РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015Справа №910/29145/14

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»

до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»

про відшкодування шкоди в порядку регресу 10 610,32 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Сакалюк Д.В. - довіреність №111 від 28.08.2014 року;

від відповідача: Чала І.М. - довіреність б/н від 17.09.2014 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування шкоди в порядку регресу 10 610,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну Гученко М.І., який є страхувальником позивача, було завдано матеріальної шкоди, яка була відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача 10 610,32 грн. - суми страхового відшкодування в порядку регресу, 1 827,00 грн. - судового збору.

Ухвалою від 26.12.2014 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 10.02.2015 року.

В судовому засіданні 10.02.2015 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, та визнав позовні вимоги в частині стягнення 235,53 грн., в решті позовних вимог просив суд відмовити.

В судовому засіданні 10.02.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 10.02.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.09.2014 року між Гученко М.І. (далі по тексту - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі по тексту - страховик, позивач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №006-1004911/01НТ (далі за текстом - Договір), за умовами якого був застрахований транспортний засіб марки «Chevrolet Aveo», державний номер ВІ6229ВН (далі по тексту - застрахований транспортний засіб).

Відповідно до Договору страхування страховик повинен відшкодовувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 07.09.2014 року в с. Кам'яні Потоки, Кременчуцького району Полтавської області, по вул. Космонавтів, - сталося ДТП, в результаті якого зіткнулися застрахований транспортний засіб, та транспортний засіб марки «IVECO», державний номер ВІ8448АК, яким керував Кравченко Є.І., у результаті чого застрахованому транспортному засобу було завдано пошкодження (Протокол огляду транспортного засобу №246 від 08.09.2014 року; Висновок експертного автотоварознавчого дослідження №246 від 11.09.2014 року; наявний у матеріалах справи).

Відповідно до Страхового акту №153359/1 від 23.09.2014 року вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 10 610,00 грн.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №246 від 11.09.2014 року, вартість матеріального збитку застрахованого транспортного засобу становить 10 892,64 грн. з ПДВ (без ПДВ - 9 077,20 грн.).

У зв'язку зі зверненням страхувальника до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (копія заяви в матеріалах справи), позивачем було визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що складено відповідний страховий акт, видано наказ на здійснення виплати страхового відшкодування страхувальникові (зазначені документи містяться в матеріалах справи) у розмірі 10 610,00 грн.

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Договір укладений між позивачем та страхувальником за своєю правовою природою є договором страхування. Правовідносини щодо страхування регулюються нормами Цивільного кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Майнова шкода, завдана страхувальникові позивача була відшкодована позивачем відповідно до умов Договору, однак як вбачається з матеріалів справи (повідомлення про ДТП - ЄВРОПРОТОКОЛ), ДТП сталося з вини водія транспортного засобу марки «IVECO», державний номер ВІ8448АК, - Кравченко Є.І.

Відповідно до єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність Кравченко І.І. (власник транспортного засобу марки «IVECO», державний номер ВІ8448АК) на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», відповідно до Полісу серія АС №7633197, що в свою чергу є підставою для відшкодування завданої майнової шкоди відповідачем.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Судом встановлено, що страховик виконав своє грошове зобов'язання 24.09.2014 року, на підтвердження чого позивач надав суду платіжне доручення №8038 від 24.09.2014 року на суму 10 610,00 грн.

Відповідно до Полісу АС №7633197 ліміт відповідальності відповідача: за шкоду по життю та здоров'ю 100 000,00 грн., за шкоду по майну 50 000,00 грн., франшиза 510,00 грн. (копія Полісу міститься в матеріалах справи).

Так, відповідно до п.196.1.3 п. 196.1 ст.196 Податкового кодексу України операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особам, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Податкові зобов'язання з податку на додану вартість виникають у платника податку на додану вартість, який здійснює операції з поставки товарів чи послуг, оскільки такі операції є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Враховуючи викладене, у разі якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкту чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали), здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок суми виплати та таке придбання здійснюється без урахування сум податку на додану вартість, оскільки особа, не зареєстрована платником податку на додану вартість, не має права нараховувати і виділяти окремим рядком суму податку на додану вартість.

Відповідно до п.п. а) п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківський установі, що обслуговує платника податку.

Таким чином, податкові зобов'язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником податку.

Позивач не долучив доказів того, що клієнт поніс збитки в т.ч. і ПДВ (ремонтував авто у платника ПДВ).

Відповідно до статті 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умовами отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Позивач в обґрунтування позовних вимог надав Висновок експертного авто товарознавчого дослідження №246 складений 11.09.2014 p., відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 10892,64 грн. з ПДВ, без ПДВ сума збитку становить - 9077,20 грн.

Позивачем на підставі рахунку №09/05 від 11.09.2014 р. було сплачено СПД Лихман Павлу Валерійовичу 10 610,00 грн. страхове відшкодування без ПДВ.

Дослідивши рахунок №09/05 від 11.09.2014 р., суд дійшов до висновку, що СПД Лихман Павло Валерійович не є платником податку на додану вартість.

Доказів виконання робіт по ремонту транспортного засобу (актів виконаних робіт тощо) Позивачем не надано.

29.12.2014 року Відповідачем перераховано страхове відшкодування (платіжне доручення №74527) у розмірі 8841,67 грн. без ПДВ на рахунок Позивача.

Отже, суд дійшов до висновку, що зобов'язання за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/3424504 відповідач частково виконав і має перед позивачем недоплачену суми страхового відшкодування в розмірі 235,53 грн. без ПДВ.

Суд зазначає, що витрати позивача щодо сплати суми без ПДВ 1 532,80 грн. є такими що не доведені.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також враховуючи відзив відповідача на позовну заяву, суд дійшов до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і становлять 235,53 грн. - суми страхового відшкодування в порядку регресу.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЗДОЛБУНІВСЬКА, будинок 7-Д, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (04050, м. Київ, ВУЛИЦЯ БІЛОРУСЬКА, будинок 3, ) 235 (двісті тридцять п'ять) грн. 53 коп. - суми страхового відшкодування в порядку регресу, 40 (сорок) грн. 56 коп. - судового збору.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 13.02.2015 року.