ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015 року Справа № 904/7339/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідача

суддів: Пруднікова В.В., Орєшкіної Е.В.

При секретарі судового засідання Герун Т.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Добровольський О.В., представник, довіреність №30 від 13.02.15;

від відповідача: Демченко О.О., представник, довіреність №13/10-2014 від 13.10.14;

представники третіх осіб-1,2 у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ХАРЬКІВСЬКИЙ ПЛИТКОВИЙ ЗАВОД", м. Харків на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2014р. у справі № 904/7339/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "ХАРЬКІВСЬКИЙ

ПЛИТКОВИЙ ЗАВОД", м. Харків

до Приватного підприємства "МК-ПАК", м. Дніпропетровськ

Третя особа-1: Лівобережна ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

Третя особа-2: Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, м. Харків

про стягнення суми завданих збитків 98 427,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2014р. у справі №904/7339/14 (суддя Новікова Р.Г.) у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивоване відсутністю складових цивільного правопорушення для стягнення збитків у сумі 98 427,00 грн, як-то: протиправності поведінки, вини Відповідача, причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "ХАРЬКІВСЬКИЙ ПЛИТКОВИЙ ЗАВОД" звернулось з апеляційною скаргою, в якій рішення суду просить скасувати як прийняте з порушенням норм матеріального та процессуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що внаслідок зустрічної перевірки, проведеної Спеціалізованою Державною податковою інспекцією на підприємстві Відповідача, останнім не було підтверджено реальність здійснення господарських операцій з Позивачем у січні, квітні 2012 року на суму 492 139,59 грн в тому числі ПДВ 98 427,92 грн. У зв`язку з наведеним, Позивач був змушений надати до податкової інспекції уточнені розрахунки по зменшенню податкового кредиту за податковими накладними, наданими Відповідачем (№ від 04.09.2013р. та № від 04.09.2013р.), за якими з податкового кредиту було виключено 98 427,00 грн. Вважає, що внаслідок невиконання Відповідачем передбачених ст. 226 Господарського кодексу України обов`язків, був позбавлений можливості своєчасно прийняти заходи щодо попередження спричинення збитків шляхом оскарження рішень Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська або іншим передбаченим законом шляхом. Зазначив, що у зв`язку із втратою податковою інспекцією особової справи Відповідача, а також у зв`язку із наявністю істотних протирічь у довідках Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська, складених за наслідками одного і того ж періоду діяльності Відповідача, фактично позбавлений можливості довести у судовому засіданні обставини, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог. У зв`язку з наведеним, ним заявлялось клопотання про зупинення розгляду справи для направлення матеріалів справи прокурору або органу досудового розслідування для організації перевірки за фактом наявності ознак злочину в діях посадових осіб податкової інспекції. Відмовивши у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, суд позбавив Позивача можливості довести обґрунтованість позовних вимог.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав. Повноважний представник в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Треті особи -1,2 не забезпечили явку в судове засідання повноважних представників, відзив на апеляційну скаргу не надали, причин неявки не повідомили, не зважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Позивача, Відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом при розгляді справи встановлено, що 30.12.2011р. між Публічним акціонерним товариством "Харківський плитковий завод" як покупцем (надалі - Позивач) та Приватним підприємством "МК-ПАК" як постачальником (надалі - Відповідач) був укладений договір поставки №15 (надалі - Договір) строком дії з моменту підписання до 31.08.2013р. (з урахуванням додаткових угод №№ 1,2 до Договору).

Згідно п.1 Договору Відповідач зобов'язався систематично передавати у власність Позивача дерев'яні піддони КБ 193200.000СБ вартістю 47 грн 50 коп (з ПДВ) за одиницю (надалі - товар). Сума Договору у кожному році змінювалася відповідно до кількості товару, що мав бути поставлений. Запланова кількість товару, що має бути поставлена, та орієнована вартість за певний рік визначена сторонами у додаткових угодах до Договору №1 від 29.12.2012р. та №2 від 28.02.2013р.

На виконання умов Договору у січні 2012 року Відповідач здійснив поставку товару Позивачу на суму 311 520,84 грн (в тому числі ПДВ - 62 304,17 грн), а у квітні - на 180 618,75 грн (в тому числі ПДВ - 36 123,75 грн); а Позивач в повному обсязі розрахувався за отриманий товар, що підтверджується видатковими накладними та платіжними дорученнями про їх оплату (а.с. 15-62, т.1).

20.02.2012р. та 20.06.2012р. Позивачем до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові (надалі - Третя особа - 2) були подана декларація з податку на додану вартість №, в яку були включені надані Відповідачем податкові накладні на суму 62 304,17 грн, та №, в яку були включені надані Відповідачем податкові накладні на суму 36 123,75 грн.

