Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________________________________
УХВАЛА

Від "12" лютого 2015 р. Справа № 906/1126/13

За заявою: Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області (м.Малин)

до боржника: Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин)

про визнання банкрутом

В засіданні суду 05.02.2015 були присутні:

- від ініціюючого кредитора: Воробей В.А. - дов. від 26.01.2015;

- від кредиторів: Приведьон І.А. - дов. від 29.12.2014 (ВАТ "ЕК"Житомиробленерго"); Капустін А.Б. - дов. №34/14 від 01.10.2014 (Корпорація "Міжрегіональний Промисловий Союз"); Клименко О.Ю. - дов. б/н від 04.12.2014 (Малинська ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області); Гарматюк А.Д. - свідоцтво №4488/10 від 24.03.2011, діє на підставі договору №29/05-14-01 від 29.05.2014 (Фірма Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ);

- від боржника: Неділько І.І. - керівник ПАТ "МДЕЗ"; Гончаренко А.А. - головний бухгалтер ПАТ "МДЕЗ"; Зух С.І. - розпорядник майна, Зух О.С. - дов. від 15.01.2015;

- за участю: Рудченко М.М. - посв. №026381, прокурор.

В засіданні суду 05.02.2015 було оголошено перерву до 12.02.2015.

В засіданні суду 12.12.2015 були присутні:

- від ініціюючого кредитора: Воробей В.А. - дов. від 26.01.2015;

- від кредиторів: Капустін А.Б. - дов. №34/14 від 01.10.2014 (Корпорація "Міжрегіональний Промисловий Союз"); Гарматюк А.Д. - свідоцтво №4488/10 від 24.03.2011, діє на підставі договору №29/05-14-01 від 29.05.2014 (Фірма Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ);

- від боржника: Неділько І.І. - керівник ПАТ "МДЕЗ"; Гончаренко А.А. - головний бухгалтер ПАТ "МДЕЗ"; Зух С.І. - розпорядник майна;

- за участю: Рудченко М.М. - посв. №026381, прокурор.

Суддя Гнисюк С.Д.

В провадженні господарського суду Житомирської області знаходиться справа про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин, Житомирська область).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 10.09.2014, зокрема, порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (ідентифікаційний код: 30793296, юридична адреса: 11601, Житомирська обл., м. Малин, вул. Огієнка, 55); визнано вимоги ініціюючого кредитора управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області (м. Малин Житомирська область) на суму 1 814 259,51 грн., з яких: 560147,28 грн. борг по страхових внесках; 988347,08 грн. борг по єдиному внеску; 265765,15 грн. заборгованість по пільговим пенсіям; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин Житомирська область); введено процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів, тобто по "03" січня 2015 року (включно); призначено розпорядником майна Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин Житомирська область) арбітражного керуючого Зуха Сергія Івановича (ідентифікаційний код: , свідоцтво арбітражного керуючого № 1003 від 21.05.2013, адреса: м. Рівне, вул. Остафова, 27); встановлено арбітражному керуючому Зуху С.І. оплату послуг (грошову винагороду) за виконання повноважень розпорядника майна в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, сплата якої здійснюється за рахунок сум, авансованих заявником (управлінням Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області) на депозитний рахунок нотаріуса відповідно до ч. 2 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод"; вжито заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби.

Після оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі, на адресу господарського суду Житомирської області через загальний відділ надійшли заяви з грошовими вимогами до боржника.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 18.11.2014, зокрема, визнано грошові вимоги наступних кредиторів Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин): ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго"; відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Малинському районі Житомирської області; Первинної профспілкової організації Малинського дослідно-експериментального заводу; Публічного акціонерного товариства "РЕЙЛ"; Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК"; Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 05.12.2014 виправлено описки в абзаці 16 мотивувальної частини та у п.1 резолютивної частини ухвали господарського суду Житомирської області від 18.11.2014 у справі №906/1126/13. В абзаці 16 мотивувальної частини та у п. 1 резолютивної частини ухвали господарського суду Житомирської області від 18.11.2014 у справі №906/1126/13 цифри "183 737,28 грн", замінено на "183 737,31 грн".

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 23.12.2014, зокрема, продовжено строк процедури розпорядження майном Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) та повноважень розпорядника майна Зуха С.І. на два місяці, тобто по 03.03.2015 (включно).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 27.01.2015, зокрема, визнано грошові вимоги кредиторів Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин): Тищенко Тетяни Василівни (м Малин); Поліновського Віктора Миколайовича (м. Малин); прокурора Малинського району в інтересах Григорчук Наталії Михайлівни (м. Малин) частково; прокурора Малинського району в інтересах Яковенка Володимира Степановича (с. Клавдієво-Тарасове, Бородянський район, Київська область); прокурора Малинського району в інтересах Калінова Віктора Дмитровича (м. Малин); прокурора Малинського району в інтересах Мороз Галини Іванівни (м. Малин) частково; прокурора Малинського району в інтересах Романчук Світлани Іванівни (м. Малин) частково; прокурора Малинського району в інтересах Корнійчука Миколи Олександровича (м. Малин) частково; прокурора Малинського району в інтересах Семененка Миколи Антоновича (м. Малин); Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроазіатська група" (с. Ворсівка Малинського району); Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області (м. Малин); розгляд справи в попередньому засіданні відкладено; відкладено розгляд клопотання боржника про витребування у слідчого СУ УМВС України в Житомирській області матеріали справи досудового розслідування; відкладено розгляд заяв: Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" (м. Донецьк) № 241 від 23.09.2014 з грошовими вимогами до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 6 911 110,96 грн.; прокурора Малинського району в інтересах Сісевича Василя Адамовича (м. Малин) № 29/76-14 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 24 600,00грн заборгованості; прокурора Малинського району в інтересах Галицької Галини Олександрівни (м. Малин) № 25/76-14 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 47 373,56 грн заборгованості; прокурора Малинського району в інтересах Кононученко Валентини Миколаївни (м. Малин) №26/76-14 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" на суму 32 882,46 грн заборгованості; Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (м. Малин) №6771/06-13-10 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 3126759,16 грн заборгованості; управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області (м. Малин) №7653/06 від 09.10.2014 про визнання додаткових кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 2 912 145,32 грн заборгованості; Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" №986/07 від 10.10.2014 (м. Київ) про визнання грошових вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 4 526 632,21 грн заборгованості; Фірми Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ (Kohler & Partner Handels GmbH), (Федеративна Республіка Німеччина) від 10.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 24 662 515,70 грн заборгованості; Малинської міської ради Житомирської області (м. Малин) №801 від 14.10.2014 про визнання грошових вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 2893345,04 грн заборгованості; Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна група транспортного машинобудування Інтер Кар Груп" (м. Київ) №10-10/14 від 10.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 718 848, 28 грн. заборгованості; призначено розгляд справи та реєстру вимог кредиторів у судовому засіданні на 05.02.2015 та зобов'язано учасників у справі про банкрутство надати суду необхідні докази по справі.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 04.02.2015 виправлено описку в ухвалі господарського суду Житомирської області від 27.01.2015 по справі №906/1126/13; доповнено пункт 1 резолютивної частини ухвали господарського суду Житомирської області від 27.01.2015 по справі №906/1126/13 наступним реченням: " прокурора Малинського району в інтересах Шкандевич Ганни Федорівни на суму 13 000,00грн. заборгованості по заробітній платі".

На адресу господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, надійшли:

- 04.02.2015 факсимільним шляхом надійшла заява ПАТ "Фортуна-банк" №138/07 від 04.02.2015 про розгляд справи без участі їхнього представника;

- 04.02.2015 надійшло клопотання ТОВ "Промислова інвестиційна група транспортного машинобудування Інтер Кар Груп" № 03.02/15 від 03.02.2015, згідно якого кредитор просить суд визнати вимоги у повному обсязі;

- 05.02.2015 надійшла заява Малинської ОДПІ Головного управління Міністерства доходів і зборів у Житомирській області № 630/06-13-10 від 04.02.2015 про уточнення грошових вимог, згідно якої кредитор просить суд визнати вимоги у сумі 3 108 743,89 грн.;

- 05.02.2015 надійшло письмове пояснення з додатками від УПФУ в Малинському районі Житомирської області №1267/03 від 04.02.2015;

- 05.02.2015 надійшли додаткові докази по справі від Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин).

В засіданні суду 05.02.2015 розпорядник майна зазначив, що усі заявлені вимоги кредиторів розглянуті та включені в реєстр вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин).

Присутні в засіданні суду 05.02.2015 учасники у справі про банкрутство заперечень щодо вимог не мали.

В судовому засіданні 05.02.2015 розглядалась заява Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" про визнання кредиторських вимог до боржника на суму 6 911 110,96 грн.

Представник Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" вимоги підтримав. Зазначив, що лист боржника щодо проведення звірки розрахунків отримав. Заяву про застосування строку позовної давності від боржника не отримано.

Керівник боржника - Неділько І.І., проти вимог Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" заперечив. Вважає їх безпідставними. Зазначає, що на частину заявлених вимог сплинув строк позовної давності. Умови договору виконані не в повному обсязі через відсутність оплати. Надав представнику Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" копію відзиву на заяву. Зазначив, що отримав від заявника акт звірки розрахунків.

Представник Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" надав суду заперечення на заяву боржника про застосування строку позовної давності. Надав копію заперечення представнику боржника та розпоряднику майна боржника. Вважає вимоги обгрунтованими. Зазначив, що боржнику був направлений лист про витребування майна. По договору має місце негрошове зобов'язання. Вимоги до боржника щодо боргу не було.

В засіданні суду 05.02.2014 розглядалися вимоги прокуратури Малинського району Житомирської області в інтересах фізичних осіб з вимогами по заробітній платі до боржника.

Розпорядник майна зазначив, що вимоги фізичних осіб визнано частково (за даними бухгалтерського обліку) та включено в реєстр вимог кредиторів одним рядком у відповідності до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається з наданих документів, розпорядником майна боржника включено заявлені вимоги в реєстр вимог кредиторів, але у різних розмірах. Тобто, вимоги визнано частково у більшому розмірі, на підставі бухгалтерських документів, частково визнано не у повному обсязі.

Прокурор зазначив, що на підтвердження грошових вимог по заробітній платі надано усі документи.

Представник боржника зазначив, що суми вимог по заробітній платі визнано у розмірах згідно даних бухгалтерського обліку.

Суд зазначив, що розгляд вимог кредиторів по заробітній платі здійснюється в межах заявлених прокурором вимог.

В засіданні суду 05.02.2015 розглядалась заява прокурора Малинського району в інтересах Сісевича Василя Адамовича (м. Малин) № 29/76-14 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 24 600,00грн заборгованості.

Представник боржника надав суду докази, що Сісевичу В.А. частково погашено борг - у сумі 10 000,00грн. (копія відомості на виплату грошей №1 від 12.01.2015). Визнає вимоги у сумі 17 663,78грн.

Прокурор просить визнати вимоги з урахуванням часткової сплати.

В засіданні суду 05.02.2015 розглядалась заява прокурора Малинського району в інтересах Кононученко Валентини Миколаївни (м. Малин) №26/76-14 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" на суму 32 882,46 грн. заборгованості.

Представник боржника в засіданні суду 05.02.2015 вимоги визнав частково у сумі 13 314,28 грн. (за даними бухгалтерського обліку). Решту вимог не визнав. Зазначив, що до визнаної суми заборгованості увійшли 30 днів відпустки. Вказує, що простій за вини працівників не оплачується. Дія колективного договору закінчилась у 2012 році. Підстав нарахування 250,00грн. вихідної допомоги немає.

Прокурор вимоги підтримав. Зазначив, що борг за простій нарахований за період з березня по травень 2013. Доказів на підтвердження вимог у цій частині, немає.

В засіданні суду 05.02.2015 розглядалась заява прокурора Малинського району в інтересах Галицької Галини Олександрівни (м. Малин) № 25/76-14 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 47 373,56 грн. заборгованості.

Представник боржника вимоги визнав частково - у сумі 20 735,38 грн. Решту вимог не визнає з підстав зазначених вище.

Прокурор вимоги підтримав. Усі докази на підтвердження боргу надано.

В судовому засіданні 05.02.2015 розглядалась заява Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області №6771/06-13-10 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог на суму 3 108 743,89грн. (з урахуванням уточнення).

Суд приймає уточнення грошових вимог на підставі ст. 22 ГПК України.

Представник Малинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області в засіданні суду 05.02.2015 заявлені вимоги, з урахуванням заяви про уточнення кредиторських вимог, підтримав. Зазначив, що вимоги частково підтверджуються рішеннями суду, які набрали законної сили та податковими деклараціями.

