ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" лютого 2015 р.Справа № 5023/1678/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

без участі представників сторін

розглянувши матеріали скарги на дії державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Нововодолазький молокозавод", смт. Нова Водолага
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комарівський торговий дім", м. Південне
про стягнення коштів у розмірі 30 540,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 29 травня 2012 року по справі № 5023/1678/12 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Нововодолазький молокозавод" задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комарівський торговий дім" на користь Публічного акціонерного товариства "Нововодолазький молокозавод" суму основного боргу в розмірі 27 182,50 грн., суму пені в розмірі 2 809,45 грн., суму 3% річних в розмірі 548,65 грн., судовий збір в розмірі 1 609,50 грн.

12 червня 2012 року на виконання вищенаведеного рішення від 29.05.2012 року господарським судом Харківської області видано відповідний наказ, який направлено на адресу стягувача (ПАТ "Нововодолазький молокозавод").

23 лютого 2015 року на адресу господарського суду Харківської області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Нововодолазький молокозавод" на незаконні дії державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.11.2013р. (вх. №37), також до скарги додано клопотання про поновлення строку для подання скарги.

Вказана скарга Публічного акціонерного товариства "Нововодолазький молокозавод" (вх. №37 від 23.02.2015 року) підлягає поверненню заявнику без розгляду з наступних причин.

Скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби розглядаються за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня коли дія мала бути вчинена.

Приписами ст. 53 ГПК України визначено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вищий господарський суд України у своїй постанові пленуму від 17.10.2012 р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначає, що встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" зазначається, що судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, ст. 26, ч. 4 ст. 57 Закону № 606-XIV, ст. 121-2 ГПК), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами. Скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено в порядку, передбаченому статтями 85, 89 ЦПК, залишається без розгляду. Відповідно до ст. 53 ГПК у разі відмови у відновленні пропущеного строку постановлюється ухвала.

В поданій ПАТ "Нововодолазький молокозавод" скарзі міститься клопотання про поновлення строку на подачу скарги, при цьому скаржником не доведено поважності причин пропуску такого строку.

Заявник у своїй скарзі вказує на те, що постанова головного державного виконавця відділу ДВС Харківського РУЮ Щегульної Г.О. від 29.11.2013р. надійшла на адресу ПАТ "Нововодолазький молокозавод" 05.01.2015р.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що скаржником не доведено поважності причин пропуску звернення до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу ДВС Харківського РУЮ Щегульної Г.О., у зв'язку з чим підстави для відновлення пропущеного строку на подачу скарги відсутні, тому суд відмовляє в задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на подачу даної скарги.

Оскільки скарга Публічного акціонерного товариства "Нововодолазький молокозавод" (вх. №37 від 23.02.2015 року) подана з пропуском встановленого ст. 121-2 ГПК України строку, при цьому судом відмовлено в задоволенні клопотання про відновлення строку на подачу скарги, дана скарга залишається судом без розгляду.

Водночас, суд звертає увагу заявника на те, що у відповідності до пункту 9.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р., скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 Господарського процесуального кодексу України, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

В даному разі скарга Публічного акціонерного товариства "Нововодолазький молокозавод" (вх. №37 від 23.02.2015 року) не відповідає вимогам пункту 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідно до вимог цієї норми та з урахуванням наведених вище приписів Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. до скарги повинні бути додані документи, які підтверджують її відправлення сторонам у справі та відповідному відділу ДВС.

Таким чином, те що скаржником надано до суду докази відправки скарги тільки ДВС, також є підставою для повернення скарги скаржнику без розгляду.

Статтею 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, - а отже прийняття до розгляду позовної заяви, скарги тощо, поданої без дотримання п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України може бути витлумачено як надання переваги скаржникові.

Керуючись ст. 53, п.6 ст. 63, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Повернути скаргу Публічного акціонерного товариства "Нововодолазький молокозавод" на незаконні дії державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.11.2013р. (вх. №37 від 23.02.2015р.) та додані до неї документи - без розгляду.

Суддя Т.О. Пономаренко

справа № 5023/1678/12