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрнафтомаш" і товариством з обмеженою відповідальністю "ППН-Трейд" договору від 21 січня 2012 року № 1-2012 позивач здійснив монтаж та установку обладнання УПУС-40 у на території, яка належить товариству з обмеженою відповідальністю "ППН - Трейд".

Виробництво блочно-модульних установок переробки вуглеводневої сировини товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрнафтомаш" здійснює на підставі ТУ У 29.2-1-2002 від 18 грудня 2002 року та отриманих у територіальному управлінні Держгірпромнагляду по Харківській області дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки від 12 липня 2011 року № 498.11.63 - 29.56.1 та дозволу від 21 серпня 2013 року № 570.13.63. Усього позивач виготовив вісімнадцять УПУС, шістнадцять з яких були експортовані з України, а установка модифікації УПУС-40 вироблена у єдиному екземплярі і має заводський номер 08. Згідно з калькуляцією загальна собівартість УПУС-40 складає 1 749 267 грн 56 коп., з яких 993 902 грн 02 коп.- вартість матеріалів і устаткування, придбаних для виробництва установки.

Висновком від 2 вересня 2014 року № 733 судової економічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000352 Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М. С. Бокаріуса підтверджено оприбуткування спірної установки в бухгалтерському обліку товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрнафтомаш" по рахунку 26 "Готова продукція"; підтверджена фактична вартість матеріальних витрат товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрнафтомаш" у складі собівартості блочно-модульної установки УПУС-40, заводський номер 08, яка становить 993 902 грн 02 коп. та загальна собівартість установки - 1 749 267 грн.

За таких обставин господарські суди дійшли висновку про те, що договірні відносини між позивачем та відповідачем щодо відчуження спірної УПУС-40 на користь відповідача чи передача прав щодо користування нею відсутні і товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрнафтомаш" не може скористатися своїми правами власника, оскільки установка перебуває без відповідної правової підстави у відповідача за адресою: Чернігівська область, смт Варва.

Згідно статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За правилами статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

За обставин користування товариством з обмеженою відповідальністю "ППН-Трейд" майном товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрнафтомаш" без достатньої правової підстави господарські суди дійшли висновку про задоволення вимоги позивача про витребування спірної установки з чужого незаконного володіння.

Також господарські суди дійшли висновків про відмову в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Рексон" і товариства з обмеженою відповідальністю "У.С.К.", виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рексон" вважає себе власником спірної установки на підставі договору поставки від 13 лютого 2014 року № 13-02/14, укладеного з споживчим товариством "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж", яке, у свою чергу, 12 лютого 2014 року набуло спірне майно на умовах договору від 20 грудня 2012 року застави рухомого майна, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю "У.С.К".

Товариство з обмеженою відповідальністю "У.С.К." стверджує, що з 30 грудня 2011 року по 11 лютого 2014 року було власником спірної установки на підставі договору поставки від 30 грудня 2011 року № 1, укладеного з приватним підприємством "Рем".

Доводи приватного підприємства "Рем" щодо набуття права власності на установку на підставі договору підряду від 5 грудня 2011 року господарський суд апеляційної інстанції відхилив з огляду на Висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 3 вересня 2014 року № 2518-2520/14-24, відповідно до якого ймовірно договір був підписаний не представником підрядчика, а іншою особою, і умови договору щодо виконання робіт з матеріалів замовника суперечать фактичним обставинам придбавання матеріалів та комплектуючих для виготовлення установки коштом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрнафтомаш".

Вирішуючи спір по суті, господарські суди не звернули уваги на вимоги статті 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої справи у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння розглядаються за місцезнаходженням майна.

Місцезнаходження спірного майна - смт Варва Чернігівської області - підтверджується Актом від 30 грудня 2011 року № 5/12 виконаних робіт по наданню послуг з перевезення вантажів до договору перевезення вантажу від 10 жовтня 2011 року, договором від 21 січня 2012 року на монтаж і установку обладнання (УПУС-40), матеріалами кримінального і виконавчого проваджень щодо визнання речовим доказом та арешту майна.

За змістом пункту 6 частини другої статті 11110 Господарського процесуального кодексу України прийняття господарським судом рішення з порушенням правил предметної або територіальної підсудності є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду.

За цих обставин оскаржувані рішення та постанова в даній справі підлягають скасуванню, а справа передачі до Господарського суду Харківської області, який прийняв рішення, для виконання ним вимог частини першої статті 17 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 16, 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Рексон" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 18 вересня 2014 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17 листопада 2014 року у справі № 922/3552/14 скасувати, справу передати до Господарського суду Харківської області.

Головуючий, суддя М. В. Кузьменко
Суддя І. М. Васищак
Суддя В. І. Студенець