ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2015 р. Справа № 917/1566/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О., суддя Камишева Л.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю прокурора - Нечволод П.В. (посв. №026878 від 21.07.2014 р.)

та представників:

1-го позивача - Мазур Л.Б. (дов. №220/874д від 17.11.2014 р.)

2-го позивача - не з'явився

1-го відповідача - не з'явився

2-го відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу в. о. Полтавського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері (вх. №4465П/1-8) на рішення господарського суду Полтавської області від 20 жовтня 2014 року у справі

за позовом Полтавського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі:

1. Міністерства оборони України, м. Київ;

2. Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави

до 1. Кременчуцької міської ради Полтавської області, м. Полтава;

2. Автозаводської районної у м. Кременчуці ради, м. Кременчук, Полтавська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_2, м. Кременчук, Полтавська область

про визнання недійсними рішень, визнання недійсним державного акту, -

ВСТАНОВИЛА:

Полтавський прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом, в якому просив визнати недійсними: рішення 41-ої сесії 4-го скликання Кременчуцької міськради Полтавської області від 16.03.2006 р. в частині надання дозволу гр. ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для обслуговування та експлуатації існуючого цегляного гаража по АДРЕСА_1; рішення 2-ої сесії 5-го скликання Автозаводської районної ради м. Кременчука від 11.05.2006 р. в частині передачі гр. ОСОБА_2 безоплатно у власність земельну ділянку площею 58 кв. м для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1. Крім того, просив визнати недійсним державний акт серії ЯА №906569 від 29.05.2006 р. на право власності на земельну ділянку площею 58 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, виданий Кременчуцьким міським управлінням земельних ресурсів на підставі рішення 2-ої сесії 5-го скликання Автозаводської районної ради м. Кременчука від 11.05.2006 р. гр. ОСОБА_2 для будівництва індивідуального гаража.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.10.2014 р. у справі №917/1566/14 (суддя Кульбако М.М.) припинено провадження по справі в частині позовних вимог про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №906569 від 29.05.2006 р. В задоволенні позовних вимог про визнання недійсними рішень Кременчуцької міськради Полтавської області від 16.03.2006 р. та Автозаводської районної ради м. Кременчука від 11.05.2006 р. - відмовлено.

В. о. Полтавського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення прийнято за відсутності всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Міністерство оборони України апеляційну скаргу прокурора підтримує, вважає, що оскаржуване рішення прийнято за відсутності всебічного, повного та об'єктивного розгляду у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зокрема, зазначає, що земельна ділянка надана ОСОБА_3 є складовою частиною земельної ділянки площею 0,64 га (акт на право користування землею серія Б №049564 від 26.01.1978 р.), розташованої на території військового містечка №17 за адресою: АДРЕСА_1, та не входить до складу земельної ділянки Кременчуцького ОМВК площею 2962 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, (державний акт серія ЯЯ №223553 від 09.10.2007 р.). Просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги прокурора задовольнити в повному обсязі.

Другий позивач та відповідачі своїх представників в судове засідання не направили, про розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтави в клопотанні, що надійшло до суду 16.01.2015 р. (вх. №491), правову позицію прокурора підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за відсутності його представника.

Кременчуцька міська рада Полтавської області проти задоволення апеляційної скарги заперечує (заперечення від 26.01.2015 р., вх. №1067), вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін. Крім того, в клопотанні від 26.01.2015 р. (вх. №1066) просить розглянути справу без участі її представника.

Автозаводська районна рада міста Кременчука Полтавської області вимоги ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 р. не виконала, відзив на апеляційну скаргу та документи в обґрунтування своїх заперечень не надала, в заяві, що надійшла до суду 26.01.2015 р. (вх. №1070) просить розглянути справу без участі її представника.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

В клопотанні, що надійшло до суду 27.01.2015 р. (вх. №1125) третя особа просить в разі, якщо суд прийде до висновку про порушення права позивача, застосувати сплив позовної давності звернення до суду.

Міністерство оборони України 12.02.2015 р. надало до суду пояснення щодо клопотання третьої особи про застосування строку позовної давності (вх. №2290), в якому, зокрема, зазначає, що у відповідності до вимог чинного законодавства позовна давність на оскарження спірних рішень спливає лише в січні 2015 року. Просить в задоволенні клопотання відмовити.

На виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 р. прокурор надав рішення виконкому Кременчуцької міської ради №586 від 22.06.1978 р. щодо зміни адреси спірної земельної ділянки та акт прийому-передачі спірної земельної ділянки від Кіровоградської КЕЧ району до Полтавської КЕЧ району (вх. №2276 від 12.02.2015 р.)

КЕВ м. Полтави, відповідачі та третя особа своїх представників в судове засідання не направили.

