ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"17" лютого 2015 р. Справа № 911/189/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Компанія Максимум », м. Буча

до відповідача Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат»,

м. Чорнобиль

про стягнення 397069,20 грн.

Суддя О.В. Конюх;

представники сторін:

від позивача: Ювченко Я.Л., уповноважена, довіреність від 10.02.2015р. №13;

від відповідача: Панасюк В.С., уповноважена, довір. від 12.01.2015р. №06/28-15;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Перша Компанія Максимум», м. Буча звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 21.01.2015р. № 21/1-4 до відповідача - Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат», м. Чорнобиль, в якому просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 397069,20 грн. за поставлене за накладною від 21.11.2014р. № РН-0000201 дизельне паливо підвищеної якості на виконання договору від 15.07.2014р. №220/08-т-б про закупівлю товарів за державні кошти (на підставі конкурсних торгів), та покласти на відповідача судовий збір.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.01.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/189/15 та призначено справу до розгляду.

В судове засідання з'явилися представники обох сторін. Позивач подав витребувані судом документи. Відповідач подав відзив на позов від 12.02.2015р. № 42-585, в якому підтверджує факт отримання від позивача поставки дизельного палива на суму 397069,20 грн., однак твердить, що умовами договору передбачено оплату протягом 30 календарних днів з моменту поставки у разі наявності та в межах бюджетних асигнувань. Так, відповідач твердить, що недоотримав за 2014 рік 23332621,28 грн. бюджетного фінансування, відповідно не здійснив оплату за поставлений товар у зв'язку із ненадходженням коштів з державного бюджету, при цьому відповідач вживав та вживає всіх залежних від нього та можливих заходів для вирішення питання погашення існуючої кредиторської заборгованості, в тому числі перед позивачем.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Компанія Максимум», м. Буча (далі по тексту - ТОВ «ПК Максимум») до відповідача - Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат», м. Чорнобиль Київської області (далі по тексту ДСП «Чорнобильський спецкомбінат»), всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до частини першої ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

15.07.2014р. між ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» (покупець) та ТОВ «ПК Максимум» (продавець) було укладено Договір №220/08-т-б про закупівлю товарів за державні кошти (на підставі конкурсних торгів) (далі - Договір), згідно якого продавець зобов'язався поставити покупцю дизпаливо, що відповідає ДСТУ 3868-99 в кількості 200000,00 л на суму 3 228 000,00 грн. (з ПДВ).. Відповідно до умов Договору:

- Пунктом поставки є склад покупця, поставка на умовах DDR (м. Чорнобиль, вул. Радянська 70) (пункти 5.1, 5.2 Договору);

- оплата здійснюється після поставки товару та надання видаткової, податкової накладних впродовж 30 календарних днів з моменту поставки, у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань (розділ 4 Договору);

- покупець має право зменшувати обсяг закупівлі залежно від реального фінансування видатків. В такому разі сторони вносять відповідні зміни до договору (пункт 6.3 Договору).

Додатковою угодою №1 від 15.07.2014р. сторони погодили поставку палива дизельного підвищеної якості марки С виду І згідно ДСТУ 4840:2007.

Додатковою угодою №2 від 15.07.2014р. сторони зменшили кількість та ціну товару, домовившись про поставку 188350,00 л пального вартістю 2947677,50 грн.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар - паливо дизельне підвищеної якості в кількості 23848,000 л вартістю 397069,20 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями:

видаткової накладної від 21.11.2014р. № РН-0000201, Акту № 102 приймання нафтопродуктів від 21.11.2014р., довіреності ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на отримання матеріальних цінностей від 20.11.2014р. №588,

та визнається відповідачем в порядку ст. 35 ГПК України.

Згідно до частини 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Розділом 4 Договору сторони передбачили, що оплата здійснюється після поставки товару та надання видаткової, податкової накладних впродовж 30 календарних днів з моменту поставки, у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань. За таких обставин, строк оплати отриманого за накладною від 21.11.2014р. № РН-0000201товару є таким, що настав.

Сторонами не заперечується, що станом на день розгляду справи відповідач не сплатив позивачу за поставлене за накладною від 21.11.2014р. № РН-0000201 дизельне паливо.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач у відзиві на позов стверджує про відсутність порушення зобов'язання перед позивачем, оскільки несплата коштів сталася не з його вини, а в результаті значного недофінансування відповідача з бюджету. Між тим, відповідачем вживалися та вживаються всі залежні від нього та можливі заходи для отримання коштів та вирішення питання погашення існуючої заборгованості.

Таким чином, сума основного боргу відповідача перед позивачем, строк оплати якої настав, складає 397069,20 грн., за таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню повністю.

Відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення покупця від обов'язку оплати отриманого товару, оскільки в разі недостатності бюджетного фінансування та відсутності коштів для оплати покупець був вправі та мав можливість зменшити ціну договору та кількість товару, що поставляється, що передбачено пунктом 6.3 Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

За таких обставин, відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012р. у справі № 15/5027/715/2011, постанові Верховного суду України від 15.05.2012р. № 11/446 та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р.

Згідно п. 1.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України у від 17.12.2013р. № 14 за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши наявні у справі докази, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. Суд приймає рішення про стягнення з відповідача - Державного підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» на користь позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Компанія Максимум» заборгованості в розмірі 397069,20 грн. Відповідно до статті 49 ГПК України, суд покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Компанія Максимум» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» (07270, Київська обл., Іванківський район, м. Чорнобиль, вул. Радянська, буд. 70, ідентифікаційний код 37197165)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Компанія Максимум» (08292, Київська обл., м. Буча, вул. Кірова, буд.144, ідентифікаційний код 38097269)

397 069,20 грн. (триста дев'яносто сім тисяч шістдесят дев'ять гривень двадцять копійок) основного боргу,

7941,38 грн. (сім тисяч дев'ятсот сорок одну гривню тридцять вісім копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Суддя О.В. Конюх

Повний текст рішення підписано 19.02.2015р.