КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2015 р. Справа№ 6/152

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Товстенку О.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.12.2014р. про відмову у задоволенні заяви Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 10.11.2011р.

у справі № 6/152 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Оболонському районі міста Києва

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Росичі"

про повернення вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся в господарський суд міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Оболонському районі міста Києва про повернення майна (138 хутряних виробів), вилучених на підставі протоколу огляду місця події від 15.06.2006р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.11.2011р., яке залишене без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2012р. та Вищого господарського суду України від 01.08.2012р. у справі № 6/152 позов задоволено частково, зобов'язано відповідача у п'ятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили повернути позивачеві майно, вилучене на підставі протоколу огляду місця події від 15.06.2006, а саме 123 хутряних вироби.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.08.2013р. у справі № 6/152 відмовлено Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду міста Києва № 6/152 від 10.11.2011р.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2013р. у справі 6/152 ухвалу господарського суду м. Києва від 08.08.2013р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.03.2014р. у справі 6/152 постанову Київського апеляційного господарського суду м. Києва від 10.12.2013р. та ухвалу господарського міста Києва від 08.08.2013р. у справі № 6/152 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.04.2014р. задоволено заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення господарського суду міста Києва № 6/152 від 10.11.2011р. та замінено спосіб виконання данного рішення, а саме: стягнуто з Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 1 148 618,00 грн.

Зазначеною ухвалою змінено Державну податкову інспекцію у Оболонському районі міста Києва його правонаступником - Державною податковою інспекцією у Оболонському районі Головного управління Міндоходів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2014р. у справі № 6/152 ухвалу господарського суду міста Києва від 22.04.2014р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.10.2014р. у справі № 6/152 ухвалу господарського суду міста Києва від 22.04.2014р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2014р. частково скасовано, справу № 6/152 щодо заяви про зміну способу виконання рішення передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.12.2014р. змінено спосіб виконання рішення господарського суду міста Києва № 6/152 від 10.11.2011р.

23.09.2014р. Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві звернулась до господарського суду міста Києва з заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами (а.с. 1-4 т. 7), в якій просила переглянути за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 10.11.2011р., постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2012р., постанову Вищого господарського суду України від 01.08.2012р., ухвалу господарського суду міста Києва від 22.04.2014р., постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2014р. у справі № 6/152 та скасувати перелічені вище судові рішення у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.11.2014р. заяву Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві прийнято до розгляду в частині перегляду за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 10.11.2011р. у справі № 6/152, в іншій частині у прийнятті заяви відмовлено з огляду на приписи процесуального законодавства та обставини справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.12.2014р. у справі № 6/152 заяву Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 10.11.2011р. у справі № 6/152 за нововиявленими обставини залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 10.11.2011р. у справі № 6/152 - без змін.

Мотивуючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що висновок експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи КНДІСЕ Міністерства юстиції України від 19.08.2014р. №10692/10693/14-32, на який заявник посилається як на нововиявлену обставину, не може бути розцінений судом як нововиявлена обставина, оскільки по суті цей висновок є новим доказом, яким відповідач обґрунтовує раніше подані в ході розгляду справи заперечення проти позову щодо не існування на момент вилучення спірного майна вищевказаного договору як такого.

Не погодившись з ухвалою господарського суду міста Києва від 24.12.2014р. Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та задовольнити заяву про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що він не погоджується з прийнятим рішенням, вважає його необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції неналежним чином застосовані норми матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначив, що судом першої інстанції в судовому засіданні не розглядались і не досліджувались будь-які докази щодо вартості 123 хутрових виробів, а саме, не було витребувано будь-яких розрахунків, документів, платіжних доручень, квитанцій, розписок, які б свідчили про цінову вартість таких виробів що призвело до передчасного проголошення судового рішення про відмову у перегляді рішення по даній справі за нововиявленими обставинами. Крім цього, апелянт зазначив про те, що ним в судовому засіданні 24.12.2014р. наголошувалось на тому, що звертаючись до господарського суду міста Києва із позовною заявою, позивач додав до позовної заяви договір купівлі-продажу від 17.05.2006, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо продажу товару згідно специфікації доданої до договору та посилався на нього як на документ, згідно якого позивач набув права власності на хутряні вироби. Проте, у висновку експерта, за результатами судово - почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні зазначено, що підписи від імені ОСОБА_3 у електрофотокопіях договору купівлі-продажу від 17.05.2006р. та Специфікації до нього виконані не ОСОБА_3, а іншою особою. Відомості, виявлені в ході судово - почеркознавчої експертизи, на думку скаржника, мають істотне значення для справи, та не були відомі заявникові раніше, під час розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2015р. колегією суддів у складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Ропій Л.М., Рябуха В.І. апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження, призначено розгляд скарги на 11.02.2015р.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2015р. № 09-52/125/15 призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді - доповідача) Калатай Н.Ф. на лікарняному.