Від представника третьої особи 12.02.2015 р. надійшла заява (вх. №2275), в якій заявник просить відкласти розгляд справи, в зв'язку з неможливістю представника з'явитись в судове засідання 12.02.2015 р. через хворобу.

Колегія суддів розглянула клопотання третьої особи та враховуючи, що розгляд справи вже відкладався, судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи, вжито заходи для належного повідомлення учасників процесу про час та місце розгляду справи, а також з огляду на те, що явку представника третьої особи у дане судове засідання не визнано обов'язковою, свою позицію третьої особою достатньо повно викладено в попередньому судовому засіданні, беручи до уваги 2-місячний строк розгляду апеляційної скарги, встановлений ст.102 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку про відмову у його задоволенні.

Колегія суддів вважає, що нез'явлення в судове засідання представників другого позивача, відповідачів та третьої особи не перешкоджає розгляду справи, судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 р. за №75, та вважає за можливе розглядати справу відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, вислухавши у судовому засіданні пояснення прокурора та уповноваженого представника Міністерства оборони України, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради депутатів трудящих Полтавської області від 08.12.1977 р. за №1114 "Про затвердження результатів інвентаризації земельних ділянок, що обліковуються за Кіровоградською КЕЧ району", затверджено матеріали інвентаризації земельних ділянок, наданих в постійне користування Міністерству оборони СРСР та закріплено за Кіровоградською КЕЧ району земельні ділянки, в т.ч. ділянку АДРЕСА_1 площею 0,64 га (т. 1 а. с. 21).

На підставі цього рішення 26.01.1978 р. Кіровоградській КЕЧ району видано акт на право користування землею серії Б №049564 (т. 1 а.с.17-20).

Рішенням виконкому Кременчуцької міської ради №586 від 22.06.1978 р. АДРЕСА_1 перейменовано на вулицю імені АДРЕСА_1.

Рішенням Х// сесії Кременчуцької міської ради // скликання від 27.06.2007 р. "Про надання в постійне користування земельної ділянки в м. Кременчуці" затверджено Кременчуцькому об'єднаному міському військовому комісаріату технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право постійного користування землею для експлуатації та обслуговування будівель і споруд комісаріату по АДРЕСА_1, розроблену на підставі рішення міськвиконкому №2155 від 17.11.2000 р., та надано Кременчуцькому об'єднаному міському військовому комісаріату в постійне користування земельну ділянку площею 2962 кв. м (т. 1 а.с.40)

На підставі цього рішення Кременчуцькому об'єднаному міському військовому комісаріату видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 9223553, зареєстрований 09.10.2007 р. в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №25, згідно якого в постійному користуванні Кременчуцького об'єднаного міського військового комісаріату перебуває земельна ділянка площею 2962 кв. м, розташована в АДРЕСА_1, кадастровий № :08:005:0431 (т. 1 а.с.41)

Рішенням ХХХХІ сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області І// скликання від 18.03.2006 р. "Про дозвіл гр. ОСОБА_2 складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для експлуатації та обслуговування існуючого цегляного гаража по АДРЕСА_1" надано дозвіл гр. ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 46 кв. м для обслуговування та експлуатації існуючого цегляного гаража по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.29).

Рішенням ІІ сесії Автозаводської районної ради м. Кременчука // скликання від 11.05.2006 р. "Про передачу гр. ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1" затверджено проект землеустрою та передано гр. ОСОБА_2 безоплатно у власність земельну ділянку площею 58 кв. м (т. 1 а.с.30).

На підставі вказаного рішення Автозаводської районної ради м. Кременчука 29.05.2006 р. гр. ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №9906569 (т. 1 а.с.31).

Вважаючи рішення Кременчуцької міськради Полтавської області від 16.03.2006 р. та Автозаводської районної ради м. Кременчука від 11.05.2006 р. такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, Полтавський прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом про визнання недійсними цих рішень в частині надання дозволу гр. ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для обслуговування та експлуатації існуючого цегляного гаража по АДРЕСА_1 та в частині передачі гр. ОСОБА_2 безоплатно у власність земельну ділянку площею 58 кв. м для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 відповідно та визнати недійсним державний акт серії ЯА №906569 від 29.05.2006 р.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині скасування рішень органів місцевого самоврядування, суд першої інстанції, не визнавши державний акт на право користування землею серії Б №049564 в якості належного доказу, зазначив, що земельна ділянка площею 0,64 га припинила своє існування, а прокурором не доведено право постійного користування земельною ділянкою площею 0.,64 га та належність її до земель оборони.

Колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду в цій частині, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. З ст. 78, ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, при цьому у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Статтею 14 Закону України "Про Збройні Сили України" унормовано, що земля, закріплена за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління.

