ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Справа № 925/2339/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участю представників: позивача: Похітон О.О. - за довіреністю,

відповідача: не з'явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до фізичної особи - підприємця Мусієнка Олександра Васильовича

про стягнення 52 447грн. 24 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 52 447 грн. 24 коп., зокрема 32 390 грн. 85 коп. заборгованості за кредитом, отриманим у позивача відповідно до договору про відкриття та ведення поточного рахунку від 27.09.2011 № 011/3706/30654 та 20 056 грн. 39 коп. боргу по процентах станом на 08.12.2014.

У Запереченні проти позову (а.с. 64-65) відповідач частково заперечив проти вимог позивача, вважаючи позов необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним правовідносинам з огляду на те, що обґрунтованою є лише заборгованість за тілом кредиту у розмірі 18 194 грн. 07 коп., щодо решти вимог позивача заперечив, оскільки позивач не списав з рахунку відповідача, як позичальника за договором, наявні кошти в сумі 16 296,78 грн., а тому не має права включати дану суму в загальну суму заборгованості. Відсотки починаючи з 01.01.2013 також не підлягають сплаті, оскільки вони розраховані з розрахунку тіла кредиту в сумі 35310 грн., що не відповідає дійсності; при неодноразовому зверненні до банківської установи, остання надавала відповідачу реквізити для сплати кредиту вже заблокованого рахунку, а будь - яких інших варіантів для сплати банком не пропонувалося, що унеможливило сплату відсотків за кредитом з вини банківської установи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов у заявленій сумі, заперечив проти доводів відповідача та пояснив, що відповідно до договору тривалість користування кредитом 24 місяці, строк дії кредиту по 26 вересня 2013 року включно; на картковому рахунку відповідача вільних коштів не було, а з інших рахунків відповідача у позивача відсутні повноваження списувати кошти; відповідно до п. 2.1 договору позичальник зобов'язаний самостійно сплачувати банку щомісяця проценти в розмірі 30% річних протягом всього строку фактичного користування кредитом.

Представник відповідача у судовому засіданні 27.01.2015, заперечуючи проти позову, посилався на доводи у письмовому запереченні проти позову, та пояснив, що відповідач визнає заборгованість перед банком за тілом кредиту в сумі 18 194 грн. 07 коп., решту вимог не визнає.

У судовому засіданні оголошувалася перерва із 27.01.2015 по 11.02.2015 на підставі статті 77 ГПК України.

У судове засідання 11.02.2015 представник відповідача не з'явився, не повідомив суду причини його нез'явлення, не подав клопотань чи заяв, які перешкоджали б розгляду справи по суті. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача, з огляду на таке. У судовому засіданні 27.01.2015 представник відповідача повідомлений про наступне судове засідання під власноручну розписку, яка міститься в матеріалах справи (а. с. 112). За приписом частини 1 статті 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. В процесі розгляду даної справи суд приходить до висновку, що вона може бути розглянута у відсутність представника відповідача. При цьому суд звертає увагу на те, що 17.02.2015 закінчується встановлений статтею 69 ГПК України 2-місячний строк розгляду спору, обґрунтовані клопотання про його продовження до суду не надходили.

Представник позивача у судовому засіданні 11.02.2015 повністю підтримав позов, надав пояснення по розрахунках суми позовних вимог, просив позов задовольнити та прийняти рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 11.02.2015 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи представників сторін у судовому засіданні, суд встановив таке.

Фізичною особою - підприємцем Мусієнко Олександром Васильовичем підписана та скріплена печаткою заява від 05.09.2011 на відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, для здійснення підприємницької діяльності (а. с. 28).

