ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.02.15 Справа № 904/78/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "СДМ-Групп", м. Харків

до товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб", м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 119 338,28 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: Логойда Т. В., довіреність № 270115/01 від 27 січня 2015 року, представник

Від відповідача: Концева М. В., довіреність № 256 від 25 грудня 2014 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СДМ-Групп" звернулося до господарського суду із позовом, яким, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (вх. №10516/5 від 20.02.2015), просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" заборгованість за договором поставки № 970 від 22.11.2013 року у сумі 119 338,28 грн., з яких:

- основний борг - 107 400,00 грн.;

- три відсотки річних - 1 290,97 грн.;

- сума інфляційного збільшення - 10 647,31 грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 970 від 22.11.2013 року в частині своєчасної та повної оплати за поставлений товар. Вимога позивача про стягнення трьох відсотків річних та суми втрат від інфляції мотивована посиланням на ст.625 Цивільного кодексу України та неналежне виконання зобов'язань за договором.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що дана поставка не була здійснена за договором поставки №970 від 22.11.2013р., оскільки у накладній на вантаж №ХА2069525 від 15.08.2014, на яку посилається позивач, вказано про поставку редуктора в кількості двох штук вагою 112кг, а зовсім не на гак вантажний крановий у кількості 6 (шести) штук. Також, у наданій позивачем копії рахунку-фактури №СФ-2992 від 15.07.2014 та копії рахунку - фактури СФ 3148 відсутнє посилання на спірний договір, дату договору та порядковий номер специфікацій. У видаткових накладних №РП-0000211 від 15.07.2014, №РН-0000250 від 15.08.2014 містяться посилання на рахунки - фактури, а не на договір постачання продукції №970 від 22.11.2013. Також відповідач звертає увагу суду на те, що обов'язок по оплаті товару у відповідача настає з моменту поставки товару та надання рахунку на оплату та надання постачальником документів, що вказані в п.3.3. договору, а саме: рахунок-фактуру; товарну накладну, товаро - транспортну накладну, податкову накладну, сертифікат якості виробника. Позивач здійснив поставку товару, однак не виконав умови договору щодо надання відповідачу товаросупровідних документів, зазначених у п.3.3. договору, тобто, не вчинив дії, до вчинення яких відповідач не міг виконати свій обов'язок щодо оплати. Позивач не висував вимоги відповідачу щодо оплати поставленого по договору товару, доказів направлення вимоги та її копії, доказів отримання, позивач до суду не надав. Щодо стягнення пені відповідач заперечує, оскільки вважає, що в договорі не вказаний точний розмір та базу нарахування пені. Також відповідач заперечує проти стягнення витрат на адвокатські послуги та витрат на бензин для автотранспортного засобу, як такі, що не підтверджені відповідними доказами. Стягнення ж цих витрат на майбутнє законодавством не передбачено.

Розгляд справи був відкладений з 02.02.2015 на 24.02.2015.

У судовому засіданні 24.02.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

22.11.2013 між товариством з обмеженою відповідальністю "СДМ-Групп" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" (покупець) укладений договір поставки № 970, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти і оплатити продукцію матеріально-технічного призначення (товар). Найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість, ціна, умови і строки поставки товару зазначені в специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до договору, які є його невід'ємною частиною.

Згідно з п. 1.2 договору за взаємною домовленістю сторін в процесі виконання даного договору можуть бути змінені конкретні дані (найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість, умови і строки поставки товару), внесені в положення даного Договору і додатків до нього. Будь-які зміни і доповнення повинні бути оформлені у вигляді додаткових угод до даного Договору і підписані уповноваженими представниками Сторін, після чого вони стають невід'ємною частиною даного Договору.

Вартість товару визначається в гривні та зазначена в специфікаціях до цього договору. Ціна товару визначена з урахуванням умов поставки, передбачених специфікацією до договору, є фіксованою і не підлягає збільшенню. Сума договору складається з суми специфікацій, які є невід'ємною частиною договору (п.п.2.1.-2.4. договору).

Датою поставки товару та датою переходу права власності є дата підписання сторонами Акту приймання-передачі або дата, яка вказана покупцем в товарно-транспортній накладній при прийманні товару. Сторони у відповідній Специфікації можуть визначити інші умови переходу права власності на товар та дати поставки (п.3.9 договору).

Договір вступає в силу з моменту фактичного підписання його повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2014, а в частині невиконаних зобов'язань за договором - до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п.10.1 договору).

Специфікацією №2 (а.с. 14) сторони погодили найменування, кількість, вартість, умови та строки поставки і оплати товару, а саме: крюк крановий 10т з гайкою №17А з запобіжним замком, кількістю - 20шт, загальною вартістю 84 000,00грн. Оплата товару, який поставляється згідно цієї специфікації відбувається шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару і пред'явлення рахунку на оплату.

Строк поставки товару за цією Специфікацією: протягом 15 календарних днів з моменту підписання сторонами цього додатку.

Специфікацією №3 (а.с.15) сторони погодили найменування, кількість, вартість, умови та строки поставки і оплати товару, а саме: крюк вантажний крановий №14А та №14Б кількістю 6 шт на загальну суму 23 400,00грн. (з ПДВ).

Оплата товару проводиться протягом 60 календарних днів з моменту поставки.

Строк поставки товару за цією Специфікацією: протягом 14 календарних днів з моменту отримання постачальником цієї специфікації від покупця.

На виконання умов договору постачальник поставив покупцю товар на загальну суму 107 400 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними №РП-0000211 від 15.07.2014 на суму 84 000,00грн., №РН-0000250 від 15.08.2014 на суму 23 400,00грн.

