РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015Справа №910/27494/14

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ПРОВІДНА"

про стягнення грошової суми у розмірі 24 722,55 грн.

Суддя Полякова К.В.

Представники:

від позивача: Діденко І.В. (дов.№Э.37.7.0.0/д-841 від 08.11.2013)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ПРОВІДНА" про стягнення грошової суми у розмірі 24 722,55 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 порушено провадження у справі №910/27494/14 та призначено її до розгляду на 27.01.2015 року.

26.12.2014 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

05.01.2015 від Уманського міськрайонного суду Черкаської області через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва надійшли копії матеріалів адміністративної справи №2318/4828/2012 про притягнення до адміністративної відповідальності гр.Мельника О.А.

14.01.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Деснянського районного суду м.Києва надійшли копії матеріалів адміністративної справи №3-5064/12 про притягнення до адміністративної відповідальності гр.Андрущенко А.Ю.

За наслідками судового засідання 27.01.2015, у задоволення клопотання представника позивача, суд продовжив строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та відклав розгляд справи на 12.02.2015 року.

11.02.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов.

У судовому засіданні12.02.2015 представник позивача надав усні пояснення по суті спору та просив задовольнити позов.

Представник відповідача у судові засідання не з'являвся, про дату, час та місце проведення повідомлений належним чином.

Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що представник відповідача не з'явився до судового засідання, за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2012 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" (страховик) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (страхувальник та вигодонабувач) укладено договір №К3V3АХ27099946 добровільного страхування наземних транспортних засобів, за яким предметом страхування є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки "Hyundai", державний номер АА4525МА.

Відповідно до довідки №9061018 про дорожньо-транспортну пригоду, 26.08.2012на дорозі М-05 Київ-Одеса, відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки "Hyundai", державний номер АА4525МА, під керуванням Карандаш Р.С., транспортним засобом марки «Daewoo», державний номер АІ4143АМ, під керуванням Андрущенко Я.Ю., транспортним засобом марки «Skoda», державний номер АА9885КТ, під керуванням Бендяк О.В. та транспортним засобом марки «ВАЗ21104», державний номер СА0277АА, під керуванням Мельник О.А.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи №2318/4828/2012, дорожньо-транспортна пригода між транспортним засобом марки "Hyundai", державний номер АА4525МА, під керуванням Карандаш Р.С. та транспортним засобом марки «ВАЗ21104», державний номер СА0277АА, під керуванням Мельник О.А. відбулась внаслідок порушення водієм Мельник О.А. Правил дорожнього руху України, якого постановою Уманськогоміськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2012 у справі №2318/4828/2012 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Також, із матеріалів адміністративної справи №3-5064/12 вбачається, що зіткнення між транспортним засобом марки «Daewoo», державний номер АІ4143АМ, під керуванням Андрущенко Я.Ю. та транспортним засобом марки «Skoda», державний номер АА9885КТ, під керуванням Бендяк О.В. мало місце вже після зіткнення зазначених у Довідці №9061018 двох авто. Так, винним у спричиненні цієї ДТП визнано Андрущенко Я.Ю., відповідно до постанови Деснянського районного суду м.Києва від 19.10.2012 у справі №3-5064/2012 та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.08.2012страхувальник звернувся до позивача із заявоюпро виплату страхового відшкодування за договором №К3V3АХ27099946 від 16.02.2012 року.

Вартість матеріального збитку, спричиненого власнику ТЗ "Hyundai", державний номер АА4525МА, визначена позивачем на підставі Звіту №2453 від 06.09.2012 та23.09.2012 (додатковий), складеного ФОП Шопулко Ігор Анатолійович, та становить 52320,64 грн.

Розмір страхового відшкодування визначений позивачем на підставі вищевказаного Звіту, виставленого станцією СТО ТОВ «Едем-Авто»рахунку №БСЕ0006169 від 03.09.2012, та зазначений у страховому акті №И-3498 від 15.10.2012 у розмірі 51554,89 грн.

Позивач, на виконання умов договору №К3V3АХ27099946 від 16.02.2012, листа №6985229-2 від 15.10.2012 за заяви від 27.08.2012, перерахував на рахунок ТОВ «Едем-Авто» суму страхового відшкодування у розмірі 46399,40грн., що підтверджується платіжними дорученнями №10513 від 16.10.2012, та 5155,49 грн. на рахунок страхувальника, відповідно до платіжного доручення №10509 від 16.10.2012, тобто, у загальному розмірі 51554,89 грн.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільно-правова відповідальність водія Мельник О.А., який керував транспортним засобом марки «ВАЗ21104», державний номер СА0277АА, на момент скоєння ДТП застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "ПРОВІДНА" (відповідач у справі), за полісом №АВ/0415938, відповідно до наявної у матеріалах справи копії даного полісу.

