ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.02.15р. Справа № 904/9543/14
Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Дочірнього підприємства "ЛАКТАЛІС-УКРАЇНА", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФЕ-ТАЙМ", м. Підгорне, Дніпропетровська область

про стягнення суми основного боргу за договором поставки в розмірі 26303грн.06коп., пені в розмірі 1810грн.00коп., суми інфляційної складової в розмірі 799грн.00коп. та 25% річних в розмірі 1239грн.00коп.

Представники:

Від позивача: Пріхно Н.М., дов. №б/н від 12.01.2015р.

Від відповідача: Курсакова І.А., дов. №б/н від 01.11.2014р.

В судовому засіданні від 03.02.2015р. було проголошено перерву до 11.02.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство «Лакталіс - Україна» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кофе - Тайм» з позовом про стягнення суми основного боргу за договором поставки в розмірі 26303грн.06коп., пені в розмірі 1810грн.00коп., суми інфляційної складової в розмірі 799грн.00коп. та 25% річних в розмірі 1239грн.00коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки №1713/10 від 01.01.2010р. в частині оплати поставленого товару.

У заяві №1 від 06.01.2015р., наданій на адресу суду 12.01.2015р., позивач зазначив про зменшення розміру позовних вимог на 1474грн.74коп. штрафних санкцій, які були помилково нараховані. При цьому позивачем не було визначено новий розмір сум пені, інфляційної складової та 25% річних.

Також на адресу суду надійшла заява позивача про вжиття заходів із забезпечення позову в порядку статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України шляхом накладення арешту на рахунки відповідача у зв'язку з наявною інформацією про переведення відповідачем активів на іншу особу.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Дослідивши вказану заяву суд залишає її без задоволення, оскільки відповідачем не було доведено наявними та допустимими доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходу до забезпечення позову.

У відзиві №18-01/2015 від 19.01.2015р. відповідач надав контррозрахунок сум пені, інфляційної складової та 25% річних.

У заяві, адресованій суду позивач визначився з розміром позовних вимог та просив стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 26303грн.06коп., пеню в розмірі 987грн.56коп., інфляційну складову в розмірі 631грн.27коп. та 25% річних в розмірі 961грн.63коп. Від решти позовних вимог позивач відмовився.

Вказана заява була прийнята судом до розгляду, оскільки вона подана з дотриманням положень статті 22 Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, предметом розгляду є позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 26303грн.06коп., пеню в розмірі 987грн.56коп., інфляційну складову в розмірі 631грн.27коп. та 25% річних в розмірі 961грн.63коп.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

Дочірнім підприємством «Лакталіс - Україна» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кофе - Тайм» (далі - покупець) підписаний договір поставки №1713/10 від 01.01.2010р. (далі - договір). За умовами зазначеного договору постачальник зобов'язується поставляти покупцю у вказану ним торгівельну точку та/чи склад покупця, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати продукцію, вказану у товарно - транспортних накладних на умовах, визначених цим договором.

Усі суттєві умови договору, які неможливо узгодити в момент його укладення, сторони узгоджують у товарно - транспортних накладних, які є невід'ємною частиною цього договору та служать доказом виконання чи неналежного виконання умов цього договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору кількість продукції, одиниці виміру, асортимент продукції а також місто поставки продукції визначаються за узгодженням сторін та відображається в ТТН.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що покупець зобов'язується чітко та своєчасно виконувати оплату продукції на умовах кредиту не більш 8 календарних днів з моменту виписки ТТН на продукцію.

Оплата за окремі партії продукції може визначатись безпосередньо у ТТН на продукцію за умови, що така ТТН оформлена належним чином та передана постачальнику протягом 2 календарних днів з моменту поставки.

Згідно з пунктом 6.4 договору у випадку прострочки оплати за отриману за цим договором продукцію покупець зобов'язується сплатити суму боргу з урахування індексу інфляції та пені в розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки та проценти за користування грошовими коштами в розмірі 25% річних від суми заборгованості.