Поряд із цим, ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України містить положення щодо поділу земель України за цільовим призначенням на відповідні категорії, серед яких, зокрема, і землі оборони.

Відповідно до вимог ст. 77 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про використання земель оборони" землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що згідно переліку земельних ділянок категорії "землі оборони", що перебувають на обліку у КЕВ м. Полтава, станом на 13.01.2010 р., загальна площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 складає 0,65 га. У колонці "наявність державного акту на право постійного користування земельною ділянкою" зазначено - державний акт від 26.01.1978 р. Б №049574 (на всю земельну ділянку військового містечка).

З листа Головного управління Держземагентства України у Полтавській області за вих. № 7014/600 від 11.10.2013 р. вбачається, що згідно даних державної статистичної звітності по формі 6-зем у період з 2000 по 2007 роки площі земельних ділянок по АДРЕСА_1, а саме військового містечка (0,3685 га) та міськвійськомату (0,2815 га), що входять до території військового містечка №17, обраховувались за землекористувачем - Міністерство оборони України. Всього - 0,65 га.

Факт утримання КЕВ м. Полтави на балансі та на обліку вищевказаної земельної ділянки підтверджується 405 формою та статистичною формою звітності 6-зем. У відповідності до вимог ч. 1 ст.126 Земельного кодексу України вказана земельна ділянка на підставі державного акту на право користування землею серії Б №049564 належить на праві постійного користування КЕВ м. Полтава.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 р. за №449 "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються дійсними і підлягають заміні в разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Враховуючи, що з боку КЕВ м. Полтава таке звернення відсутнє, зазначений вище Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою зберігає юридичну силу по даний час, а отже, вилучення земельної ділянки, зазначеної в акті, можливе лише у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 р. за №5-рп/2005 констатовано, що чинним законодавством не встановлено строки щодо оформлення права власності або права користування землею.

Зазначеним рішенням Конституційного Суду України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України в частині зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення. Положення п.6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, в якому визначалось, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2008 р. переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них, визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення цього рішення.

Крім того, факт належності спірних земельних ділянок державі в особі Міністерства оборони України в особі КЕВ м. Полтави підтверджується планом встановлення меж земельної ділянки Кременчуцького ОМВК за адресою: АДРЕСА_1, складеного Полтавською регіональною філією Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" від 03.03.2014 р. на виконання доручення Полтавської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері.

Відповідно до висновку Державного науково-виробничого об'єднання "Полтавський геодезичний центр", на підставі кадастрового плану та каталогу координат на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, в процесі порівняння із іншими державними актами з'ясувалось, що земельна ділянка гр. ОСОБА_2 згідно державного акту серія ЯЯ №223553 від 09.10.2007 р. виключена. Відповідно до державного акту серія Б №049564 від 26.01.1978 р. частина земельної ділянки гр. ОСОБА_2 площею 0,0053 га знаходиться в межах державного акту, а частина площею 0,0005 га знаходиться за межами державного акту.

Так, земельна ділянка Кременчуцького ОМВК площею 2962 кв. метрів, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, (державний акт серія ЯЯ №223553 від 09.10.2007 р.) є складовою частиною земельної ділянки площею 0,64 га (акт на право користування землею серія Б №049564 від 26.01.1978 р.), розташованої на території військового містечка №17 за адресою: АДРЕСА_1.

Земельна ділянка видана гр. ОСОБА_2 (державний акт серія ЯА №906569 від 29.05.2006 р.), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, є також складовою частиною земельної ділянки площею 0,64 га (акт на право користування землею серія Б №049564 від 26.01.1978 р.), розташованої на території військового містечка №17 за адресою: АДРЕСА_1. Водночас, вона не входить до складу земельної ділянки Кременчуцького ОМВК площею 2962 кв. метрів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, (державний акт серія ЯЯ №223553 від 09.10.2007 р.).

Згідно ст. 9 Закону України "Про Збройні Сили України", Кабінет Міністрів України встановлює порядок надання Збройним Силам України в управління об'єктів державної власності, в тому числі земельних (водних) ділянок, інших природних ресурсів, фондів і майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", передача об'єктів з державної у комунальну власність, в т. ч. інше окреме індивідуально визначене майно підприємств, здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України.

У відповідності до пункту 4 "Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 р. за № 1282, передача військового майна органам, уповноваженим управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність проводиться за рішенням: Кабінету Міністрів України - щодо військових містечок, що вивільняються в процесі реформування Збройних Сил і не плануються до використання за цільовим призначенням; а також нерухоме майно (будівлі, споруди, об'єкти незавершеного будівництва, приміщення, інше нерухоме майно); Міноборони - щодо: іншого окремого індивідуально визначеного (рухомого) майна; житлового фонду, інших об'єктів соціальної та інженерної інфраструктури, що перебувають в оперативному управлінні військових частин і передаються не у складі майнових комплексів.