Отже, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тому 05.03.2013 позивач звернувся до відповідача та до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»із претензієювих.№05-03/02-15 про стягнення солідарно суми страхового відшкодування у розмірі 51554,89 грн.

У відповідь на вищевказану претензію ПрАТ «СК «Універсальна»направлено позивачу лист вих. №473/09-203 від 12.03.14 р. із відмовою у виплаті частини страхового відшкодування, у зв'язку з відсутністю вини водія цивільно-правова відповідальність якого застрахована у нього, у спричинених матеріальних збитках ТЗ "Hyundai", державний номер АА4525МА.

Водночас, відповідачем у задоволення регресної вимоги позивача, перераховано на рахунок позивача частину страхового відшкодування у розмірі 25277,45 грн. відповідно до платіжного доручення №0017917 від 29.03.2013 р.

Звертаючись із даним позовом до суду позивачем заявлено до стягнення з відповідача частину невідшкодованої суми страхового відшкодування у розмірі 24 722,55 грн., оскільки винним у спричиненні ДТП, внаслідок якої пошкоджено ТЗ "Hyundai", державний номер АА4525МА, є водій, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «СК «Провідна».

Надаючи відзив на позовну заяву, відповідач, натомість, стверджує про факт здійснення виплати страхового відшкодування у сумі, на його думку, пропорційній вини страхувальника, а тому у задоволенні позовних вимог просить суд відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Частинами другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільним кодексом України встановлено, що цивільно-правова відповідальність виникає лише за наявності вини особи. Цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішенням суду (п. 5 ст. 11 ЦК України).

Наявною у матеріалах справи постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2012 у справі №2318/4828/2012встановлено вину Мельник О.А. у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди між транспортним засобом марки "Hyundai", державний номер АА4525МА, під керуванням Карандаш Р.С. та транспортним засобом марки «ВАЗ21104», державний номер СА0277АА, під керуванням Мельник О.А.

На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність Мельник О.А., який керував транспортним засобом марки «ВАЗ21104», державний номер СА0277АА, застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (відповідач у справі), за полісом №АВ/0415938, відповідно до наявної у матеріалах справи копії даного полісу.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи протоколів ДТП, схем та пояснень учасників, зіткнення між ТЗ марки «Daewoo», державний номер АІ4143АМ, під керуванням Андрущенко Я.Ю. та транспортним засобом марки «Skoda», державний номер АА9885КТ, під керуванням Бендяк О.В. мало місце вже після зіткнення транспортних засобів марки "Hyundai", державний номер АА4525МА, під керуванням Карандаш Р.С. та «ВАЗ21104», державний номер СА0277АА, під керуванням Мельник О.А., а тому жодним чином не стосується спричинення матеріального збитку забезпеченого у позивача транспортного засобу.

Пунктом 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином відповідач - Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ПРОВІДНА" є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу марки "Hyundai", державний номер АА4525МА.

Відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, до позивача - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"- як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договір №К3V3АХ27099946від 16.02.2012 р.добровільного страхування наземних транспортних засобів, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до Мельник О.А., як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Положеннями статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов"язаний провести виплату при настанні страхового випадку, а страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття визначає, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Згідно статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, враховуючи, що у звіті №2453 від 06.09.2012 та 23.09.2012 (додатковий) вартість матеріального збитку становить 52320,64 грн., відповідач після виплати частини страхового відшкодування у розмірі 25277,45 грн. відповідно до платіжного доручення №0017917 від 29.03.2013 р., зобов'язаний провести доплату у відповідності до завданих збитків.

Проте, враховуючий встановлений полісом №АВ/0415938 ліміт по відшкодуванню майнових збитків у розмірі 50 000,00 грн. сума, що підлягає стягненню з відповідача має становити 24 722,55 грн.

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом №АВ/0415938, виданим відповідачем - Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ПРОВІДНА"- визначено франшизу в розмірі 500,00 грн., яка має бути вирахувана із заявленої до стягнення суми страхового відшкодування.

Положеннями статті 509 ЦК України, визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зазначені вище норми ЦК України кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем - Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ПРОВІДНА" не доведено відсутність у нього зобов'язання по виплаті страхового відшкодування у порядку регресу.

З'ясувавши обставини справи та надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог, які підлягають задоволенню частково.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати - судовий збір - відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ПРОВІДНА" про стягнення грошової суми у розмірі 24 722,55 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ПРОВІДНА" (03049, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 25; ідентифікаційний код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49094, місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, 32, офіс 402; ідентифікаційний код 33248430) 24222 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять дві) гривні 55 копійок сплаченого страхового відшкодування та 1790 (одну тисячу сімсот дев'яносто) гривень 05 копійок судового збору.

У іншій частині позову - відмовити.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 12.02.2015 року.

Повний текст рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

та підписано 14.02.2015 року

Суддя К.В. Полякова