Керівник боржника Неділько І.І. вимоги визнав частково, а саме: борг, підтверджений рішеннями суду. Решту вимог не визнає. Звірку розрахунків не проведено.

Представник Малинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області вважає вимоги обгрунтованими, підтвердженими рішеннями суду та податковими деклараціями, які подані боржником. Проводити звірку розрахунків вважає недоцільним.

В судовому засіданні 05.02.2015 розглядалась заява управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області з грошовими вимогами до боржника на суму 2 912 145,32 грн.

Представник УПФ України в Малинському районі Житомирської області в засіданні суду 05.02.2015 заявлені вимоги підтримав. Просив визнати вимоги (основний борг у сумі 2 448 937,98 грн., неустойка у сумі 463 207,34 грн.).

Представник боржника Неділько І.І. вимоги УПФ України в Малинському районі Житомирської області не визнав.

В судовому засіданні 05.02.2015 розглядалась заява Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" (м. Київ) №986/07 від 10.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 4 526 632, 21 грн. (не забезпечені заставою).

ПАТ "Фортуна-банк", згідно поданої заяви, вимоги підтримує та просить суд проводити розгляд вимог без участі повноважного представника заявника.

Представник боржника вимоги визнав частково (по рішенню суду). Зазначив, що були часткові сплати загального боргу.

Доказів сплати суду не надав.

В судовому засіданні 05.02.2015 розглядалась заява Фірми Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ про визнання кредиторських вимог на суму 24 121 402, 25 грн.

Представник Фірми Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ вимоги з урахуванням уточнення, підтримав. Просив суд визнати дані вимоги на суму 24 662 515,70 грн.

Суд встановив, що сума, заявлена в уточненні кредиторських вимог, є більшою ніж заявлено у заяві про визнання кредиторських вимог.

Представник заявника надав усні пояснення на підтвердження заявлених вимог.

Представник боржника вимоги Фірми Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ визнав частково. Зазначив, що в частині вимог сплинув строк позовної давності.

В судовому засіданні 05.02.2015 розглядалась заява Малинської міської ради Житомирської області про визнання кредиторських вимог на суму 2 893 345, 04 грн. (подана з пропуском строку).

Малинська міська рада свого представника в засідання суду не направила. Про причини неявки суд не повідомлено.

Керівник боржника Неділько І.І. в засіданні суду 05.02.2015 заперечив щодо задоволення заявлених вимог Малинської міської ради Житомирської області. Вказав, що договір укладено на один місяць. Вважає, що дія договору закінчилась. Новий договір оренди не укладався. Повідомив, що ділянка використовується у розмірі 11 га, а не 17 га. Надав суду довідку про відсутність права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні 05.02.2015 розглядалась заява ТОВ "Промислова інвестиційна група транспортного машинобудування Інтер Кар Груп" про визнання кредиторських вимог на суму 718 848, 28 грн. (подана з пропуском строку).

Відповідно до клопотання ТОВ "Промислова інвестиційна група транспортного машинобудування Інтер Кар Груп", суд розглядав вимоги без участі повноважного представника.

Представник боржника вимоги не визнав. Зазначив, що були часткові сплати боргу.

Доказів часткових сплат суду не надано.

Представник боржника в засіданні суду 05.02.2015 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому можливості подати суду додаткові докази на підтвердження заперечень.

В засіданні суду 05.02.2015 розглядалось клопотання боржника про витребування у слідчого СУ УМВС України в Житомирській області з матеріалів справи досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 19.12.2012 документи, які були вилучені під час проведення обшуку (згідно переліку).

Представник боржника в засіданні суду 05.02.2015 зазначив, що на даний час відповідь відсутня.

Суд дослідив докази, наявні в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення учасників у справі про банкрутство, дослідивши матеріали справи суд оголосив в засіданні суду 05.02.2015 перерву до 11:00 год. 12.02.2015.

Учасники у справі про банкрутство про дату та час проведення наступного судового засідання повідомлені, про що поставили свої підписи у розписці про оголошення перерви.

На адресу господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, надійшли:

- 12.02.2015 від Малинської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Житомирській області факсимільним зв'язком надійшло клопотання №753/06-13 від 11.02.2015 про відкладення розгляду вимог Малинської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Житомирській області у зв'язку з неможливістю повноважного представника бути присутнім у судовому засіданні;

- 12.02.2015 від розпорядника майна боржника надійшли інвентаризаційні матеріали.

В засіданні суду 12.02.2015 суд з'ясував у присутніх учасників у справі про банкрутство про наявність додаткових доказів.

Учасники у справі про банкрутство зазначили, що усі документи на підтвердження своїх вимог та заперечень надано суду.

12.02.2015 розгляд справи у попередньому засіданні продовжено.

В засіданні суду 12.02.2015 розглядалось клопотання боржника про витребування у слідчого СУ УМВС України в Житомирській області матеріали справи досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 19.12.2012 документи, які були вилучені під час проведення обшуку (згідно переліку).

Представник боржника у судовому засіданні зазначив, що на даний час відповідь відсутня. Зазначає, що дані документи підтверджують факт поставки Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз". Підтвердив, що умови договору не виконані.

Боржник не надав суду доказів неможливості отримання ним документів самостійно.

Крім того, як встановлено судом, дані документи не підтверджують факт виконання боржником умов договору перед Корпорацією "Міжрегіональний промисловий союз" в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. При цьому, за змістом статті 65 ГПК України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя в необхідних випадках при підготовці справи до розгляду зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

Отже, для розгляду вимог Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" докази які боржник просить витребувати не мають значення для розгляду вимог Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз", в межах провадження у справі про банкрутство, так як вимоги ґрунтуються на невиконані боржником вимог договору в повному обсязі, у зв'язку з чим кредитор вимагає повернення попередньої оплати, а не поставки решти обладнання.

Тому, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання.

В судовому засіданні 12.02.2015 розглядалась заява Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" про визнання кредиторських вимог до боржника на суму 6 911 110,96 грн.

Представник Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" вимоги підтримав. Вважає, що строк позовної давності не сплинув, що підтверджується листоами №414 від 19.10.2011 (Т. 7 а.с. 198), №5/790 від 24.10.2011 (Т. 7 а.с. 199), №127 від 19.03.2013 (Т. 7 а.с. 237) та претензією №70 від 17.04.2012 (Т. 7 а.с. 238).

Представник боржника - Неділько І.І., проти вимог Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" заперечив. Вважає їх безпідставними. Зазначає, що по заявлених вимогах сплинув строк позовної давності.

В засіданні суду 12.02.2015 розглядались вимоги прокуратури Малинського району Житомирської області в інтересах фізичних осіб з вимогами по заробітній платі до боржника.

Прокурор зазначив, що на підтвердження грошових вимог по заробітній платі надано усі документи, інших доказів, на підтвердження заборгованості, у прокурора немає.

В засіданні суду 12.02.2015 розглядалась заява прокурора Малинського району в інтересах Сісевича Василя Адамовича (м. Малин) № 29/76-14 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 24 600,00 грн заборгованості.

Прокурор просив визнати вимоги з урахуванням часткової сплати.

В засіданні суду 12.02.2015 розглядалась заява прокурора Малинського району в інтересах Кононученко Валентини Миколаївни (м. Малин) №26/76-14 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" на суму 32 882,46 грн. заборгованості.

Представник боржника вимоги визнав частково. Надав суду колективний договір та зазначив, що підстав для виплати вихідної допомоги не було.

Прокурор вимоги щодо 250,00грн. вихідної допомоги не підтримав.

В засіданні суду 12.02.2015 розглядалась заява прокурора Малинського району в інтересах Галицької Галини Олександрівни (м. Малин) № 25/76-14 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 47 373,56 грн. заборгованості.

Представник боржника вимоги визнав частково. Зазначив, що підстав для виплати вихідної допомоги не було.

Прокурор вимоги щодо 250,00грн. вихідної допомоги не підтримав.

В засіданні суду 12.02.2015 присутні учасники у справі про банкрутство зазначили про можливість розглядати заяви Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області без участі повноважного представника.

В судовому засіданні 12.02.2015 розглядалась заява Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області №6771/06-13-10 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог на суму 3 108 743,89грн. (з урахуванням уточнення).

Представник боржника вимоги визнав частково.

В судовому засіданні 12.02.2015 розглядалась заява управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області з грошовими вимогами до боржника на суму 2 912 145,32 грн.

Представник УПФ України в Малинському районі Житомирської області заявлені вимоги підтримав.

Представник боржника вимоги УПФ України в Малинському районі Житомирської області не визнав.

В судовому засіданні 12.02.2015 розглядалась заява Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" (м. Київ) №986/07 від 10.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 4 526 632, 21 грн. (не забезпечені заставою).

Представник боржника вимоги визнав частково.

В судовому засіданні 12.02.2015 розглядалась заява Малинської міської ради Житомирської області про визнання кредиторських вимог на суму 2 893 345, 04 грн. (подана з пропуском строку).

Представник боржника вимоги не визнав.

В судовому засіданні 12.02.2015 розглядалась заява ТОВ "Промислова інвестиційна група транспортного машинобудування Інтер Кар Груп" про визнання кредиторських вимог на суму 718 848, 28 грн. (подана з пропуском строку).

Представник боржника вимоги не визнав.

В судовому засіданні 12.02.2015 розглядалась заява Фірми Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ про визнання кредиторських вимог на суму 24 662 515,70 грн. (згідно уточнення).

Представник Фірми Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ вимоги з урахуванням уточнення, підтримав. Просив суд визнати на суму 24 662 515,70 грн. Надав усні пояснення на підтвердження заявлених вимог. Вважає вимоги обґрунтованими.

Представник боржника вимоги Фірми Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ визнав частково. Зазначив, що на вимоги сплинув строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяви кредиторів та реєстр вимог кредиторів боржника, заслухавши пояснення представників кредиторів та розпорядника майна боржника Зуха С.І., господарський суд Житомирської області, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до абз. 8 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон), конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно абз. 5 ст. 1 Закону, грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Склад і розмір грошових зобов'язань, в тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням процентів, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Частиною 1 ст. 23 Закону передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті (абз. 1 ч. 2 ст. 23 Закону).

Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення (абз. 2 ч. 2 ст. 23 Закону).

Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов'язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника (абз. 3 ч. 2 ст. 23 Закону).

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею (абз. 4 ч. 2 ст. 23 Закону).

Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують (абз. 5 ч. 2 ст. 23 Закону).

11.09.2014 оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерне товариство "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) ( №8670).

Після оприлюднення зазначеного оголошення до господарського суду Житомирської області звернулись кредитори з вимогами до боржника в порядку, визначеному ст. 23 Закону.

Розпорядник майна Зух С.І. надав суду відзиви на кредиторські вимоги.

Незважаючи на визнання (невизнання) розпорядником майна боржника грошових вимог кредиторів, суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам у справі про банкрутство, для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом Житомирської області в межах наданих йому повноважень, учасникам у справі про банкрутство створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду вимог за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

При розгляді вимог по заробітній платі судом враховано трудове законодавство.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України (Кодекс) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 115 Кодексу заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства у строки, що зазначені ст. 116 цього Кодексу.

У ст. 116 Кодексу встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст. 117 Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

10.10.2014 до господарського суду Житомирської області надійшла заява від прокурора Малинського району в інтересах Сісевича Василя Адамовича №29/76-14 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 24 600, 00 грн. заборгованості по заробітній платі.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Житомирської області Дєдух О. М. №199/2014 від 13.10.2014, в зв'язку з відпусткою судді Гнисюка С.Д., призначено повторний автоматичний розподіл заяви №29/76-14 від 09.10.2014 про визнання грошових вимог до ПАТ "Малинський дослідно - експериментальний ливарно-механічний завод".

Відповідно до автоматизованої системи документообігу господарського суду Житомирської області, зазначену заяву №29/76-14 від 09.10.2014 передано для розгляду судді Макаревичу В.А.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 14.10.2014, зокрема, прийнято до розгляду у судовому засіданні заяву прокурора Малинського району в інтересах Сісевича Василя Адамовича (м. Малин) №29/76-14 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) у сумі 24 600, 00 грн. заборгованості по заробітній платі.

Як вже зазначалось, згідно наданого боржником доказу, Сісевичу В.А. частково погашено борг - у сумі 10 000,00грн. (копія відомості на виплату грошей №1 від 12.01.2015). Визнає боржник вимоги у сумі 17 663,78грн.

Прокурор просив визнати вимоги з урахуванням часткової сплати.