В результаті повторного автоматичного розподілу справи № 6/152 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді (судді - доповідача) Сухового В.Г., суддів Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015р. у справі № 6/152 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Суховий В.Г., судді Жук Г.А., Мальченко А.О. та призначено розгляд скарги на 11.02.2015р. о 15:15 год.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні 11.02.2015р. представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача, представник третьої особи не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду скарги повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення № 371, № 363.

Заяв про відкладення розгляду справи від представників позивача, третьої особи не надходило, у зв'язку з цим колегія суддів, вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 24.12.2014р. у справі № 6/152 має бути залишена без змін виходячи з такого.

Обгрунтовуючи доводи заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, заявник посилається на висновок експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи КНДІСЕ Міністерства юстиції України №10692/10693/14-32 від 19.08.2014р., в якому вказано, що підписи від імені ОСОБА_3, електрофотографічні зображення яких містяться в графі ,,Продавець ОСОБА_3" у рядку ,,Продавець:" у електрофотокопіях договору купівлі-продажу від 17.05.2006 та Специфікації до договору купівлі-продажу від 17.05.2006 (Додаток №1 до Договору купівлі-продажу від 17.05.200 р.), виконані не ОСОБА_3, а іншою особою.

З огляду на вказані обставини заявник зазначає, що враховуючи, що при звернення до суду з даним позовом позивач, як на підставу набуття ним права власності на спірні хутрові вироби, посилався саме на договір купівлі-продажу від 17.05.2006р., в той час як відповідач при розгляді справи по суті наполягав на тому, що такий договір на момент вилучення хутрових виробів не існував, дані встановлені вищевказаним висновком експертів №10692/10693/14-32 від 19.08.2014 мають істотне значення для вирішення спору по суті.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 10.11.2011р. у справі № 6/152 мотивуючи це тим, що наведена заявником обставина фактично не є нововиявленою, а за своєю правовою природою є новим доказом, яким відповідач обґрунтовує раніше подані в ході розгляду справи заперечення проти позову щодо не існування на момент вилучення спірного майна вищевказаного договору як такого.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції з огляду на таке.

Предметом позову у даній справі є зобов'язання відповідача повернути позивачу майно (138 хутряних виробів), вилучених на підставі протоколу огляду місця події від 15.06.2006.

Частково задовольняючи позовні вимоги про зобов'язання відповідача повернути позивачу майно, суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт вилучення відповідачем у позивача вказаного майна (протокол огляду місця події від 15.06.2006), те, що вилучення хутрових виробів було незаконним (встановлено постановою Окружного адміністративного суду міста Києва № 9/58 від 10.11.2008), те, що надані позивачем докази, а саме укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу від 17.05.2006 є допустимим доказом набуття позивачем права власності на 134 хутряних вироби та те, що 138 хутрових вироби, вилучених у позивача, після їх вилучення знаходились у володінні Управління СБ України у м. Києві і тільки 05.12.2006 відповідачу було передано їх частину у кількості 123 штук (акт прийому-передачі від 05.12.2006), в той час як доказів наявності у володінні відповідача ще 15 хутрових виробів, які були вилучені, суду не подано.

Положеннями ст. 112 ГПК України встановлено, що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При цьому заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст. 112 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського cуду законної сили.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011р. ,,Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

- по-перше, їх існування на час розгляду справи,

- по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

- по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що під час вирішення даного спору по суті відповідач заперечував щодо існування на момент вилучення спірного майна договору купівлі-продажу від 17.05.2006р. як такого, а отже, поданий заявником висновок експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи КНДІСЕ Міністерства юстиції України №10692/10693/14-32 від 19.08.2014р. за своєю правовою природою фактично є не нововиявленою обставиною, а лише новим доказом на підтвердження позиції відповідача щодо не існування такого договору, якої він дотримувався під час вирішення даного спору по суті.

Крім того, колегія суддів зазначає, що сам факт підписання договору іншою особою не свідчить про неіснування такого договору, як підстави для виникнення між сторонами прав та обов'язків, також скаржником не наведено правових підстав для виникнення у суду першої інстанції обов'язку при розгляді поданої заявником заяви (з огляду на обставини, на які заявник послався як на нововиявлені) досліджувати будь-які докази щодо вартості 123 хутрових виробів та, відповідно, наявності підстав для дослідження таких доказів.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано залишив без задоволення заяву Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 10.11.2011р. у справи № 6/152 за нововиявленими обставинами без задоволення в зв'язку з недоведеністю наявності таких обставин.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування ухвали господарського суду міста Києва від 24.12.2014р. у справі № 6/152, які передбачені ст. 104 ГПК України, відсутні. Ухвала суду є законною, обґрунтованою та відповідає матеріалам справи, а тому її слід залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 24.12.2014р. у справі № 6/152 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко

Повний текст складено та підписано 12.02.2015р.