27 вересня 2011 року публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (Банк за договором, позивач у справі) та фізична особа - підприємець Мусієнко Олександр Васильович (Клієнт за договором, відповідач у справі) уклали договір № 011/3706/30654 про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки (а. с. 12-15), далі - Договір, згідно якого Банк на підставі заяви на відкриття рахунку та випуск корпоративних платіжних карток та цього Договору відкриває на ім'я Клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціального платіжного засобу (платіжної картки) № 260524308 - номер рахунку Позичальника у внутрішніх програмних комплексах Банку), МФО 354411, у національній валюті (далі - картковий рахунок), випускає та надає Клієнту та його довіреним особам корпоративні платіжні картки (надалі - платіжна картка), тип яких визначається заявою, а також здійснює обслуговування Рахунку відповідно до вимог чинного законодавства України, правил платіжних систем, Правил ведення поточних карткових рахунків фізичних осіб-підприємців та користування платіжними картками АТ "Райффайзен Банк Аваль" (далі - Правила) та Тарифів Банку. Всі терміни в цьому Договорі вживаються у значенні, визначеному Правилами.

Згідно пункту 2.1 Договору Клієнт самостійно розпоряджається коштами на картковому рахунку (за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України та Договором). З використанням платіжної картки Клієнт має право здійснювати готівкові перерахунки в мережі банкоматів та пунктів видачі готівки, а також здійснювати безготівкові операції в торгівельно-первинній мережі, мережі Інтернет-банкоматах та платіжних терміналах Банку. Операції можуть бути здійсненні в мережі Банку, в мережі інших банків на території України та за її межами, відповідно до умов цього договору, Правил, та з урахування обмежень, що встановлені Клієнтом, Банком, відповідною платіжною системою та чинним законодавством України.

В пункті 2.6 Договору вказано, що Клієнт зобов'язаний самостійно, не рідше одного разу на місяць отримувати виписки, що відображають рух коштів по Рахунку (у відділені Банку або відповідно способу отримання виписки, зазначеної в Заяві), ознайомлюватися зі змінами до Тарифів Банку, Правил, які розміщуються через дошку об'яв в операційних приміщеннях/касах Банку. Неотримання виписки не звільняє Клієнта від виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до пункту 4.1 Договору в разі списання з карткового рахунку коштів в сумі, що перевищує доступну суму (доступна сума - це різниця між сумою залишку на КР та сумою не знижувального залишку і заблокованих, але не списаних коштів, а у випадку встановлення кредиту - суми кредиту та залишку на картковому рахунку за мінусом заблокованих, але не списаних коштів) на картковому рахунку Клієнта виникає недозволений овердрафт. Заборгованість Клієнта перед Банком по недозволеному овердрафту повинна бути погашена відразу після його виникнення.

Згідно пункту 5.1 Договору Клієнт зобов'язаний своєчасно сплачувати Банку плату за послуги за цим Договором у вигляді комісійної винагороди в розмірах, визначених Тарифами Банку. Підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений та згоден з Тарифами, чинними на дату укладення цього Договору.

27.09.2011 вказані сторони підписали Додатковий договір № 1 до Договору № 011/3706/30654 про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки про встановлення кредитної лінії, далі - кредитний договір, в якому сторони узгодили, що операції можуть здійснюватися з використанням платіжної картки № 011/3706/30654 від 27.09.2011, і що Банк встановлює Позичальнику кредитну лінію до карткового рахунку № 260524308 ), відкритому відповідно до договору банківського вкладу, в розмірі 33 000,00 грн. (а. с. 16-22). Строк дії кредиту встановлено по 26.09.2013 включно. Тривалість дії кредиту - 24 місяці.

Кредит надається з метою фінансування господарської діяльності позичальника. В пунктах 2.1., 2.3. Додаткового договору вказано, що протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальник щомісячно сплачує на користь позивача 30% річних за користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій, для яких діє пільговий період, за строк фактичного користування кредитом, не рідше одного разу на місяць, не раніше 25 числа кожного місяця (дата розрахунку процентних платежів), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується перший день фактичного використання Позичальником кредитних коштів, останній день строку користування Кредитом не враховується. Нарахування процентів здійснюється за період з дати фактичного використання кредитних коштів по дату розрахунку процентних платежів включно, а в наступні періоди - з дня, наступного за попередньою датою розрахунку процентних платежів, по дату розрахунку процентних платежів в поточному періоді включно.

Згідно розписки (а. с. 29) відповідач отримав платіжну картку 27.09.2011.