Вимоги прокурор підтвердив відомістю УПФУ в Малинському районі Житомирської області від 09.10.2014, іншими доказами, доданими до заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників у справі про банкрутство, оцінивши в сукупності надані докази, господарський суд Житомирської області вважає за необхідне визнати грошові вимоги Сісевича Василя Адамовича на суму 14 600,00 грн. заборгованості по заробітній платі, яка підлягає включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів. В решті вимог відмовити.

10.10.2014 до господарського суду Житомирської області надійшла заява від прокурора Малинського району в інтересах Галицької Галини Олександрівни №25/76-14 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 47 373, 56 грн. заборгованості.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Житомирської області Дєдух О. М. №203/2014 від 13.10.2014, в зв'язку з відпусткою судді Гнисюка С.Д., призначено повторний автоматичний розподіл заяви №25/76-14 від 09.10.2014 про визнання грошових вимог до ПАТ "Малинський дослідно - експериментальний ливарно-механічний завод".

Відповідно до автоматизованої системи документообігу господарського суду Житомирської області, зазначену заяву №25/76-14 від 09.10.2014 передано для розгляду судді Костриці О.О.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 14.10.2014, зокрема, прийнято до розгляду у судовому засіданні заяву прокурора Малинського району в інтересах Галицької Галини Олександрівни (м. Малин) №25/76-14 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) у сумі 47 373, 56 грн. з яких: 19 131,55 грн. заборгованість по заробітній платі; 4 112,65 грн. заборгованість по заробітній платі (простій); 3 984,20 грн. компенсації за невикористану відпустку; 250,00 грн. вихідної допомоги; 19 895,16 грн. компенсації за затримку розрахунку при звільненні.

Свої вимоги заявник підтвердив судовим наказом Малинського районного суду Житомирської області, довідкою Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" №4/59 від 06.05.2014 про розмір заборгованості по заробітній платі та іншими доказами, доданими до заяви.

Здійснивши перерахунок заявлених вимог, з урахуванням даних бухгалтерського обліку боржника суд, прийшов до висновку що вимоги в частині 19 131,55 грн. - заробітна плата, 1603,83 грн. - компенсація за невикористану відпустку, 19 895,16 грн. - компенсація за затримку розрахунку при звільненні заявлені правомірно, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

0.10.2014 до господарського суду Житомирської області надійшла заява від прокурора Малинського району в інтересах Кононученко Валентини Миколаївни №26/76-14 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 32 882, 46 грн заборгованості.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Житомирської області Дєдух О. М. №204/2014 від 13.10.2014, в зв'язку з відпусткою судді Гнисюка С.Д., призначено повторний автоматичний розподіл заяви №26/76-14 від 09.10.2014 про визнання грошових вимог до ПАТ "Малинський дослідно - експериментальний ливарно-механічний завод".

Відповідно до автоматизованої системи документообігу господарського суду Житомирської області, зазначену заяву №26/76-14 від 09.10.2014 передано для розгляду судді Омеляну О.С.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 14.10.2014, зокрема, прийнято до розгляду у судовому засіданні заяву прокурора Малинського району в інтересах Кононученко Валентини Миколаївни (м. Малин) №26/76-14 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) у сумі 32 882, 46 грн. заборгованості, з яких: 11 782,46 грн. заборгованість по заробітній платі; 3 206,27 грн. заборгованість по заробітній платі (простій); 9 964,53 грн. компенсації за невикористану відпустку; 250,00 грн. вихідної допомоги; 7 929,20 грн. компенсації за затримку розрахунку при звільненні.

Свої вимоги заявник підтвердив судовим наказом Малинського районного суду Житомирської області, довідкою Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" №4/60 від 06.05.2014 про розмір заборгованості по заробітній платі та іншими доказами, доданими до заяви.

Здійснивши перерахунок заявлених вимог, з урахуванням даних бухгалтерського обліку боржника суд прийшов до висновку, що вимоги в частині 11 782,46 грн. - заробітна плата, 1 531,82 грн. - компенсація за невикористану відпустку, 7 929,20 грн. - компенсація за затримку розрахунку при звільненні заявлені правомірно, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

Щодо вимог Гальцької Г.О. на суму 4 112,65 грн. та Кононученко В.М. на суму 3206,27 грн заборгованості по заробітній платі (простій) суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.34 Кодексу законів про працю України (Кодекс), простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Згідно ч.2 ст.113 Кодексу, про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб. Проте, будь-яких доказів повідомлення про простій заявник не надав.

Згідно абзацу 1 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 року, оплата часу простою не з вини працівника у розмірі не нижче двох третин тарифної ставки встановленого йому розряду ставиться у залежність від повідомлення ним про початок простою власника або уповноважений ним орган (бригадира, майстра, інших службових осіб) у тому разі, коли не йдеться про простій певного структурного підрозділу чи всього підприємства.

Заявники не надали суду допустимих та належних доказів простою.

Отже, недоведеність заявниками факту простою на підприємстві є підставою для відхилення вимог щодо його оплати.

Щодо визнання вимог 250,00 грн. вихідної допомоги суд встановив наступне.

Відповідно до вимог статті 10 Кодексу, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Статтею 18 Кодексу, встановлено, що положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації.

Статтею 9 Закону України "Про колективні договори та угоди" передбачено, що положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства. Положення генеральної, галузевої, регіональної угод діють безпосередньо і є обов'язковими для всіх суб'єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Колективний договір, угода набирають чинності з дня їх підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорі, угоді. Після закінчення строку дії, колективний договір продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором. Усі працюючі, а також щойно прийняті на підприємство працівники повинні бути ознайомлені з колективним договором власником або уповноваженим ним органом. Галузеві та регіональні угоди підлягають реєстрації Міністерством праці України, а колективні договори реєструються місцевими органами державної виконавчої влади.

Відповідно до частини 2 статті 97 Кодексу, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Частиною 4 статті 97 Кодексу, встановлено, що власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Так, відповідно до розділу 8 (п. 8.5.) колективного договору Відкритого акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) сторони домовились спільно формувати, розподіляти кошти, зокрема, на соціальні заходи та використовувати їх виходячи з пріоритетів і реальних фінансових можливостей підприємства відповідно до затвердженого кошторису.

Прокурор в засіданні суду вимоги Гальцької Г.О. та Кононученко В.М. по 250,00грн. вихідної допомоги не підтримав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відхилення вимог Гальцької Г.О. та Кононученко В.М. про визнання 250,00 грн. вихідної допомоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників у справі про банкрутство, оцінивши в сукупності надані докази, господарський суд Житомирської області вважає за необхідне визнати грошові вимоги Кононученко Валентини Миколаївни на суму 21 243,48 грн. , з яких: 11 782,46 грн. - заробітна плата, що підлягає включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів,1 531,82 грн. - компенсація за невикористану відпустку, що підлягає включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів, 7 929,20 грн. - компенсація за затримку розрахунку при звільненні, що підлягає включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів. Решту вимог відхилити.

13.10.2014 до господарського суду Житомирської області надійшла заява Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Мундоходів у Житомирській області (м. Малин) №6771/06-13-10 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 3 126 759, 16 грн заборгованості.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Житомирської області Дєдух О. М. №193/2014 від 13.10.2014, в зв'язку з відпусткою судді Гнисюка С.Д., призначено повторний автоматичний розподіл заяви №6771/06-13-10 від 09.10.2014 про визнання грошових вимог до ПАТ "Малинський дослідно - експериментальний ливарно-механічний завод".

Відповідно до автоматизованої системи документообігу господарського суду Житомирської області, зазначену заяву передано для розгляду судді Костриці О.О.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 14.10.2014, зокрема, прийнято до розгляду у судовому засіданні заяву Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Мундоходів у Житомирській області (м. Малин) №6771/06-13-10 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) у сумі 3 126 759, 16 грн. заборгованості.

05.02.2015 надійшла заява Малинської ОДПІ Головного управління міністерства доходів і зборів у Житомирській області № 630/06-13-10 від 04.02.2015 про уточнення грошових вимог, згідно якої кредитор просить суд визнати вимоги у сумі 3 108 743,89 грн., з яких:

Суд розглядає вимоги з урахуванням поданого уточнення (ст.22 ГПК України).

Свої вимоги заявник підтвердив постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24.01.2012, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.06.2013 №806/2059/13-а, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.03.2014 № 806/1159/14, виконавчими листами Житомирського окружного адміністративного суду, податковими повідомленнями - рішеннями та податковими деклараціями.

Крім того, заявник повідомляє про те, що 20.08.2011 між боржником та заявником було укладено договір №186 про визнання електронних документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно платіжного доручення № 56199084 від 09.09.2014 боржником частково погашено борг у сумі 18 015,27 грн.

Згідно уточнення грошових вимог, заявник повідомляє, що відповідно до картки особового рахунку боржника, яка ведеться у електронному вигляді з даної суми кошти спрямовані для погашення:

- 10 847,54грн. по декларації з податку на додану вартість від 20.09.2012 на суму 188 453,00грн. Отже, по даній декларації сума податкового боргу складає 177 605,46грн.;

- 3 771,00 грн. по податковому повідомленню - рішенню № від 22.08.2012 (у повному розмірі);

- 3 396,73 грн. по податковому повідомленню-рішенню № від 22.08.2012 (частково). Залишок - 27 740,89 грн.

Таким чином, загальний борг з податку на додану вартість становить 1 967 342,82 грн.

Загальна сума заборгованості по всім податкам та зборам становить 3 108 743,89 грн., з яких: 2 907 965,26 грн. податковий борг; 18 577,70 грн. - штрафні санкції; 181 860,93 грн. пеня.

Суд здійснив перерахунок заявлених вимог та встановив, що сума заявлена до стягнення нарахована вірно.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Підпунктами 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

В силу ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Відповідно до п. 14.1.39. Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначено в податковій декларації, що подається до контролюючого органу. Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Дослідивши матеріали справи, заяву Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Мундоходів у Житомирській області та додані до неї докази, заслухавши пояснення учасників у справі про банкрутство, оцінивши в сукупності надані докази, господарський суд Житомирської області вважає за необхідне визнати грошові вимоги Малинської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Мундоходів у Житомирській області у сумі 3 108 743,89 грн., з яких: 2 907 965,26 грн. заборгованості по податках з віднесенням до третьої черги реєстру вимог кредиторів, штрафних санкцій та пені на суму 200778,63 грн з віднесенням до шостої черги реєстру вимог кредиторів. Решту вимог відхилити.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 10.09.2014, зокрема, визнано вимоги ініціюючого кредитора - управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області (м. Малин Житомирська область) на суму 1 814 259,51 грн., з яких: 560147,28 грн. борг по страхових внесках; 988347,08 грн. борг по єдиному внеску; 265765,15 грн. заборгованість по пільговим пенсіям.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

13.10.2014 до господарського суду Житомирської області надійшла заява управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області (м. Малин) №7653/06 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 2 912 145, 32 грн. заборгованості.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Житомирської області Дєдух О. М. №192/2014 від 13.10.2014, в зв'язку з відпусткою судді Гнисюка С.Д., призначено повторний автоматичний розподіл заяви №7653/06 від 09.10.2014 про визнання грошових вимог до ПАТ "Малинський дослідно - експериментальний ливарно-механічний завод".

Відповідно до автоматизованої системи документообігу господарського суду Житомирської області, зазначену заяву передано для розгляду судді Костриці О.О.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 14.10.2014, зокрема, прийнято до розгляду у судовому засіданні заяву управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області (м. Малин) №7653/06 від 09.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) у сумі 2 912 145, 32 грн. заборгованості, з яких: 380 872,16 грн. - борг по пільгових пенсіях; 2 068 065,82 грн. - борг по єдиному внеску; 348 941,48 грн. - борг по фінансових санкція та пені; 114 265,86 грн. - борг по штрафних санкціях та пені.

Заявник свої вимоги підтвердив постановами Житомирського окружного адміністративного суду та рішеннями управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області, які набрали законної сили.

Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" зі змінами та доповненнями передбачено, що платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, передбачені статтею 1 цього Закону, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірах, встановлених статтею 4 цього Закону, що визначається у відсотковому відношенні до об'єкта оподаткування, який передбачений статтею 2 цього Закону.

Суд здійснив перерахунок заявлених вимог та встановив, що заявлена сума нарахована вірно.

Дослідивши матеріали справи, заяву управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та додані до неї докази, заслухавши пояснення учасників у справі про банкрутство, оцінивши в сукупності надані докази, господарський суд Житомирської області вважає за необхідне визнати грошові вимоги управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області у сумі 2 912 145, 32 грн. заборгованості, з яких: 2 448 937,98грн. - основний борг (борг по пільгових пенсіях та борг по єдиному внеску), з віднесенням до другої черги реєстру вимог кредиторів; 463 207,34 грн. - неустойка (борг по фінансових санкція та пені; борг по штрафних санкціях та пені), з віднесенням до шостої черги реєстру вимог кредиторів.