Відповідач зобов'язання по оплаті не виконав.

Позивач посилається на обставини невиконання відповідачем зобов'язань за договором в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу товару, наявності боргу відповідача за поставлений товар у сумі 107 400,00грн., що і є причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови договору та умови специфікації до договору, положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеною вище видатковою накладною, є таким, що настав.

Доказів оплати вартості поставленого товару у заявленій до стягнення сумі відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за поставлений товару у сумі 107 400,00грн. у встановленому порядку не спростував.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 107 400,00грн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач нарахував та просить стягнути три відсотки річних за період з 13.09.2014 по 13.02.2015 за прострочку виконання зобов'язання за поставлений товар згідно видаткової накладної №РП-0000211 від 15.07.2014 на суму 84 000,00грн., та за період з 15.10.2014 по 13.02.2015 згідно видаткової накладеної №РН-0000250 від 15.08.2014 на суму 23 400,00грн.

Умовами специфікацій, які є додатками №№2,3 до договору поставки передбачено, що оплата товару проводиться протягом 60 календарних днів з моменту поставки. Отже, позивачем правомірно нараховано три відсотки річних за видатковою накладною №РН-0000250 від 15.08.2014 у сумі 234,64 грн. та за видатковою накладною №РП-0000211 від 15.07.2014 - 1056,33грн. за загальний період з 13.09.2014 по 13.02.2015.

Отже, вимога про стягнення трьох відсотків річних у сумі 1 290,97грн. є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Також позивач просить стягнути втрати від інфляції, нараховані за загальний період з вересня 2014 року по січень 2015 року у сумі 10 647,31грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок втрат від інфляції за загальний період з вересня 2014 року по січень 2015 року суд вважає за необхідне зазначити, що:

- згідно видаткової накладної №РП-0000211 від 15.07.2014 на суму 84 000,00грн. втрати від інфляції складають - 11 777,76грн. (84 000,00грн. х 114,02114698% - сукупний індекс інфляції за період з вересня 2014 року по січень 2015 року включно);

- згідно видаткової накладної №РН-0000250 від 15.08.2014 на суму 23 400,00грн. втрати від інфляції складають 2 529,01грн. (23 400,00грн.х 110,80772301% - сукупний індекс інфляції за період з жовтня 2014 року по січень 2015 року включно).

Всього сума від інфляції за загальний період становить 14 306,77грн. (11 777,76грн. + 2 529,01грн.).

Разом з тим, позивач заявляє до стягнення за загальний період з вересня 2014 року по січень 2015 року втрати від інфляції у сумі 10 647,31грн.

Оскільки суд не має можливості вийти за межі заявлених позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 10 647,31грн.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсягу у сумі 119 338,28грн. (107 400,00 грн. - основний борг + 1 290,97 грн. - три відсотки річних + 10 647,31 грн. - сума інфляційного збільшення).

Суд відхиляє доводи відповідача що поставка була здійснена не за договором №970 від 22.11.2013р., що є підставою позову, оскільки товар, який вказаний у видаткових накладних та згідно яких відповідач отримав поставлений товар, відповідає товару, зазначеному в специфікаціях, підписаних у тому числі й відповідачем.

Відповідач посилається на те, що позивачем не дотримано договірних зобов'язань щодо умов здійснення платежів, не надано доказів направлення відповідачеві рахунку; прострочення кредитора (позивача) щодо надіслання на адресу відповідача рахунків дає право останньому відстрочити виконання обов'язку по оплаті вартості товару.

З огляду на те, що:

- відповідач не відмовився від отримання товару внаслідок невідповідності його асортименту;

- доказів існування інших специфікацій до договору відповідачем не подано;

- всі необхідні реквізити для перерахування грошових коштів за отриманий товар відповідач мав виходячи з відомостей, вказаних у видатковій накладній та у договорі, суд вважає доводи відповідача необґрунтованими.

Окрім того, слід зазначити, що рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст.613 Цивільного кодексу України, тому відсутність рахунка-фактури не звільняє відповідача від обов'язку сплатити отриманий товар. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 29.09.2009 року у справі №37/405.

При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 853,74грн. згідно платіжного доручення №504 від 26.12.2014, а потрібно було сплатити 2 853,73грн. (142 686,4грн. х2%). Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивачем надмірно сплачено судовий збір у сумі 0,01грн.

В подальшому, позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. №10516/5 від 20.02.2015), якою заявлено до стягнення 119 338,28 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки при зверненні з позовом до суду позивачем зайво сплачено судовий збір в розмірі 466,98грн. (2 853,74грн. - 2 386,76грн.), зазначена сума підлягає поверненню з державного бюджету України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 2 386,76грн.

Оскільки витрати позивача на адвокатські послуги по складанню позову у сумі 1 000,00грн. не підтверджені відповідними доказами, суд не вбачає підстав для їх розподілення в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубніків, 56, р/р201 ПАТ "Банк Кредит Дніпро", МФО 305749, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СДМ-Групп" (61001, м. Харків, майдан Повстання, б.7/8, літера В-4, приміщення 7, ) основний борг у сумі 107 400,00 грн., три відсотки річних у сумі 1 290,97 грн., втрати від інфляції у сумі 10 647,31 грн., витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 2 386,76грн., про що видати наказ.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "СДМ-Групп" (61001, м. Харків, майдан Повстання, б.7/8, літера В-4, приміщення 7, ) із державного бюджету України зайво сплачений судовий збір в розмірі 466 (чотириста шістдесят шість) грн. 98 коп., перерахований згідно платіжного доручення №504 від 26.12.2014, оригінал якого міститься в матеріалах справи.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 24.02.2015.