ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2015 р. Справа № 914/3696/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Д.Новосад

суддів О.Михалюк

Г.Мельник

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Львів, б/н від 29.12.14

на рішення господарського суду Львівської області від 22.12.14

у справі № 914/3696/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Львів

про стягнення заборгованості. Ціна позову 51 455,22 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Жарський І.Р. - представник (довіреність № 4626-О від 30.10.13);

від відповідача: ОСОБА_5 - представник (догорір від 11.11.14).

Права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 ГПК України, роз'яснено.

Відводів складу суду не заявлено.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Львівської області від 22.12.14 у справі № 914/3696/14 (суддя С.Кітаєва) позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 51 455,22 грн. заборгованості, з якої: 31 600,00 грн. заборгованість за кредитом, 19 000,97 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 569,85 грн. пеня, 284,40 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом та 1 827,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Львівської області від 22.12.14 у справі №914/3696/14, відповідач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 - оскаржив його в апеляційному порядку. Скаржник з рішенням суду першої інстанції категорично незгідний, вважає його прийнятим із порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає про те, що 14.11.14 ним частково погашено вимогу за грошовим зобов'язанням в сумі 15 000 грн., а 19.11.14 в сумі 3500 грн., з огляду на що, на думку скаржника, сума процентів за користування кредитом мала б становити 12 963,11 грн., штрафні санкції 789,45 грн.,а банківська комісія 1 350,90 грн. Натомість, позивачем в заяві про уточнення позовних вимог зазначені інші розміри штрафних санкцій та банківської комісії, а розмір процентів за користування кредитом збільшився навіть у порівнянні з первісним позовом до суми 19 000 грн. На підставі наведеного скаржник просить рішення господарського суду Львівської області від 22.12.14 у справі №914/3696/14 змінити в частині нарахування процентів, штрафних санкцій та банківської комісії за користування кредитом.

06.01.15 автоматизованою системою документообігу суду апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, розподілено до розгляду судді - доповідачу Д.Новосад.

З урахуванням положень ст. 4-6 ГПК України, п. 3.1.7 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 6 рішення зборів суддів (протокол № 6 від 28.12.10) зі змінами, внесеними рішенням зборів суддів (протокол № 13 від 03.08.12), розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 12.01.15 в склад колегії по розгляду апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Львів, б/н від 29.12.14 введено суддів - О.Михалюк, Г.Мельник.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.01.15 подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 09.02.15.

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" - проти доводів скаржника заперечив у відзиві на апеляційну скаргу, зазначивши, що у відповідача у зв'язку із порушенням зобов'язань за договором обслуговування кредитних лімітів виникла заборгованість у сумі 51 455,22 грн. Зменшення суми заборгованості на суми 15 000 грн. та 3 500 грн. відображені у розрахунку заборгованості від 02.12.14 про уточнення позовних вимог, а саме: платіж від 14.11.14 на суму 15 000 грн. розподілений наступним чином, 4 834,80 грн. пішло на погашення боргу по винагороді(комісія), 10 088,51 грн. на погашення пені та 76,69 грн. на відсотки. Платіж від 19.11.14 на суму 3 500 грн. розподілений наступним чином, 193,31 грн. на погашення пені та 3 306,69 грн. на відсотки. З цих підстав рішення господарського суду Львівської області від 22.10.14 у справі № 914/3696/14 вважає законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні 09.02.15 представник відповідача просив про відкладення розгляду апеляційної скарги для мирного врегулювання спору, зазначивши, що заборгованість за кредитом відповідач визнає повністю та здійснив часткову проплату по ній в сумі 4 000 грн., однак представник позивача проти відкладення заперечив, просив розглядати апеляційну скаргу по суті. Колегія суддів порадившись, в задоволенні клопотання про відкладення відмовила та перейшла до розгляду апеляційної скарги по суті.