Статтею 149 Земельного кодексу України передбачено, що вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель державної власності проводиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. У разі відмови власника землі або землекористувача дати згоду на вилучення земельної ділянки, ці питання можуть бути вирішені тільки у судовому порядку.

До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать у тому числі землі оборони.

Згідно п. 42 "Порядку надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основних правил користування наданими землями", затвердженого наказом Міністра оборони України за №483 від 22.12.1997 р., землі, виділені в користування Міністерству оборони України, забороняється займати для будівництва індивідуальних і кооперативних житлових будинків, гаражів, інших господарських будівель, а також під дачі та садово-городні ділянки.

Згідно п. 45 Порядку, передача земель оборони проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного, управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.

Кабінет Міністрів України рішення про вилучення земельної ділянки військового містечка № 17 по АДРЕСА_1 площею 0,64 га або її частини не приймав.

Проте, земельна ділянка площею 58 кв. метрів, яка рішеннями Кременчуцької міської ради від 16.03.2006 р. та Автозаводської районної ради м. Кременчука від 11.05.2006 р. надана гр. ОСОБА_2 безоплатно у власність для будівництва на ній індивідуального гаража, відноситься до категорії земель оборони, а тому без відповідного рішення уповноваженими особами не могла бути передана ні у комунальну, ні у приватну власність.

Кременчуцькою міською радою Полтавської області та Автозаводською районною радою м. Кременчука рішень щодо вилучення спірних земельних ділянок з користування КЕВ м. Полтави або Міністерства оборони України та зміни їх цільового призначення не приймались.

Відповідно до п. п. 4.2, 4.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011 р. у разі відсутності доказів зміни цільового призначення земельної ділянки, яка належить до земель оборони, в порядку, визначеному ст. 20 Земельного кодексу України, така ділянка не може використовуватися у господарських цілях. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою, зокрема, для визнання недійсними рішень органів державної влади та місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про невідповідність спірних рішень органів місцевого самоврядування вимогам чинного законодавства, в зв'язку з чим вони визнаються судом недійсними.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про припинення провадження у справі в частині визнання недійсним державного акту серії ЯА №906569 від 29.05.2006 р. на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, спір в цій частині не підлягає вирішенню в господарських судах України, в зв'язку з тим, що спірний державний акт виданий фізичній особі громадянину ОСОБА_2.

Розглянувши клопотання третьої особи про застосування строку позовної давності, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

На момент прийняття оскаржуваних рішень в 2006 році згідно приписів п. 4 ч. 1 ст. 268 Цивільного кодексу України позовна давність не поширювалась на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Відповідно до п. 2 розділу I Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20.12.2011 р., що набрав чинності 15.01.2012 р., п. 4 ч. 1 ст. 268 Цивільного кодексу України було виключено.

В той же час, пунктом 5 розділу II Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону України передбачено, що протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи.

Враховуючи, що оскаржувані рішення прийняті до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20.12.2011 р., позовна давність на оскарження відповідного рішення спливає лише 15.01.2015 р. (три роки від дня набрання відповідним Законом чинності).

За таких обставин, позовна заява про визнання недійсними оскаржуваних рішень подана прокурором в межах строків позовної давності.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті рішення від 20 жовтня 2014 року у справі №917/1566/14 господарський суд Полтавської області в частині відмови в задоволені позовних вимог, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга в. о. Полтавського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, п. 2 статті 103, п. п. 1, 4 ч.1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу в. о. Полтавського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері задовольнити частково.

Рішення господарського суду Полтавської області від 20.10.2014 р. у справі №917/1566/14 в частині відмови у позові скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення 41-ої сесії 4-го скликання Кременчуцької міськради Полтавської області від 16.03.2006 р. в частині надання дозволу гр. ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для обслуговування та експлуатації існуючого цегляного гаража по АДРЕСА_1.

Визнати недійсним рішення 2-ої сесії 5-го скликання Автозаводської районної ради м. Кременчука від 11.05.2006 р. в частині передачі гр. ОСОБА_2 безоплатно у власність земельну ділянку площею 58 кв. м для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Кременчуцької міської ради Полтавської області (39600, м. Кременчук, пл. Перемоги, 2, ) на користь Державного бюджету України (отримувач: УДКСУ у м. Полтава, Полтавської області, банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області, , рахунок отримувача 3002, код банку 831019) судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Стягнути з Автозаводської районної у м. Кременчуці ради (39623, м. Кременчук, пров. Л.Толстого, 38, ) на користь Державного бюджету України (отримувач: УДКСУ у м. Полтава Полтавської області, банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області, , рахунок отримувача 3002, код банку 831019) судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідні накази.

Повна постанова складена 16.02.2015 р.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.