14.10.2014 до господарського суду Житомирської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" (м. Київ) №986/07 від 10.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 4526632,21 грн. заборгованості.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Житомирської області Дєдух О. М. №205/2014 від 14.10.2014, в зв'язку з відпусткою судді Гнисюка С.Д., призначено повторний автоматичний розподіл заяви №986/07 від 10.10.2014 про визнання грошових вимог до ПАТ "Малинський дослідно - експериментальний ливарно-механічний завод".

Відповідно до автоматизованої системи документообігу господарського суду Житомирської області, зазначену заяву передано для розгляду судді Макаревичу В.А.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 15.10.2014, зокрема, прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" (м. Київ) №986/07 від 10.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) у сумі 4 526 632, 21 грн заборгованості.

У своїй заяві заявник посилається на те, що 07.12.2006 між ТОВ "Фортуна-банк", правонаступником якого є ПАТ "Фортуна-банк" та Публічним акціонерним товариством "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" було укладено договір про надання кредитної лінії №04К-КЛ/158.

В подальшому 06.04.2009 додатковою угодою №23 до договору про надання кредитної лінії були внесені зміни, якими, зокрема, договір про надання кредитної лінії переведено в кредитний договір №04К-КЛ/158.

Відповідно до пунктів 1.1,1.2.,1.3. кредитного договору, банк надав, а боржник отримав кредит у сумі 1 546 842 доларів США 00 центів, строком до 30.06.2011 зі сплатою 15% річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання боржником зобов'язань перед ПАТ "Фортуна-банк", Відкритим акціонерним товариством "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" передано в заставу (іпотеку) ПАТ "Фортуна-банк" майно на загальну суму 21 752 818,89 грн.

Однак, у зв'язку з невиконанням боржником умов кредитного договору, рішенням господарського суду Житомирської області від 20.09.2011 по справі №6/5007/92/11 стягнуто з боржника борг у сумі 12 452 031,56 грн., еквівалент у доларах США по курсу НБУ станом на 12.07.2011 (1 долар США= 7,9704 гривень) - 1 559 055,45 доларів США з наступного розрахунку:

- 11 301 541,00 грн. - сума заборгованості за кредитом;

- 1 124 754,56 грн. - сума заборгованості по процентам;

- 25 500,00 гривень - державне мито;

- 236,00 гривень - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Окрім цього, станом на 10.09.2014 сума заборгованості за кредитним договором збільшилась (з 20.09.2011 - дата винесення рішення про стягнення боргу) по 10.09.2014 донараховано проценти у сумі 8 385 546,52 грн., нараховано інфляційні втрати за невиконання грошового зобов'язання за період з 20.09.2011 по 10.09.2014 у сумі 1 863 944,33 грн. та 3% річних за період з 20.09.2011 по 10.09.2014 у сумі 313 142,65 грн.

Станом на 10.09.2014 заявлено заборгованість за кредитним договором у сумі 23 014 575,06 грн. (12 452 031,56 грн. - по рішенню суду; 10 562 543,50 грн. донараховано).

02.04.2010 між ПАТ "Фортуна-банк" та Відкритим акціонерним товариством "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" було укладено договір про надання овердрафту №04КО/25/264/ЮР.

Відповідно до пункту 1.1. даного договору, банк надав, а боржник отримав кредит у сумі 2 911 000,00грн., строком до 30.06.2011 зі сплатою 30% річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання боржником зобов'язань перед ПАТ "Фортуна-Банк", боржником передано в заставу майно на суму 3 578 933,97 грн.

Однак, у зв'язку з невиконанням умов зазначеного кредитного договору, рішенням господарського суду Житомирської області від 20.09.2011 №8/5007/70/11 стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" борг у сумі 3 624 522,80 грн., з наступного розрахунку:

- 2 910956,30 грн. - сума заборгованості за кредитом;

- 687 830,50 грн. - сума заборгованості по процентам;

- 25 500,00грн. - державне мито;

- 236,00 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Окрім цього, станом на 10.09.2014 сума заборгованості за даним кредитним договором збільшилась (з 20.09.2011 - дата винесення рішення) по 10.09.2014 донараховано проценти у сумі 2 639 001,11грн., нараховано інфляційні втрати за невиконання грошового зобов'язання за період з 20.09.2011 по 10.09.2014 у сумі 543 678,42 грн. та 3% річних за період з 20.09.2011 по 10.09.2014 у сумі 36 607,68 грн.

Таким чином, станом на 10.09.2014 заявлено заборгованість по кредитному договору від 02.04.2010 у сумі 6 843 810,01 грн. (3 624 522,80 грн. - по рішенню суду, 3 219 287,21 грн. - донараховано станом на 10.09.2014).

ПАТ "Фортуна-банк" у своїй заяві просить суд визнати грошові вимоги до боржника, які не забезпечені заставою майна боржника у сумі 4 526 632,21 грн.

Згідно зі статтею11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші право чини.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між заявником та боржником у справі виникли зобов'язання з кредитного договору, згідно якого, в силу ст. 1054 ЦК України, банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у Кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розрахунку індексу інфляції судом встановлено, що заявником при визначенні суми не враховано дефляцію.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція), (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Оскільки кредитор при розрахунку інфляційних нарахувань не враховував місяці в які мала місце дефляція судом здійснено перерахунок інфляційних нарахувань, та встановлено, що інфляційні нарахування підлягають визнанню частково у сумі 1 689 976,20 грн. за договором 04К-КЛ/158 та у сумі 492 935,10 грн. за договором 04КО/25/264/ЮР.

Також, при проведенні розрахунків 3% річних, судом встановлено, що заявником в заяві заявлено борг 3% річних за період з 20.09.2011 по 10.09.2014.

Уточнень до суми 3% річних до суду не надходило.

Здійснивши перерахунок заявлених кредитором вимог про визнання 3% річних, за заявлений період, суд прийшов до висновку про визнання даних вимог у заявлених сумах, а саме: по договору 04К-КЛ/158 - 313 142,65 грн., за договором 04КО/25/264/ЮР - 36 607,68 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що правомірно нараховані вимоги заявника у наступних розмірах:

1) за договором №04К-КЛ/158:

- за рішенням суду - 12 452 031,56 грн.;

- проценти - 8 385 546,52 грн.;

- інфляційні - 1 689 976,20 грн.;

- 3% річних - 313 142,65 грн.

2) за договором № 04КО/25/264/ЮР:

- 3 624 522,80 грн.;

- проценти - 2 639 001,11 грн.;

- інфляційні - 492 935,10грн.;

- 3% річних - 36 607,68 грн.

Загальна сума забезпечення по договорах станом на 10.09.2014 складає 25 331 752,86 грн.

Відповідно до відомості про майно боржника, що є предметом застави, розпорядником майна наведено перелік нерухомого (рухомого майна), що знаходить в заставі (іпотеці або під іншими обтяженнями), згідно якої наявне майно, заставодержателем якого є ПАТ "Фортуна-банк", вартістю 25 259 754,51 грн.

Як вбачається за реєстру вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин), розпорядником майна включено заставні вимоги ПАТ "Фортуна-банк" окремим рядком у сумі 12 426 295,56 грн.

Згідно ч.2 п.2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників у справі про банкрутство, оцінивши в сукупності надані докази, господарський суд Житомирської області вважає за необхідне визнати незабезпечені грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" в сумі 4 301 920,76 грн., заборгованості, яка підлягає включенню до четвертої черги реєстру вимог кредиторів; 1218,00 грн. судового збору за розгляд кредиторської заяви, який підлягає включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів. Решту вимог відхилити.

Включити в реєстр вимог кредиторів окремим рядком вимоги Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" забезпечені заставою, що підлягають задоволенню в першу чергу на суму 25 331 452,86 грн. боргу.

Зазначені вимоги заявлені у відповідний строк та у встановленому чинним законодавством порядку, підтверджуються належними доказами в матеріалах справи.

15.10.2014 до господарського суду Житомирської області надійшла заява Малинської міської ради Житомирської області (м. Малин) №801 від 14.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 2893345,04 грн заборгованості.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Житомирської області Дєдух О. М. №210/2014 від 16.10.2014, в зв'язку з відпусткою судді Гнисюка С.Д., призначено повторний автоматичний розподіл заяви №801 від 14.10.2014 про визнання грошових вимог до ПАТ "Малинський дослідно-ексепиментальний ливарно-механічний завод".

Відповідно до автоматизованої системи документообігу господарського суду Житомирської області, зазначену заяву передано для розгляду судді Костриці О.О.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 16.10.2014, зокрема, прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні заяву Малинської міської ради Житомирської області (м. Малин) №801 від 14.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) у сумі 2 893 345, 04 грн.

У своїй заяві Малинська міська рада посилається на те, що 28.04.2011 з боржником укладено договір №2 "Про відшкодування втрат від недоотримання коштів за фактичне використання земельної ділянки".

Згідно п.1 даного договору, землекористувач, який фактично використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів за адресою: м. Малин, вул. Огієнка,55, загальною площею 17,000 га в межах існуючого землекористування у період з 01.04.2011 по дату отримання правовстановлюючих документів на право землекористування земельною ділянкою (договір оренди земельної ділянки) або зміною умов користування земельною ділянкою, зобов'язується сплачувати грошові кошти за її використання.

Сторони, виходячи з нормативно - грошової оцінки землі, визначили вартість щомісячної плати за користування земельною ділянкою у сумі 41 310,00грн., яку землекористувач зобов'язався вносити щомісяця до 30 числа наступного за звітним місяцем на поточний рахунок землевласника.

Згідно витягу з рахунку казначейства від 29.12.2011, боржник перерахував на рахунок міської ради за даним договором плату за оренду земельної ділянки у сумі 20 000,00грн.

Заявник вказує, що у період з 28.04.2011 по 01.10.2014 боржник не сплачував у повному обсязі визначену договором плату за фактичне користування земельною ділянкою, в результаті чого виникла заборгованість 2 893 345,04грн.

Згідно розрахунку заявник нарахував боржнику борг по договору №2 від та по актам про визначення та відшкодування збитків власником землі та землекористувачам №3 та №.

Малинська міська рада не надала суду зазначені акти та доказів в підтвердження вимог в частині наявності заборгованості по актам, хоча такі докази витребовувалися судом.

Свої вимоги підтвердив договором №2, рішенням Малинської міської ради від 25.03.2011 та іншими доказами, доданими до заяви.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що оренда землі визначається як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки є орендна плата.

Статтею 96 Земельного кодексу України встановлено, що землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Стаття 24 Закону України "Про оренду землі" надає право орендодавцю вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ст. 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що сторонами умови договору в повному обсязі не виконанні, суду не надано доказів, які свідчили про припинення дії договору, згідно п. з Договору №2 від 28.04.2011.

Враховуючи викладена, суд дійшов висновку, про правомірність нарахування кредитором орендної плати.

Обґрунтованість нарахування заборгованості по актам кредитором не доведена належними доказами.

Згідно розрахунку, наданого кредитором суду, заборгованість за Договором №2 від 28.04.2011 становить 1074060,00 грн.

При дослідженні матеріалів справи суд встановив, що заява Малинської міської ради (м. Малин) надійшла на адресу суду 15.10.2014, тобто після закінчення граничного строку для звернення, з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин).

Згідно ч. 4 ст. 23 Закону, особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників у справі про банкрутство, оцінивши в сукупності надані докази, господарський суд Житомирської області вважає за необхідне визнати грошові вимоги Малинської міської ради на суму 1 074 060,00грн., які підлягають включенню до шостої черги реєстру вимог кредиторів, а також 1218,00 грн. сплаченого судового збору за розгляд кредиторської заяви, який підлягає включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів. Решту вимог відхилити.

23.10.2014 до господарського суду Житомирської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна група транспортного машинобудування Інтер Кар Груп" (м. Київ) №10-10/14 від 10.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 718848,28грн заборгованості.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Житомирської області Дєдух О. М. №215/2014 від 23.10.2014, в зв'язку з відрядженням судді Гнисюка С.Д., призначено повторний автоматичний розподіл заяви №10-10/14 від 10.10.2014 про визнання грошових вимог до ПАТ "Малинський дослідно-ексепиментальний ливарно-механічний завод".