Розглянувши апеляційну скаргу, відзив на неї, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення господарського суду Львівської області від 22.12.14 у справі № 914/3696/14 слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено господарським судом Львівської області, 11.05.11 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 підписано заяву про відкриття поточного рахунку в українській гривні, яка оформлена на бланку типової форми у вигляді анкети та містить підпис банку та клієнта. Згідно даної заяви ОСОБА_2 приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг "Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із даною заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 11.05.11 та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Згідно договору ОСОБА_2 встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до п. 3.18.1.1. кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Згідно п. 3.18.1.3. кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до п. 3.18.1.6. ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Згідно п. 3.18.1.8 проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Відповідно до п. 3.18.1.16. при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Згідно п.3.18.6.1. обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до банку заяви на приєднання до "Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперової або електронної інформації, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Відповідно до п.3.18.4., яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Згідно п. 3.18.2.3.4. банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого "Умовами", змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Відповідно до 3.18.5.1 при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого п. п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Як правильно встановлено господарським судом Львівської області та з чим погоджується Львівський апеляційний господарський суд зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши кредитний ліміт ФОП ОСОБА_2, в розмірі 31 600,00 грн., що підтверджується: довідкою вих.№08.7.0.0.0/37 від 17.12.13, поданими позивачем та наявними у справі виписками по рахунку клієнта НОМЕР_1, розрахунком заборгованості станом на 02.12.14 за договором б/н від 11.05.11, укладеним між ПриватБанком та клієнтом - ФОП ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою досудового врегулювання спору позивач - надсилав відповідачу претензію від 26.11.13 вих.№10511LVL6S0АТ з вимогою про погашення боргу. Однак, ФОП ОСОБА_2 жодним чином не відреагував на дану претензію та залишив її без відповіді та задоволення.

Погоджується Львівський апеляційний господарський суд із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем порушено зобов'язання за договором обслуговування кредитних лімітів від 11.05.11 у зв'язку і чим на поточному рахунку відповідача станом на 02.12.14 виникла заборгованість у розмірі 51 455,22 грн., яка складається з: 31 600,00 грн. - заборгованість за кредитом; 19 000,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 569,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 284,40 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду погоджується з застосуванням місцевим господарським судом до спірних правовідносин норму ст. 232 ГК України про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Відповідно до п. 3.18.5.4 нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

На думку колегії суддів Львівського апеляційного господарського суду судом першої інстанції вірно застосовано ст.11 ЦК України, де зазначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.ст.627, 628, 629 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб.

Погоджується Львівський апеляційний господарський суд також із застосуванням ч. 2. ст. 639 ЦК України, в якій йдеться про те, що якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ч.1 ст.181 ЦК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд вважає за необхідне зазначити, що як вбачається з заяви від 11.05.11 ФОП ОСОБА_2 про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтисків печатки, відповідач, підписавши цю заяву, погоджується з умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з умовами та правилами обслуговування по розрахунковим картам (що розміщені на сайті банку http://www.privatbank.ua, http://client-bank.privatbank.ua) Тарифами банку, які разом із цією заявою та карткою зі зразками підписів і відбитка печатки складають договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.345 ГК України визначено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Статтею 1067 ЦК України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За умовами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Щодо посилань скаржника в апеляційній скарзі на те, що Господарським судом Львівської області при прийнятті рішення неправильно визначено суму заборгованості по кредиту через невірне застосування ст.534 ЦК України, то колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити, що як вбачається з уточнення до позовної заяви, станом на 02.12.14 відповідач має перед позивачем заборгованість у сумі 51 455,22 грн., з урахуванням коштів по платежам здійсненим 14.11.14 на суму 15 000 грн. розподілений наступним чином, 4 834,80 грн. пішло на погашення боргу по винагороді(комісія), 10 088,51 грн. на погашення пені та 76,69 грн. на відсотки. Платіж від 19.11.14 на суму 3 500 грн. розподілений наступним чином, 193,31 грн. на погашення пені та 3 306,69 грн. на відсотки, що відповідає вимогам ст. 534 ЦК України та не суперечить умовам договору.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, є безпідставними, документально не обґрунтованими, такими, що не ґрунтуються на законодавстві, належним чином досліджені судом першої інстанції, а відтак, скаржник, в порушення вимоги ст.ст. 33, 34 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Львівської області від 22.12.14 у справі № 914/3696/14 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків господарського суду Львівської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою, у відповідності до ст. 104 ГПК України, для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 22.12.14 у справі № 914/3696/14 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2.Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

3. Матеріали справи скерувати до господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено: 11.02.15

Головуючий-суддя Д.Новосад

Суддя О.Михалюк

Суддя Г.Мельник