Відповідно до пункту 7.1 договору, він вступає в силу с 01.01.2010р. та діє до 31.12.2010р., а в частині виконання фінансових зобов'язань до повного їх виконання.

01.01.2012р. сторони уклали додаткову угоду до договору поставки №1713/10 від 01.01.2010р. сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2012р.

Додатковою угодою №2 від 22.10.2012р. до договору сторони змінили порядок оплати товару, передбачений договором, шляхом викладення пункту 2.3 договору в новій редакції. Так, з урахуванням додаткової угоди №2 від 22.10.2012р. покупець зобов'язується чітко та своєчасно виконувати оплату продукції на умовах відстрочки платежу не більш 21 календарного дня з моменту виписки ТТН на продукцію. Оплата за окремі партії продукції може визначатись безпосередньо у ТТН на продукцію за умови, що така ТТН оформлена належним чином та передана постачальнику протягом 2 календарних днів з моменту поставки.

На виконання умов договору Дочірнє підприємство «Лакталіс - Україна» поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кофе - Тайм» товар загальною вартістю 33303грн.06коп. Зазначена інформація підтверджується товарно - транспортними накладними №ДП-00021389 від 06.09.2014р., №ДП-00021649 від 09.09.2014р., №ДП-00021888 від 12.09.2014р. та №31213434 від17.09.2014р., які підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Обов'язок відповідача, щодо оплати продукції отриманої згідно з товарно - транспортною накладною №ДП-00021389 від 06.09.2014р. виник 28.09.2014р.; за товарно - транспортною накладною №ДП-00021649 від 09.09.2014р. - 01.10.2014р.; за товарно - транспортною накладною №ДП-00021888 від 12.09.2014р. - 04.10.2014р.; .; за товарно - транспортною накладною №31213434 від17.09.2014р. - 09.10.2014р.

Відповідач своїх зобов'язань з оплати поставленого товару належним чином не виконав, сплативши позивачу лише 7000грн.00коп., внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 26303грн.06коп.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобов'язання, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 26303грн.06коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Крім того, позивач на підставі пункту 6.4 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 987грн.56коп. за прострочення оплати поставленого товару згідно товарно-транспортних накладних за період з 28.09.2014р. по 24.11.2014р.

Дослідивши розрахунки пені наданий позивачем, суд дійшов висновку, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 987грн.56коп.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 631грн.27коп. за жовтень 2014р. та 25% річних в розмірі 961грн.63коп. за період з 28.09.2014р. по 24.11.2014р.

Перевіривши розрахунок суми інфляційних витрат та 25% річних, суд встановив, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума інфляційної складової в розмірі 631грн.27коп. та 25% річних в розмірі 961грн.63коп.

На підставі положень пункту 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України суд припиняє провадження у справі в частині решти позовних вимог.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 80, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дочірнього підприємства «Лакталіс-Україна» м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кофе-Тайм» м. Дніпропетровськ про стягнення суми боргу в розмірі 26303грн.06коп., пені 987грн.56коп., інфляційної складової в розмірі 631грн.27коп., 25% річних в розмірі 961грн.63коп. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кофе-Тайм» м. Дніпропетровськ (Ідентифікаційний код - 34315806, місцезнаходження - 52001, м. Підгорне, вул. Шосейна, 82) на користь Дочірнього підприємства «Лакталіс-Україна» м. Київ (Ідентифікаційний код 25593656, місцезнаходження - 03062, м. Київ, вул. Естонська, буд. 120) суму боргу в розмірі 26303грн.06коп., пені 987грн.56коп., інфляційної складової в розмірі 631грн.27коп., 25% річних в розмірі 961грн.63коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1750грн.20коп.

Провадження у справі щодо решти позовних вимог припинити у зв'язку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 11.02.2015р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 16.02.2015р.

Суддя Р.Г. Новікова