Відповідно до автоматизованої системи документообігу господарського суду Житомирської області, зазначену заяву передано для розгляду судді Макаревичу В.А.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 27.10.2014, зокрема, прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна група транспортного машинобудування Інтер Кар Груп" (м. Київ) №10-10/14 від 10.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 718 848, 28 грн заборгованості на 18.11.2014.

Свої вимоги кредитор підтвердив рішеннями господарського суду Житомирської області, а саме:

- рішення господарського суду Житомирської області у справі №15/5007/936/12 на суму 26 746,51грн. - судовий збір ;

- рішення господарського суду Житомирської області у справі №21/5007/875/12 на суму 173 828,56 грн. - основний борг, 67 851,05грн. - пеня, 4 833,59 грн. - судовий збір;

- рішення господарського суду Житомирської області у справі №17/5007/883/12 на суму 398 187,52 грн. - основний борг, 37 886,57 грн. - неустойка, 9 514,48 грн. - судовий збір.

На виконання зазначених рішень ДВС Малинського РУЮ відкриті виконавчі провадження:

- № 35032258 про примусове виконання рішення №17/5007/883/12;

- №35032471 про примусове виконання рішення №21/5007/875/12;

- № 35086562 про примусове виконання рішення №15/5007/936/12.

Відповідно до довідки ВДВС Малинського РУЮ станом на 17.11.2014 заборгованість боржника перед кредитором, за зазначеними рішеннями суду, становить 718848,28 грн.

При дослідженні матеріалів справи суд встановив, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна група транспортного машинобудування Інтер Кар Груп" надійшла на адресу суду 23.10.2014, тобто після закінчення граничного строку для звернення, з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин).

Згідно ч. 4 ст. 23 Закону, особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників у справі про банкрутство, оцінивши в сукупності надані докази, господарський суд Житомирської області вважає за необхідне визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна група транспортного машинобудування Інтер Кар Груп" на суму 718 848,28 грн., які підлягають включенню до шостої черги реєстру вимог кредиторів, а також 1218,00 грн. сплаченого судового збору за розгляд кредиторської заяви, який підлягає включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів.

30.09.2014 на адресу господарського суду Житомирської області надійшла заява від Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" (м. Донецьк) № 241 від 23.09.2014 з грошовими вимогами до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 6 911 110,96 грн., з яких: 5 200 000,00 грн. основний борг; 1 210 300,00грн. неустойка; 500 810,96 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 30.09.2014, зокрема, прийнято та призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні заяву Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" (м. Донецьк).

Боржник вимоги Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" не визнав, з підстав викладених у відзиві та просив застосувати позовну давність щодо вимог Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз".

Доказів на підтвердження своїх заперечень боржник суду не надав.

Згідно п. 2.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29 травня 2013 року, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. Як з'ясовано судом, суд визнав право позивача непорушеним, у зв'язку з чим відмовив в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що 29.10.2010 з боржником було укладено контракт №101/03 на поставку комплексу обладнання для організації формувальної ділянки виробництва точних виливків методом вакуумно-плівкового формування.

Згідно п.1.1. контракту, боржник взяв на себе зобов'язання по виготовленню, постачанню, виконанню шефмонтажних та пусконалагоджувальних робіт комплексу обладнання для виробництва виливків методом вакуум-плівкового формування у складі, вказаному у специфікації (додаток №1), яка є невід'ємною частиною цього контракту.

Відповідно до п.3.2. контракту, загальна сума контракту складає 8 400 000,00грн.

Згідно п.3.5 контракту, 04.11.2010, Корпорація "Міжрегіональний промисловий союз" перерахувала на користь Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" 4 200 000,00грн. - 50% від загальної суми контракту у якості попередньої оплати, що підтверджується платіжним дорученням №1114 від 04.11.2010.

Відповідно до п.4.3.1. контракту, боржник повинен був виконати зобов'язання з поставки обладнання та передачі технічної документації, які передбачені п.1.1. контракту, з урахуванням монтажних та пусконалагоджувальних робіт з отримання тестових виливків, у строк - не пізніше п'яти календарних місяців з дати здійснення кредитором попередньої оплати згідно п. 3.5. контракту, тобто в строк до 05.04.2011.

16.12.2011, кредитор, платіжним дорученням №84145, перерахував на користь боржника 1 000 000,00грн. попередньої оплати за контрактом № 101/03 від 29.10.2010.

Загальна сума попередньої оплати, яка була перерахована на користь боржника складає 5 200 000,00грн.

Отже, заявник грунтує свої вимоги на порушенні боржником негрошового зобов'язання щодо поставки товару у встановлені контрактом строки.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до 1, 3 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Продавець поставку товару по факту оплати не здійснив, тобто у покупця виникло право на пред'явлення вимоги про повернення попередньої оплати за непоставлений товар.

Заявник направив на адресу боржника претензію №151 від 16.05.2011 з вимогами:

1) виконати зобов'язання, які передбачені п. 1.1. контракту, щодо поставки обладнання та передачі технічної документації, з урахуванням монтажних та пусконалагоджувальних робіт з отриманням тестових відливків;

2) сплатити неустойку за період з 05.04.2011 по 10.05.2011 у розмірі 239 400,00 грн.

Також, заявник вказує на те, що звернувся з позовом до господарського суду Житомирської області (порушено провадження 11.09.2014), але провадження у справі №906/1207 зупинено 01.10.2014. Підтвердив, що вимоги контракту, в повному обсязі, не виконані.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність факту порушення боржником права кредитора.

Але, слід зазначити, що згідно з ст. ст. 256, 257, 261 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Загальне правило початку перебігу позовної давності міститься у ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України: перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В свою чергу, частиною 5 статті 261 Цивільного кодексу України визначено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно до п. 1 ст.264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності преривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу.

У дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

З листів та претензії, на які заявник посилається, як на докази, що підтверджують факт переривання строку позовної давності, не вбачається факту визнання боржником обов'язку про повернення кредитору попередньої оплати, дані листи боржника свідчать лише про намагання врегулювати подальший порядок виконання умов контракту та можливість повернення попередньої оплати лише за умов виконання кредитором відповідних дій.

Отже, господарський суд Житомирської області вважає, що вимоги Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" в частині 4 200 000,00грн. заявлені після спливу строку позовної давності.

Визнанню підлягає 1000 000,00грн. строк позовної давності по яким не сплинув.

Крім того, заявник просить суд визнати неустойку за період з 05.04.2011 по 03.10.2011 (182) дні в розмірі 1 210 300,00 грн.

Дії боржника є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), тому боржник вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

При цьому, право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов'язань, у тому числі, встановлювати неустойку за порушення негрошового зобов'язання, визначено частиною 2 ст. 546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, яка передбачена ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності - договірної санкції за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно з п.4.4.2. контракту, за порушення строків поставки обладнання, корпорація має право вимагати сплату неустойки у розмірі 0,1% від суми непоставленого в строк обладнання, за кожен день прострочення.

Пункт 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України встановлює спеціальну позовну давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) в один рік.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України).

За вимогами ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частин 4, 5 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно пункту 4.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін.

Заявником не наведені обставини, які б могли бути визнані судом поважними причинами пропуску строку позовної давності.

Також, заявник просить визнати 500 810,96 грн. 3% річних, з яких:

- 421 495,89 грн. нараховані за період з 05.04.2011 по 07.08.2014 на борг - 4 200 000,00 грн.;

- 79 315,07 грн. нараховані за період з 17.12.2011 по 07.08.2014 на борг 1 000 000,00грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання г р о ш о в о г о зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що вимоги у сумі 4 200 000,00грн. судом відхилено, 421 495,89грн. 3% річних суд теж відхиляє, як безпідставно нарахованих.

3% річних нарахованих на 1 000 000,00грн. у сумі 79 315,07 підлягає визнанню.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" підлягають визнанню у сумі 1 079 315, 07 грн., які підлягають включенню до четвертої черги реєстру кредиторів, а також 1218,00 грн. сплаченого судового збору за розгляд кредиторської заяви, який підлягає включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів. Решту вимог відхилити.

14.10.2014 до господарського суду Житомирської області надійшла заява Фірми Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ (Kohler & Partner Handels GmbH) (Федеративна Республіка Німеччина) (далі - Фірма) від 10.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на суму 24 121 402, 25 грн заборгованості.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Житомирської області Дєдух О. М. №206/2014 від 14.10.2014, в зв'язку з відпусткою судді Гнисюка С.Д., призначено повторний автоматичний розподіл заяви Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ (Kohler & Partner Handels GmbH) від 10.10.2014 про визнання грошових вимог до ПАТ "Малинський дослідно-ексепиментальний ливарно-механічний завод".

Відповідно до автоматизованої системи документообігу господарського суду Житомирської області, зазначену заяву передано для розгляду судді Костриці О.О.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 15.10.2014, зокрема, прийнято до розгляду у судовому засіданні заяву Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ (Kohler & Partner Handels GmbH) (Федеративна Республіка Німеччина) від 10.10.2014 про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) у сумі 24 121 402, 25 грн. заборгованості.

Представник Фірми Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ 27.01.2015 подав заяву про уточнення грошових вимог, згідно якої просить визнати вимоги на суму 24 662 515,70 грн.

Крім того, заявник зазначає, що згідно даних Національного Банку України, станом на 10 жовтня 2014 року курс національної валюти до євро становить 16,528114 грн. за 1 євро.

Виходячи з цього, грошові вимоги Фірми до ПАТ "МДЕЗ" мають бути розраховані в гривні за вказаним курсом.

Розрахунок суми грошових вимог в євро Кредитора до Боржника, перерахованих в національній валюті за курсом НБУ на день звернення з цією заявою.

Суд дослідивши заяву Фірми Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ (Kohler & Partner Handels GmbH) (Федеративна Республіка Німеччина) встановив, що згідно уточнення, заявником зменшено вимоги, але у зв'язку з опискою при підрахунку боргу , в резолютивній частині заяви, не вірно вказано суми заборгованості, які заявник просить визнати.

Так, згідно поданого уточнення, заявником зазначено однакові суми та періоди виникнення заборгованості, але без врахування договору №6 від 10.10.2012.

Внаслідок вірного підрахунку загальної суми заборгованості заявник заявляє вимоги про уточнення суми зазначеної в прохальній частині заяви.

В засіданні суду 05.02.2015 представник Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ (Kohler & Partner Handels GmbH) зазначив, що вимоги по договору №6 не підтримує, оскільки у нього відсутні належні докази на підтвердження даної заборгованості.

З огляду на зазначене, суд здійснює розгляд вимог з урахуванням уточнення Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відхилення вимог кредитора по договору №6 від 10.10.2012.

Боржник вимоги Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ визнав частково у сумі 15 193 272,42 грн. (за даними бухгалтерського обліку) та просив застосувати позовну давність щодо вимог. Доказів на підтвердження своїх заперечень боржник суду не надав.

Згідно п. 2.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29 травня 2013 року, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. Заявлені (уточнені) Фірмою грошові вимоги виникли на підставі:

1. Контракту № 8/03э-07 від 23 лютого 2007 (Контракт № 8/03э-07);

2. Контракту № 17/03im-11 від 25 березня 2011 року ( Контракт 17/03іт-11);

3. Відступлення Фірмі права вимоги фізичної особи Кьолера Матіаса Карл-Хайнца до ПАТ "МДЕЗ" за Договором позики грошових коштів від 01.10.2011 (Договір позики);

4. Відступлення Фірмі права вимоги фізичної особи Кьолера Матіаса Карл-Хайнца до ПАТ "МДЕЗ" за Договором купівлі-продажу облігацій № 1 від 22.09. 2011 року (Договір купівлі облігацій) та переплатою за ним;

5. Відступлення Фірмі права вимоги TOB "Алєкс і Ко" до ПАТ "МДЕЗ" за Договором № 2507-12 від 25.07.2012 (Договір №2507-12).

З матеріалів справи вбачається наступне.

23 лютого 2007 між Відкритим акціонерним товариством "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод", правонаступником якого є ПАТ "МДЕЗ", як Продавцем та Фірмою як Покупцем був укладений Контракт № 8/03з-07.

Відповідно до Контракту 8/03э -07 Продавець зобов'язався виробити та поставити, а Покупець прийняти і оплатити продукцію ("Вироби"), відповідно до специфікацій, доданих до Контракту і є його невід'ємною частиною.

Протягом 2007-2012 років Покупець своєчасно виконував всі свої зобов'язання за Контрактом.

В свою чергу, Продавець протягом 2009-20012 року свої зобов'язання виконував неналежним чином і поставив Покупцю не всі Вироби, що були замовлені і оплачені Покупцем.

