РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015Справа №910/1496/15-г
Суддя Отрош І.М., розглянувши матеріали справи

за позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
доПублічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна»
простягнення 16287 грн. 73 коп.
Представники сторін:

від позивача: Грабова І.А. - представник за довіреністю № 3619/18 від 25.11.2014;

від відповідача: Усенко А.М. - представник за довіреністю № 1 від 05.01.2015.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.01.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення 16287 грн. 73 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав зобов'язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Тойота, державний номер АН2326ІС, водієм транспортного засобу ВАЗ, державний номер АА7594АН, цивільна відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2061418, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2015 порушено провадження у справі № 910/1496/15-г та справу призначено до розгляду на 16.02.2015.

12.02.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про припинення провадження у справі у зв'язку з тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2014 вирішено спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Розглянувши у судовому засіданні 16.02.2015 клопотання відповідача про припинення провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 16.02.2015 подав додаткові документи; надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 16.02.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Відомостей про дорожньо-транспортну пригоду № 9244593, сформованих АІПС ДТП станом на 21.08.2013, та постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 10.09.2013 у справі № 755/20767/13-п встановлено, що 08.08.2013 по вул. Київській в м. Бровари Ломакін О.О., керуючи транспортним засобом ВАЗ, державний номер АА7594АН, порушив п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Тойота, державний номер АН2326ІС, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вищевказаною постановою Ломакіна О.О. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

16.01.2013 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (страховик), Змикалом В.І. (страхувальник) та Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (вигодонабувач) укладено Договір № ТП961Га/13к добровільного страхування наземного транспорту, яким передбачено страхування майнових інтересів, пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Тойота, державний номер АН2326ІС.

Відповідно до п.п. 14.1, 14.2 Договору, його строк дії встановлений з 17.01.2013 по 16.01.2014.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до рахунку-фактури № С-00048354 від 24.09.2013, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Автосаміт Лтд», вартість ремонту автомобіля Тойота, державний номер АН2326ІС, становить 16797 грн. 73 коп.

Відповідно до Висновку № 526/13 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 28.08.2013, складеного судовим експертом-автотоварознавцем Ковалем І.М., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Тойота, державний номер АН2326ІС, в результаті його пошкодження в ДТП, складає 15576 грн. 65 коп. (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу Ез = 0,12).

Судом встановлено, що роботи, наведені в калькуляції дефектів (ремонт) № 1.002.13.1 від 20.08.2013, знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з тими пошкодженнями автомобіля Тойота, державний номер АН2326ІС, які зазначені у первинній довідці ВДАІ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області.

Згідно зі страховим актом № 1.002.13.10062/VESKO33937 від 27.09.2013 на суму 16797 грн. 73 коп., складеним позивачем, загальний розмір страхового відшкодування за Договором № ТП961Га/13к добровільного страхування наземного транспорту від 16.01.2013 становить 16797 грн. 73 коп., на підставі якого позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 16797 грн. 73 коп. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосаміт Лтд», що підтверджується платіжним дорученням № 61074 від 30.09.2013, належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Як встановлено судом, на момент скоєння ДТП, цивільна відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ, державний номер АА7594АН, була застрахована Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2061418 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 510 грн. 00 коп.

28.01.2014 позивач звернувся до відповідача із претензією на суму 16797 грн. 73 коп. (по суті - заява про страхове відшкодування), яка була отримана відповідачем 31.01.2014, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 788.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ, державний номер АА7594АН, була застрахована Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2061418, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП водієм транспортного засобу ВАЗ, державний номер АА7594АН, власнику автотранспортного засобу Тойота, державний номер АН2326ІС, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи).

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п. п. д) п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (далі - Методика) Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

При цьому суд зазначає, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, у якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яку необхідно витратити на відновлення транспортного засобу.

Однак, з огляду на те, що в наданому позивачем Висновку № 526/13 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 28.08.2013 встановлено наявність коефіцієнта фізичного зносу, суд дійшов висновку, що врахування даного висновку для визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Тойота, державний номер АН2326ІС, є обов'язковим.

Таким чином, єдиним належним та допустимим доказом вартості відновлювального ремонту автомобіля Тойота, державний номер АН2326ІС, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, є Висновок № 526/13 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 28.08.2013, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Тойота, державний номер АН2326ІС, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,12), становить 15576 грн. 65 коп.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2061418 розмір франшизи складає 510 грн. 00 коп., розмір страхової суми (ліміту відповідальності) за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн. 00 коп.

Враховуючи вищезазначене, з урахуванням норм статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 15066 грн. 65 коп. (15576 грн. 65 коп. (вартість відновлювального ремонту (матеріального збитку) автомобіля Тойота, державний номер АН2326ІС, з урахуванням коефіцієнту його фізичного зносу) - «мінус» 510 грн. 00 коп. (франшиза за Полісом № АС/2061418).

При цьому, суд зазначає, що 12.02.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про припинення провадження у справі у зв'язку з тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2014 у справі № 910/2792/14 вирішено спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Суд зазначає, що предметом позову у справі № 910/2792/14, так само як і в даній справі, є стягнення страхового відшкодування в результаті настання страхового випадку -дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 08.08.2013 за участю транспортних засобів Тойота, державний номер АН2326ІС, та ВАЗ, державний номер АА7594АН.

Підставою ж позову є невиконання відповідачем п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме - відповідач у встановлений строк не здійснив виплату страхового відшкодування та не надав відмову у виплаті страхового відшкодування.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2014 в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» відмовлено з тих підстав, що на момент звернення позивача до суду, а також на момент розгляду справи судом та винесення рішення, права позивача на отримання страхового відшкодування не були порушеними відповідачем, оскільки ще не закінчився встановлений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 90 денний строк на розгляд вимог позивача та відсутні докази відмови у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим, суд у справі № 910/2792/14 дійшов висновку, що у відповідача виник обов'язок відшкодувати позивачу шкоду, в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком, виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля Тойота, державний номер АН2326ІС, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, за вирахуванням франшизи, в сумі, що становить 15066 грн. 65 коп.

Суд наголошує на тому, що на момент звернення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» з даним позовом до суду (27.01.2015), права позивача на отримання страхового відшкодування є порушеними відповідачем, оскільки закінчився встановлений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 90 денний строк на розгляд вимог позивача, відсутні докази відмови у виплаті страхового відшкодування відповідачем, так само як і докази сплати страхового відшкодування в розмірі 15066 грн. 65 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29А; ідентифікаційний код: 20842474) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код: 20474912) грошові кошти в розмірі 15066 (п'ятнадцять тисяч шістдесят шість) грн. 65 коп. та судовий збір в розмірі 1690 (одна тисяча шістсот дев'яносто) грн. 03 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 23.02.2015

Суддя І.М. Отрош