29.08.2013р. Третьою особою-2 було проведено зустрічну звірку Відповідача та складено довідку №417/224/34589782 щодо не підтвердження господарських відносин з ТОВ "Альфа-Інвест Плюс" за період січень, квітень, травень 2012р. Також встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків ПП "МК-ПАК" операцій за січень, квітень, травень 2012 року по ланцюгу постачання ТОВ "Альфа-Інвест Плюс" - ПП "МК-ПАК" - ПАТ "Харківський плитковий завод".

У вересні 2013 року Третя особа-2 повідомила Позивача про неможливість визнання обґрунтованим податкового кредиту за поданими податковими деклараціями з податку на додану вартість по податковим накладним Відповідача за січень, квітень і травень 2012 року.

У зв`язку з наведеним, Позивач надав Третій особі-2 уточнені розрахунки зменшення податкового кредиту по взаємовідносинам з Відповідачем, а саме: № від 04.09.2013р. у сумі 62 304,00 грн, № від 04.09.2013р. у сумі 109 131,00 грн, № від 04.09.2013р. у сумі 12184,00 грн. (пояснення Третьої особи-2, а.с. 206, т.1).

Позивач вважає, що внаслідок неповідомлення Відповідачем про проведення та результати зустрічної перевірки від 29.08.2013р., а також неприйняття заходів, передбачених ст. 226 Господарського кодексу України, він зазнав збитків в розмірі виключеної з податкового кредиту суми податку на додану вартість - 98 427,00 грн, що і стало підставою позову.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: збитків, протиправної поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Пунктом 8.6.5 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасного надання податкової накладної Відповідачем в строки, визначені в договорі, заповнення її з порушенням порядку, визначеного договором або направлення її за допомогою поштового зв'язку без дотримання вимог договору, а також за наявності розбіжностей в електронній базі даних державної податкової служби України з вини Відповідача, за наявності в ланцюзі постачальників (Відповідача) ненадійних платників податку/"ям", внаслідок чого не буде визнаний податковим органом податковий кредит у покупця і т.п., а також у випадку оплати суми ПДВ, фактично сплачених Позивачем Відповідачу, у випадку здійснення Відповідачем господарських операцій з контрагентами, які мають ознаки фіктивності, Відповідач повинен відшкодувати Позивачу суму ПДВ за вказаними податковими накладними та штрафні санкції, нараховані Позивачу податковим органом, неустойку, збитки, заподіяні Позивачу, протягом 5 банківських днів з дати отримання відповідної вимоги від покупця поштою, електронною поштою або факсом. Підставою для вимог Позивача до Відповідача за цим пунктом є отримання Позивачем відповідного податкового повідомлення-рішення, копія якого додається до вимоги Позивача про відшкодування збитків.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та зазначено Лівобережною ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області (надалі - Третя особа-1) у наданих поясненнях (а.с. 4-5, т.2), податкові повідомлення-рішення за результатами звірки, оформленої довідкою №417/224/34589782 від 29.08.2013р., не приймались, грошові зобов'язання підприємству не визначались. Також не приймалися податкові повідомлення-рішення і відносно позивача, він самостійно відкоригував свої податкові зобов'язання.

Окрім того, Третьою особою-1 було проведено зустрічну звірку Відповідача щодо документального підтвердження господарських відносин з Позивачем за липень, вересень, жовтень 2011 року та з 01.01.2012р. по 30.11.2012р., про що складено довідку №2471/227/34589782 від 01.07.2013р.

За результатами звірки у довідці №2471/227/34589782 від 01.07.2013р. були викладені наступні висновки - звіркою ПП "МК-ПАК" встановлено відображення в податковому обліку результатів господарських відносин та результатів господарських операцій та розрахунків з ПАТ "Харківський плитковий завод".

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що фактичні підстави для виконання Відповідачем умов п. 8.6.5. Договору відсутні - податкове повідомлення-рішення податковими органами прийнято не було.

Суд також не знаходить підстав для стягнення спірних коштів з Відповідача як збитків. Як вірно було зазначено судом першої інстанції, Позивачем не доведені складові цивільного правопорушення: ані протиправність поведінки Відповідача, ані причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками, ані його вина.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині відмови у зупиненні провадження у справі та направлення матеріалів до правоохоронних органів суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до умов договору та положень Податкового кодексу України саме прийняття податковими органами повідомлення-рішення про застосування до платника податків відповідних донарахувань податків чи санкцій є підставою для відповідальності як такого платника, так і постачальника за спірним договором. Такі повідомлення-рішення податковими органами не приймалися, що не оспорюється і сторонами, тому встановлення правоохоронними органами фактів, про які зазначає позивач, не мають істотного значення для вирішення даного спору по суті.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було правомірно відмовлено у задоволенні позову, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області без змін.

Судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ХАРЬКІВСЬКИЙ ПЛИТКОВИЙ ЗАВОД", м. Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2014р. у справі № 904/7339/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 19.02.2015р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя В.В. Прудніков