Станом на 07.12.2012 року - дату останньої поставки виробів за Контрактом, сума передплати, по якій не були поставлені відповідні Вироби, становила 468 634,57 євро.

Додатковою угодою № 10 від 10.12.2012 року до Контракту № 8/03з-07 Сторони домовились про те, що Продавець протягом грудня 2012 року поставить Покупцю всі замовлені Вироби або поверне суму передплати. Однак у встановлений цією додатковою угодою строк Продавець відповідні Вироби не поставив і суму передплати не повернув.

У зв'язку з цим Фірма неодноразово повідомляла Продавця про необхідність повернення суми отриманої ним передплати.

Станом на 31.12.2013 актом звірки взаємних розрахунків за контрактом № 8/03э-07 від 23.02.2007 підтверджено, що сума заборгованості Продавця перед Покупцем становить 468 634,57 євро.

З того часу розмір цієї заборгованості не змінився.

Таким чином, ПАТ "МДЕЗ" за Контрактом № 8/03э-07 має перед Фірмою основне грошове зобов'язання у розмірі 468 634,57 євро, що за офіційним курсом НБУ становить 7 745 645,60 грн., яке виникло з 01.01.2013 року.

Судом встановлено, що строк позовної давності на дану заборгованість не сплинув.

Виходячи з того, що основне негрошове зобов'язання ПАТ "МДЕЗ" з повернення передплати не виконано заявник нарахував боржнику 3 % річних за весь період прострочення повернення передплати за Контрактом № 8/03з- 07, а саме з 01.01.2013 року по 09.09.2014 року з розрахунку: 468 634,57 євро X (3 % / 100 %) X 617 днів (365 днів (з 01.01.13 по 31.12.13) + 252 днів (з 01.01.14 по 09.09.14)) / 365 днів = 23 765,55 євро.

Таким чином, заявлена сума 3% річних за офіційним курсом НБУ становить 392 799,72 грн.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, на підставі викладеного, за даним контрактом підлягає визнанню основний борг у сумі 7 745 645,60 грн. 3% річних визнанню не підлягають, так як нараховані на негрошове зобов'язання.

25.02.2011 між Відкритим акціонерним товариством "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод "МДЕЗ", правонаступником якого є ПАТ "МДЕЗ" як Покупцем, та Фірмою як Продавцем був укладений Контракт № 17/03 іm-11.

Відповідно до Контракту № 17/03іm-11 Продавець зобов'язався поставити Товар, а Покупець оплатити і прийняти його.

Продавець своєчасно виконав усі свої зобов'язання за Контрактом. 04.04.2011, 10.05.2011 та 26.07.2011 року Продавцем були поставлені три партії Товару (смола, плівка тощо) загальною вартістю 57 940,67 євро. Покупець Товар прийняв, претензій до його якості чи кількості не заявляв.

Згідно з пунктом 3.2 Контракту № 17/03іm-11 Покупець зобов'язаний оплатити отриманий ним Товар протягом 90 днів з моменту поставки. З урахуванням дати поставки останньої партії Товару, що мало місце 26.07.2011, Покупець повинен був оплатити весь поставлений йому Товар не пізніше 24.10.2011 року. Однак Покупець до цього часу не оплатив Продавцю поставлений Товар.

Станом на 31.12.2013 актом звірки взаємних розрахунків за контрактом № 17/03іm-11 від 25.02.2011 підтверджено, що сума заборгованості Продавця перед Покупцем становить 57 940,67 євро.

Таким чином, ПАТ "МДЕЗ" за Контрактом № 17/03іm-11 має перед Фірмою основне грошове зобов'язання у розмірі 57 940,67 євро, яке виникло з 24.10.2011, що за офіційним курсом НБУ становить 957 649,99 грн.

Судом встановлено, що строк позовної давності на дану заборгованість не сплинув.

Заявником заявлено неустойку (пеню) у сумі 10 661,08 євро, що за офіційним курсом НБУ становить 175 207,55 грн. за період з 09.03.2014 по 09.09.2014 (за 6 місяців до подання заяви у справу).

Згідно з пунктом 8.3. Контракту № 17/03іm-11 в разі невиконання Покупцем платежів по пункту 3.2 Покупець оплачує Продавцю штраф в розмірі 0,1 % від вартості неоплаченої продукції, за кожний день прострочення, починаючи з 1 (першого) календарного дня після закінчення терміну платежу. За своєю правовою природою штраф, зазначений у пункті 8.3 Контракту, є пенею.

Так, згідно з частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Враховуючи викладене, кредитор мав право на нарахування неустойки з 25.10.2011 по 25.04.2012, а не з 09.03.2014 по 09.09.2014.

Отже, вимога щодо 175 207,55 грн. неустойки визнанню не підлягає.

Також, заявником заявлено 3% річних за весь період прострочення оплати товару у сумі 5 009,88грн., що за офіційним курсом НБУ становить 392 799,72 грн.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, на підставі викладеного, за даним контрактом підлягає визнанню основний борг у сумі 957 649,99 грн. та 3% річних у сумі 82 803,87 грн.

01.10.2011 року між фізичною особою Кьолером Матіасом Карл-Хайнцом як Позикодавцем і ПАТ "МДЕЗ" як Позичальником було укладено договір позики грошових коштів.

04.10.2011 року за цим Договором позики Позикодавець перерахував на розрахунковий рахунок Позичальника кошти у розмірі 310 000,00 євро (Позика).

Відповідно до Договору Позичальник зобов'язаний повернути Позику до 11 листопада 2011 року включно.

Однак станом на день подання цієї заяви Позичальник не повернув Позикодавцеві Позику, навіть частково.

Боржник в судовому засіданні факт отримання позики в сумі 310000,00 Євро підтвердив та зазначив, що дана сума позики позикодавцю не повернута.

03.01.2014 року Позичальник передав своє право вимоги за Договором позики Фірмі на підставі Договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань від 03.01.2014 року, укладеному між Фірмою, Кьолером Матіасом Карл-Хайнцом і ПАТ "МДЕЗ". Однак в 2014 році Позичальник Позику Фірмі не повернув.

Таким чином, ПАТ "МДЕЗ" за Договором позики має перед Фірмою основне грошове зобов'язання у розмірі 310 000,00 євро, що за офіційним курсом НБУ становить 5 123 715,34 грн., яке виникло з 12.11.2011 року.

Судом встановлено, що строк позовної давності на дану заборгованість не сплинув.

Заявник, також, заявляє 8% річних у сумі 70 119,45 євро.

Згідно пункту 2 Договору позики за користування позикою сплачуються проценти в розмірі 8 (восьми) відсотків річних. Виходячи з цього, Позичальник зобов'язаний сплатити Позикодавцю проценти за весь період користування Позикою, що станом на 09 вересня 214 року становить 730 днів (2 роки-2012 і 2013) і 302 дні (51 днів у 2011 році) + 252 днів у 2014 році. 310 000,00 евро X 8 % /100 % X (730 + 302 днів/365 дні) = 70119,45 євро.

Таким чином, Позичальник повинен сплатити Фірмі проценти в розмірі 70 119,45 євро, що за офіційним курсом НБУ становить 1 158 942,26 грн.

Крім того, заявник просить визнати пеню - 17 112,00 євро, що за офіційним курсом НБУ становить 282 829,09 грн..

Згідно з пунктом 6 Договору за прострочення виконання зобов'язань за Договором, Позичальник виплачує пеню в розмірі 0,03 відсотка від простроченої суми за кожний день прострочення.

Заявник, зазначив, що в Договорі позики розмір пені цифрою вказано помилково -"0,3", хоч прописом вказано три сотих.

310 000,00 євро X (0,03 % / 100%) X 184 дні (з 09.03.14 по 09.09.14 - 6 місяців до подання заяви у справу) = 17 112,00 євро.

Враховуючи викладене, кредитором невірно нараховано період заборгованості по неустойці.

Отже, вимога щодо пені 282 829,09 грн. пені визнанню не підлягає.

Також, заявником заявлено 3 % річних за весь період прострочення, яка станом на 09 вересня 2014 прострочення повернення позики становить.

310 000,00 євро X (3 % / 100 %) X (1033 днів / 365 днів) = 26 320,27 євро.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що кредитор здійснював розрахунок з 11.11.2011, тоді як прострочка платежу виникла з 12.11.2011.

Здійснивши перерахунок суд дійшов висновку про задоволення 3% річних частково, а саме в сумі 26294,79 Є

Євро, що по курсу становить 434603,29 грн.

Отже, на підставі викладеного, за даним договором підлягає визнанню основний борг у сумі 5 123 715,34грн., 8% процентів у сумі 1 158 942,26 грн. та 3% річних у сумі 434 603,29 грн.

01.06.2011 року між Відкритим акціонерним товариством "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод "МДЕЗ" як Продавцем, правонаступником якого є ПАТ "МДЕЗ", та Фізичною особою Маттіасом Карл-Хайнц Кьолером як Покупцем було укладено попередній договір купівлі-продажу облігацій №1.

За цим договором продавець зобов'язався після належного оформлення права власності на облігації передати пакет облігацій у власність Покупця, а Покупець зобов'язувався їх оплатити.

В якості оплати за облігації Покупець перерахував на рахунок Продавця в якості оплати за попереднім договором купівлі-продажу облігацій:

07.06.2011 року - 100 000,00 євро;

05.07.2011 року - 30 000,00 євро;

04.08.2011 року - 50 000,00 євро;

04.08.2011 року - 100 000 євро,

що загалом становить 280 000 євро.

18.09.2011 року Житомирське територіальне управління ДКЦПФР видала тимчасові свідоцтва про реєстрацію випуску облігацій підприємств, якими засвідчила випуск облігацій: 3 000 000 штук облігацій підприємств іменних безпроцентних серії А, міжнародний ідентифікаційний номер иА, номінальною вартістю кожної 1 гривня, а також 12 000 000 штук облігацій підприємств іменних безпроцентних серІЇ В (Б), міжнародний ідентифікаційний номер иА, номінальною вартістю кожної 1 гривня.

22.09.2011 року Покупець уклав з Продавцем Договір купівлі-продажу облігацій №1.

01.10.2011 року сторони підписали додаткову угоду № 1 до цього Договору купівлі-продажу облігацій.

За цим Договором, з урахування внесених в нього змін згідно додаткової угоди №1, Покупець мав придбати і набути права власності на 3 000 000 штук облігацій підприємств іменних безпроцентних серії А, міжнародний ідентифікаційний номер UА, номінальною вартістю кожної 1 гривня, а також 12 000 000 штук облігацій підприємств іменних безпроцентних серії В (Б), міжнародний ідентифікаційний номер UА, номінальною вартістю кожної 1 гривня.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив наступне.

Як випливає з пп. 3.7.1. Рішення про закрите розміщення акцій розміщення облігацій мало бути завершене у період 01.09.2011 до 31 жовтня 2011 року.

Проте в подальшому ПАТ "МДЕЗ" не завершив процедуру емісії облігацій та не отримав свідоцтва про реєстрацію випуску облігацій. Внаслідок цього випуск облігацій не вважається здійсненим і Покупець не набув ні права власності на облігації, ні прав з облігацій, в т.ч. на їх погашення і отримання від Емітента їх номінальної вартості.

Таким чином, заявник вважає, що перераховані Маттіасом Карл-Хайнц Кьолером на користь ПАТ "МДЕЗ" кошти в розмірі 280 000 євро в якості оплати облігацій, які фактично випущені не були, є коштами, які набуті та збережені ПАТ "МДЕЗ" без належної на те підстави.

Вважає, що ПАТ "МДЕЗ" зобов'язане було повернути Маттіасу Карл-Хайнц Кьолеру безпідставно набуті кошти у розмірі 280 000,00 євро, що були сплачені за облігації, випуск яких не був завершений.

Заявник зазначає, що зобов'язання виникло з наступного дня після дати отримання останнього платежу.

03.01.2014 року Маттіас Карл-Хайнц Кьолер передав своє право вимоги цих коштів Фірмі на підставі Договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань від 03.01.2014 року, укладеному між Фірмою, Кьолером Матіасом Карл-Хайнцом і ПАТ "МДЕЗ".

Отже, заявник вважає, що має грошові вимоги до ПАТ "МДЕЗ" щодо повернення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 280 000,00 євро, що за офіційним курсом НБУ становить 4 627 871,92, яке виникло з 05.08.2011 року.

Також заявником заявлено:

- проценти за користування коштами у сумі 62 685,21 євро, що за офіційним курсом НБУ становить 1 036 068,30грн.