На виконання умов Договору позивачем надано відповідачу кредит в розмірі 33 000,00 грн. Відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором, лише частково сплатив борг по кредиту та нараховані проценти за фактичне користування кредитом і станом на 08.12.2014 борг по кредиту за дозволеним овердрафтом складає 32 390 грн. 85 коп., борг по процентах - 20 056 грн. 39 коп., у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до задоволення, з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Правовідносини, що виникають з кредитних договорів регулюються, зокрема, § 2 глави 71 ЦК України та відповідними положеннями § 1 глави 35 ГК України.

Зокрема, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно частини 2 статті 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

За приписом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З наявних у справі розрахунків позивача, не спростованих відповідачем, вбачається, що відповідач скористався кредитними коштами на картковому рахунку, протягом періоду з 03.10.2011 по 10.06.2014 відповідач сплачував позивачу кошти на погашення заборгованості по Договору, однак, в установлений в Договорі строк - до 26.09.2013 в повній сумі борг не сплатив і станом на 08.12.2014 борг відповідача за дозволеним овердрафтом складає 32 390 грн. 85 коп.

Відповідач не заперечив проти отримання кредитних коштів, визнав заборгованість за тілом кредиту частково в сумі 18 194 грн. 07 коп., вважаючи розрахунки позивача неправильними, однак, суд вважає доводи відповідача необґрунтованими та такими, що не відповідають матеріалам справи, оскільки відповідач не довів наявності у позивача обов'язку самостійно списати кошти із поточного рахунку, вказаного відповідачем. Позивач надав до справи документи, які спростовують твердження відповідача щодо обов'язку банку самостійно списати кошти на погашення заборгованості по кредиту, зокрема виписки по рахунку № , документи виконавчого провадження, в яких вказані рахунки, на які було накладено арешт на кошти, що належать боржнику Мусієнко О.В. Подані відповідачем виписки по рахунку № за 2012 рік не мають відношення до даного спору, оскільки цей рахунок є поточним для всієї господарської діяльності відповідача і суду не подано доказів того, що позивачу було надано право самостійно, без платіжних доручень чи розпоряджень відповідача, як власника цього рахунку, списувати з нього кошти. Доводи відповідача щодо неможливості сплати відсотків не підтверджені жодними доказами, тому суд не приймає їх до уваги.

З огляду на викладене, суд вважає заперечення відповідача такими, що не відповідають матеріалам справи, а вимогу позивача про стягнення з відповідача 32 390 грн. 85 коп. боргу за дозволеним овердрафтом обґрунтованою та законною, підтвердженою матеріалами справи, не спростованою відповідачем, тобто, такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до розрахунків позивача за період з 23.10.2011 по 08.12.2014 за відповідачем рахується борг по процентах в сумі 20 056 грн. 39 коп., нарахованих відповідно до умов Договору.

Доказів сплати цього боргу відповідач суду не надав, строк виконання даного зобов'язання вже є таким, що настав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 20 056 грн. 39 коп. боргу по процентах.

Правомірність позовних вимог позивачем доведена зібраними у справі доказами. Доказів повної сплати боргу за позовними вимогами відповідач суду не надав, заперечення проти доводів та розрахунків позивача не довів належними доказами.

За таких обставин позов підлягає до повного задоволення і з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути 52 447,20 грн. заборгованості по картковому кредиту за додатковим договором № 1 до договору № 011/3706/30654 від 27.09.2011.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату судового збору в сумі 1 827 грн.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Мусієнка Олександра Васильовича (19500, Черкаська область, Городищенський район, м. Городище, вул. Миру, 65А, реєстраційний номер облікової картки платника податків ) на користь публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, 224, ідентифікаційний код 21366225) - заборгованість по картковому кредиту за додатковим договором № 1 до договору № 011/3706/30654 від 27.09.2011 в сумі 52 447 грн. 24 коп. (п'ятдесят дві тисячі чотириста сорок сім гривень 24 копійки), 1 827 грн. (тисячу вісімсот двадцять сім гривень) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 16.02.2015 (понеділок).

Суддя А.Д. Пащенко