- 3% річних у сумі 24 049,32 євро, що за офіційним курсом НБУ становить 397 489,90 грн.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" облігацією є цінний папір, що посвідчує внесення його власником грошей, визначає відносини позики між власником облігації та емітентом, підтверджує зобов'язання емітента повернути власникові облігації її номінальну вартість у передбачений умовами розміщення облігацій строк та виплатити доход за облігацією, якщо інше не передбачено умовами розміщення.

Договір відступлення є договором відступлення права вимоги в розумінні ст.ст. 512-519 ЦК України і його метою є передання права кредитора іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула м а й н о або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Приписи зазначеної статті (повернення безпідставно набутого майна) застосовуються лише за умови набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи та відсутності для цього правових підстав або якщо такі відпали, і в матеріалах справи відсутні докази наявності правової підстави отримання відповідачем коштів.

Відповідно до ч.1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Як зазначалось вище, Покупець, в якості попередньої оплати за облігації, перерахував на рахунок Продавця кошти у сумі 280 000,00 євро.

Заявник просить повернути безпідставно набуті боржником кошти, а не майно.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і ц і н н и х п а п е р і в застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Приписами ст.663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Оскільки чинним законодавством не передбачений типовий договір купівлі-продажу цінних паперів та виключний перелік умов такого договору, позивач та відповідач відповідно до ст. 628 ЦК України на підставі вільного волевиявлення не включили до договору пункт щодо строку виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Заявником не надано суду доказів надсилання відповідачу вимоги про сплату боргу, в порядку зазначеному цією нормою.

Таким чином заявником не доведено факт настання строку виконання боржником зобов'язання до порушення провадження у справі про банкрутство.

Отже, на момент подання заяви у заявника немає правової підстави вимагати у боржника повернення коштів, так як ще не настав строк виконання грошового зобов'язання.

За наведених обставин відсутні підстави й для стягнення процентів та трьох відсотків річних.

Враховуючи викладене, по даному договору вимоги суд відхиляє у повному обсязі.

Суд зазначає, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, строк виконання всіх зобов'язань банкрута вважається таким, що настав (ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом."), тому кредитор не позбавлений права звернутися з вимогами по даним договорам після прийняття судом постанови про визнання боржника банкрутом.

25 липня 2012 року між Відкритим акціонерним товариством "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод", правонаступником якого є ПАТ "МДЕЗ", як Постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алєкс і Ко" як Покупцем був укладений Договір № 2507-12.

Відповідно до Договіру № 2507-12 Постачальник зобов'язався продати комплекти литих деталей "теліжки 18-9823" (Продукція), а Покупець прийняти і оплатити продукцію, відповідно до специфікацій, доданих до Договору і є його невід'ємною частиною.

Згідно п. 4 Специфікації № 1 від 25 липня 2012 року до Договору № 2507-12 Покупець здійснює 100 % передоплати вартості продукції, що поставляється, на розрахунковий рахунок Постачальника на підставі рахунків на партію продукції, що відвантажується.

На виконання умов Договору № 2507-12 та Специфікації № 1 до нього Покупець перерахував Постачальнику загальну суму вартості поставки у розмірі 17 402 700,00 грн.

В свою чергу Продавець протягом 30 робочих днів від дати отримання передоплати вартості продукції, як зазначено п. З Специфікації № 1 від 25 липня 2012 року до Договору № 2507-12, свої зобов'язання виконав неналежним чином і поставив Покупцю не всю Продукцію, що були замовлені і оплачені Покупцем.

Станом на 01.09.2012 року - дату, якою закінчується строк, встановлений для здійснення Поставки продукції за Специфікацією № 1 від 25 липня 2012 року до Договору № 2507-12, сума передплати, по якій не були поставлені відповідні вироби, становила 1 818 697,00грн.

Додатковою угодою № 2 від 10.12.2012 року до Договору № 2507-12 Сторони домовились про те, що Продавець протягом грудня 2012 року поставить Покупцю всі замовлені вироби або поверне суму передплати. Однак у встановлений цією додатковою угодою строк Продавець відповідні Вироби не поставив і суму передплати не повернув.

01 серпня 2014 року Позичальник передав своє право вимоги за Договором № 2507-12 від 25 липня 2012 року Фірмі на підставі Договору про відступлення права вимоги від 01 серпня 2014 року, укладеному між Фірмою і ПАТ "МДЕЗ". Постачальника у встановленому чинним законодавством України порядку повідомлено про заміну сторони кредитора у грошовому зобов'язанні, що виникло з Договору № 2507-12. Постачальником (Боржником) боргове зобов'язання перед новим кредитором (Фірма) визнано.

Однак в 2014 році Постачальник (Боржник) Фірмі грошову заборгованість не повернув.

Таким чином, ПАТ "МДЕЗ" за Договором № 2507-12 має перед Фірмою зобов'язання у розмірі 1 818 697,00грн., яке виникло 01.09.2012.

У відповідності до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено господарським судом, боржник отримав попередню оплату товару, проте у встановлений строк не передав товар.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

Таким чином, оскільки боржник не здійснив в повному обсязі поставку передбаченого умовами договору товару та не повернув заявнику попередню оплату, вимога повернення попередньої оплати за непоставлену продукцію є обґрунтованою.

Також заявником заявлено пеню у сумі 334 640,25 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК одним з наслідків порушення зобов'язань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно п. 6.2 Договору № 2507-12, у випадку прострочення поставки продукції та / або прострочення передачі документів, передбачених цим Договором, Постачальник виплачує Покупцю неустойку в розмірі 0,1 % (нуль цілих одна десята відсотка) від вартості не поставленої в строк продукції або від вартості продукції , на яку документи були передані з простроченням, за кожний день запізнення, але не більше 5 % від вартості продукції погодженій у специфікації.

Як зазначив заявник, прострочення Позичальником повернення Позики настало з 01.09.2012, станом на 09.09.2014 прострочення повернення Позики становить 737 дні і становить у сумі 334 640,25 грн. пені.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Таким чином позивач має право проводити нарахування пені не з часу виникнення права на її нарахування, а за шість місяців, що передують моменту звернення з претензією або позовом.

З огляду на вказане, вимоги щодо пені визнанню не підлягають.

Також, заявником нараховано 3% річних за 617 днів = (01.01.13 по 31.12.13) = 365 + (01.01.14 по 09.09.14) =252). 1 818 697,00 X (3 % / 100 %) X (617 днів / 365 днів) = 92 230,00 грн.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, Позичальник зобов'язаний сплатити Позикодавцю 3 % річних за весь період прострочення.

Прострочення зобов'язання Постачальника (Боржника) розпочинається з 01.01.2013 року, згідно умов додаткової угоди 2 від 10.12.2012 року до Договору № 2507-12. Станом на 09 вересня 2014 прострочення погашення боргового зобов'язання становить 617 днів.

Заявлена сума 3% річних визнанню не підлягає, так як боржник прострочив виконання негрошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, за даним договором підлягає визнанню основний борг у сумі 1 818 697,00 грн.

Відповідно до заяви та доданих пояснень, що містять уточнення до неї, господарський суд Житомирської області здійснив перерахунок кредиторських вимог заявника з урахуванням строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників у справі про банкрутство, оцінивши в сукупності надані докази, господарський суд Житомирської області вважає за необхідне визнати грошові вимоги Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ в сумі 17 322 057,35 грн., які підлягають включенню до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, а також 1 218,00грн. судового збору за розгляд кредиторської заяви, який підлягає включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів. Зазначені вимоги заявлені у відповідний строк та у встановленому чинним законодавством порядку, підтверджуються належними доказами в матеріалах справи. Решту вимог відхилити.

Також, розпорядником майна боржника включено до реєстру вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) заборгованість по заробітній платі в розмірі 937 419,55 грн. з віднесенням до першої черги реєстру вимог кредиторів.

Але, дана сума визначена розпорядником майна да даними бухгалтерського обліку та без врахування вимог фізичних осіб та прокурора (по заробітній платі), які визнані ухвалами суду.

Крім того, відповідно до п. 4.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 №7, у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в дохід Державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

П.п. 14 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду заяв кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України" встановлено на 2015 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 218,00 грн.

Отже, у зв'язку із звільненням кредиторів управління Пенсійного фонду України у Малинському районі Житомирської області (3 заяви з урахуванням заяви про порушення провадження у справі - (6 090,00грн.+1 218,00грн.+1 218,00грн. = 8 526,00 грн.), Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (2 заяви 1 218,00грн.+ 1 218,00 грн. = 2 436,00), відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Малинському районі Житомирської області, прокурора Малинського району Житомирської області в інтересах фізичних осіб Шкандевич Г.Ф., Григорчук Н.М., Яковенка В.С., Калінова В.Д., Мороз Г.І., Сісевича В.А., Романчук С.І., Корнійчука М.О., Семененка М.А., Галицької Г.О., Кононученко В.М. про визнання вимог по заробітній платі, від сплати судового збору за подачу кредиторських заяв до господарського суду, судовий збір, в сумі 25 578,00 грн. підлягає сплаті боржником в дохід Державного Бюджету України.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За загальним правилом, визначеним ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона належними засобами доказування повинна довести підстави своїх вимог.

Отже, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчить про цивільно - правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Обґрунтованість включення до реєстру вимог кредиторів підтверджується доданими до заяв кредиторів документами та іншими матеріалами справи, додатково дослідженими в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за необхідне визнати грошові вимоги кредиторів до Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин), про що зазначити в резолютивній частині ухвали.

Згідно абз. 1 ч. 8 ст. 23 Закону, вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав (абз. 2 ч. 8 ст. 23 Закону).

Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника (абз. 3 ч. 8 ст. 23 Закону).

Черговість задоволення вимог кредиторів, визначена у ст. 45 Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 23 Закону, розпорядник майна боржника не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 25 Закону, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього Закону (абз. 2-6 ч. 2 ст. 25 Закону).

Частиною 6 ст. 26 Закону передбачено, що на час дії процедур банкрутства збори кредиторів обирають комітет кредиторів у складі не більше ніж сім осіб. Вибори комітету кредиторів проводяться відкритим голосуванням більшістю голосів присутніх на зборах кредиторів, визначених відповідно до частини четвертої цієї статті. Кредитор, що має двадцять п'ять і більше відсотків голосів, автоматично включається до складу комітету кредиторів. Під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Закону.

Частиною 4. ст. 26 Закону передбачено, що конкурсні кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів, та кратну одній тисячі гривень. Під час визначення кількості голосів кредиторів з правом вирішального голосу не враховуються суми неустойки (штрафу, пені), інші фінансові санкції, моральна шкода, судовий збір у справі про банкрутство, заявлені або сплачені кредиторами в провадженні у справі про банкрутство.

Згідно абз. 3 ч. 3 ст. 26 Закону, збори кредиторів проводяться за місцезнаходженням боржника.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за необхідне: затвердити реєстр вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин); зобов'язати розпорядника майна Зуха С.І. до 22.02.2015 за місцезнаходженням боржника провести збори кредиторів, на яких обрати комітет кредиторів боржника; призначити засідання суду для розгляду питання про застосування до боржника подальших судових процедур у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин).

Керуючись статтями 4-1, 22, 32-37, 86 ГПК України, статтями 1, 22-25, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги наступних кредиторів Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин):

1) прокурора Малинського району в інтересах Сісевича Василя Адамовича (м. Малин) на суму 14 600,00грн. заборгованості по заробітній платі. Решту вимог відхилити;

2) прокурора Малинського району в інтересах Галицької Галини Олександрівни (м. Малин) на суму 40 630,54 грн. заборгованості по заробітній платі. Решту вимог відхилити;

3) прокурора Малинського району в інтересах Кононученко Валентини Миколаївни (м. Малин) на суму 21 243,48 грн. заборгованості по заробітній платі. Решту вимог відхилити;

4) Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (м. Малин) на суму 3 108 743,89грн. заборгованості. Решту вимог відхилити;

5) управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області (м. Малин) на суму 2 912 145,32грн. заборгованості;

6) Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" (м. Київ) на суму 4 301 920,76 грн. заборгованості, а також 1218,00 грн. судового збору; Решту вимог відхилити;

7) Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" (м. Донецьк) на суму 1 079 315,07 грн. заборгованості, а також 1218,00 грн. судового збору. Решту вимог відхилити;

8) Фірми Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ (Kohler & Partner Handels GmbH), (Федеративна Республіка Німеччина) на суму 17 322 057,35 заборгованості, а також 1218,00 грн. судового збору. Решту вимог відхилити;

9) Малинської міської ради Житомирської області (м. Малин) на суму 1 000 740, 60 грн. заборгованості, а також 1218,00 грн. судового збору ; Решту вимог відхилити.

10) Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна група транспортного машинобудування Інтер Кар Груп" (м. Київ) на суму 718 848,28 грн. заборгованості, а також 1218,00 грн. судового збору.

2. Затвердити реєстр вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (ідентифікаційний код: 30793296) із включеними до нього наступними вимогами конкурсних кредиторів:

- відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Малинському районі Житомирської області (м. Малин) на суму 2 282,56 грн. боргу, який віднести до другої черги реєстру вимог кредиторів;

- Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (м. Малин) на суму 670 441,59 грн. боргу, який віднести до другої черги реєстру вимог кредиторів, 2 907 965,26 грн. боргу. який віднести до третьої черги реєстру вимог кредиторів;

- управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області (м. Малин) на суму 4 263 197,49 грн., який віднести до другої черги реєстру вимог кредиторів;

- Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м. Житомир) на суму 159 685,39 грн. боргу, який віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, 1218,00 грн. судового збору, який віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- Первинної профспілкової організації Малинського дослідно-експериментального заводу (м. Малин) на суму 45 921,31 грн. боргу, який віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, 1 218,00 грн. судового збору, який віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- Публічного акціонерного товариства "РЕЙЛ" (м. Малин) на суму 315 356,00грн. боргу, який віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, 1218,00 грн. судового збору, який віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (м. Дніпропетровськ) на суму 29 923,31грн. боргу, який віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, 1 218,00 грн. судового збору, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроазіатська група" (с. Ворсівка Малинського району) на суму 8 024 238,80 грн. боргу, який віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, а також 1 218,00грн. сплаченого судового збору;

- Малинської міської ради Житомирської області (м. Малин) на суму 1 218,00 грн. судового збору, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна група транспортного машинобудування Інтер Кар Груп" (м. Київ) на суму 1 218,00 грн. судового збору, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- Корпорації "Міжрегіональний промисловий союз" (м. Донецьк) на суму 1 079 315,07 грн. грн. боргу, який віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, 1 218,00 грн. судового збору, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" (м. Київ) на суму 4 301 920,76 грн. боргу, який віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, 1218,00 грн. судового збору, який віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- Фірми Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ (Kohler & Partner Handels GmbH), (Федеративна Республіка Німеччина) на суму 17 322 057,35 грн. боргу, який віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, 1218,00 грн. судового збору, який віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів

- Тищенко Тетяни Василівни (м Малин) на суму 30 033, 53 грн. заборгованості по заробітній платі, яку віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів, 1218,00грн. судового збору, який віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- Поліновського Віктора Миколайовича (м. Малин) на суму 69 529,60грн. заборгованості по заробітній платі, яку віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів, 1218,00грн. судового збору, який віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- прокурора Малинського району в інтересах Григорчук Наталії Михайлівни (м. Малин) на суму 4 217,00грн. заборгованості по заробітній платі, яку віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- прокурора Малинського району в інтересах Яковенка Володимира Степановича (с. Клавдієво-Тарасове, Бородянський район, Київська область) на суму 174 524,84 грн. заборгованості по заробітній платі, яку віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- прокурора Малинського району в інтересах Калінова Віктора Дмитровича (м. Малин) на суму 44 364,92 грн. заборгованості по заробітній платі, яку віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;;

- прокурора Малинського району в інтересах Мороз Галини Іванівни (м. Малин) на суму 20 983,49 грн. заборгованості по заробітній платі, яку віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- прокурора Малинського району в інтересах Романчук Світлани Іванівни (м. Малин) на суму 3 401,71грн. заборгованості по заробітній платі, яку віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- прокурора Малинського району в інтересах Корнійчука Миколи Олександровича (м. Малин) на суму 2 940,68 грн. заборгованості по заробітній платі, яку віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- прокурора Малинського району в інтересах Семененка Миколи Антоновича (м. Малин) на суму 5 000,00 грн. заборгованості по заробітній платі, яку віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;;

- прокурора Малинського району в інтересах Шкандевич Ганни Федорівни на суму 13 000,00грн. заборгованості по заробітній платі, яку віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- прокурора Малинського району в інтересах Сісевича Василя Адамовича (м. Малин) на суму 14 600,00 грн. заборгованості по заробітній платі, яку віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- прокурора Малинського району в інтересах Галицької Галини Олександрівни (м. Малин) на суму 40 630,54 грн. заборгованості по заробітній платі, яку віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

прокурора Малинського району в інтересах Кононученко Валентини Миколаївни (м. Малин) на суму 21 243,48 заборгованості по заробітній платі, яку віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- заборгованість по заробітній платі у сумі 937 419,55 грн., яку віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів.

3. Включити в реєстр вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) окремим рядком неустойку (штраф, пеню) та вимоги кредиторів, заявлені після встановленого строку, що підлягають задоволенню в шосту чергу, наступних кредиторів:

- управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області (м. Малин) на суму 689 926,53 грн.;

- Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (м. Малин) на суму 200 778,63 грн.;

- Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м. Житомир) на суму 24 051,92 грн.;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроазіатська група" (с. Ворсівка Малинського району) на суму 583 330,96 грн.;

- Малинської міської ради Житомирської області (м. Малин) на суму 1 074 060,00грн.;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна група транспортного машинобудування Інтер Кар Груп" (м. Київ) на суму 718 848,28 грн.;

- Тищенко Тетяни Василівни (м Малин) на суму 1 000, 00 грн.;

- Поліновського Віктора Миколайовича (м. Малин) на суму 1000,00 грн.

4. Включити в реєстр вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) вимоги забезпечені заставою, що підлягають задоволенню в першу чергу наступного кредитора:

- Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" (м. Київ) на суму 25 331 752,86 грн.

5. У зв'язку із звільненням кредиторів управління Пенсійного фонду України у Малинському районі Житомирської області, Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Малинському районі Житомирської області, прокурора Малинського району Житомирської області в інтересах фізичних осіб Шкандевич Г.Ф., Григорчук Н.М., Яковенка В.С., Калінова В.Д., Мороз Г.І., Сісевича В.А., Романчук С.І., Корнійчука М.О., Семененка М.А., Галицької Г.О., Кононученко В.М. про визнання вимог по заробітній платі, від сплати судового збору за подачу кредиторських заяв до господарського суду, судовий збір, в сумі 25 578,00 грн. підлягає сплаті боржником в дохід Державного Бюджету України.

6. Відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) про витребування у слідчого СУ УМВС України в Житомирській області матеріали справи досудового розслідування.

7. Зобов'язати розпорядника майна Зух С.І.:

- до 22.02.2015 за місцезнаходженням боржника провести збори кредиторів та комітет кредиторів боржника. Рішення про створення та склад комітету кредиторів, протокол комітету кредиторів направити до господарського суду Житомирської області разом з доказами реєстрації присутніх на них представників кредиторів відповідно до пред'явлених довіреностей ( ст. 26 Закону);

- повідомити зборам кредиторів про отримання/неотримання заяв фізичних осіб та (або) юридичних осіб про участь у санації боржника та їх пропозиції щодо санації (план санації) ( ч . 10 ст. 23 Закону);

- розглянути на засіданні комітету кредиторів питання щодо застосування до боржника подальших судових процедур;

- надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів боржника із внесеними змінами відповідно до ухвал суду;

- включити до реєстру вимог кредиторів (до рядка заборгованості по заробітній платі загальною сумою) визнані судом вимоги по заробітній платі, які не були включені розпорядником майна (визнані боржником) до суми заборгованості по заробітній платі перед працівниками боржника (відповідно до відомості станом на 15.12.2014);

- надати суду звіт розпорядника майна про виконану роботу підтверджений документально та погоджений рішенням комітету кредиторів.

8. Призначити засідання суду для розгляду питання про застосування до боржника подальших судових процедур у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Малинський дослідно-експериментальний ливарно-механічний завод" (м. Малин) на "03" березня 2015 р. об 11:30 в приміщенні господарського суду Житомирської області, каб. № 404.

9. В засідання суду викликати представників кредиторів, боржника та розпорядника майна Зух С.І.

10. Копію ухвали направити на адресу кредиторів, боржника, розпорядника майна Зух С.І.

Суддя Гнисюк С.Д.

Віддрукувати:

1-в справу

2- р/м Зух С.І. - Рівненська обл., м. Рівне, вул. Остафова, 27 (рек з повід.)

3- ПАТ "Малинський дослідно-експерементальний ливарно механічний завод "МДЕЗ" - 11601, Житомирська обл., м. Малин, вул. Огієнка, 55. (рек. з повід.)

4- прокуратурі Малинського району - 11601, м. Малин, вул. Шевченка,1-б (рек. з повід.)

5-Шкандевич Г.Ф. - 11603, м.Малин, пров. Огієнка,6 (рек. з повід.)

6-Григорчук Н.М. - 11603, м.Малин, вул. І.Франка,3 (рек. з повід.)

7-Яковенку В.С. -07850, Київська область, Бородянський район, с.Клавдієво-Тарасове, вул. Радянська,15 (рек. з повід.)

8-Калінов В.Д. - 11601, м.Малин, вул. Машинобудівників, 6, кв.13 (рек. з повід.)

9-Мороз Г.І. - 11603, м.Малин, вул. Радянська,13 (рек. з повід.)

10-Сісевич В.А. - 11603, м.Малин, вул.Романенка,5 (рек. з повід.)

11-Романчук С.І. - 11603, м.Малин, вул. Комінтерна,11 (рек. з повід.)

12-Корнійчуку М.О. - 11603, м.Малин, вул.Машинобудівників, б.8, кв. 30 (рек. з повід.)

13-Семененко М.А. - 11603, м.Малин, вул. Машинобудівників, 10, кв.121 (рек. з повід.)

14-Галицькій Г.О. - 11603, м.Малин, вул. Огієнка,65, кв.11 (рек. з повід.)

15-Кононученко В.М. - 11603, м.Малин, 2 пров.Гайдара,9 (рек. з повід.)

16-ТОВ "Євроазіатська група"- 11655, Житомирська область, Малинський район, с.Ворсівка, вул. Н.Сосніної,2 (рек. з повід.)

17-18-ППО Малинське дослідно-експериментального заводу - 11601, Житомирська область, м.Малин, вул. Огієнка,55 (рек. з повід.)

- 11603, Житомирська область, м.Малин, вул, Черняхівського,50 рек. з повід

19-Малинській ОДПІ ГУ МДЗ у Жит. обл. - 11601, Житомирська область,м.Малин, пл.Соборна,10 (рек. з повід.)

20-УПФУ в Малинському районі Житомирської області - 11600, м.Малин, пл. Соборна,12-А (рек. з повід.)

21-ПАТ"Фортуна-банк" -04070,м.Київ, вул. Боричев Тік, б.35-В (рек. з повід.)

22-23- Фірма Кьолер і партнери Хандельсгезельшафт ГмбХ (Kohler & Partner Handels GmbH)

Резидент Федеративної Республіки Німеччина Номер у торговому реєстрі частина Б10327 (HRB 10327)

- 01032, м.Київ, вул. Вєтрова, 7-б, офіс 4 (рек. з повід.)

- 07985, Greizer Str 14-16, Elsterberg, Germany (рек. з повід.)

24-ПАТ"РЕЙЛ" - 11604, Житомирська область, м.Малин, вул. Огієнка,61-А (рек. з повід.)

25,26- ПАТ КБ"ПРИВАТБАНК"

- 49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, б.50 (рек. з повід.)

-10003, м.Житомир, вул. Перемоги,99 (рек. з повід.)

27-Малинській міській раді Житомирської області - 11603, м.Малин, пл. Соборна,6А (рек. з повід.)

28 -ТОВ"Промислова інвестиційна група транспортного машинобудування Інтер Кар Груп" (03028, м.Київ, вул. Оскольська, б.31) (рек. з плвід)

29- Малинській ОДПІ ГУМ у Жит.обл. (11603,м.Малин, пл.Соборна,10) - рек. з повід.

30- Тищенко Т.В. (11602, Житомирська область, м.Малин, вул. Приходько, 63б, кв. 42)- (рек. з повід.)

31-Поліновському В.М. - 116,Житомирська область, м.Малин, вул. Винниченка,84, кв. 17 (рек. з повід.)

32-ВВД ФССНВВПЗ у Малинському районі (11601, Житомирська область, м.Малин, вул. Грушевського,6, кв. 302) рек. з повід.

33- Корпорація"МПС" (49101, м.Дніпропетровськ, проспект Кірова, б.11, офіс 411) (рек. з повід.)

34-ПАТ"ЕК"Житомиробленерго" (10008, вул. Пушкінська,32/8) (рек. з повід.)