ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2015 р. Справа № 24/138-08

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя Барбашова С.В. , суддя Істоміна О.А.,

при секретарі Сіренко К.О.,

за участю представників сторін:

апелянта - Болотіної В.С. (дов. б/н від 28.11.2014 р.); Морозюк В.М. (дов. б/н від 16.12.2014 р.); Попової Н.В. (дов. б/н від 01.07.2014 р.),

позивача - ОСОБА_4 (дов.№7170 від 31.10.2013р.),

3-ї третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_4 (дов.№5730 від 25.09.2013р.),

5-ї третьої особи - Департаменту містобудування та архітектури ХОГА - Тимошенко Г.Ю. (дов №01-04/853 від 20.05.2014р.),

відповідача - не з'явився,

2-ї третьої особи - не з'явився,

4-ї третьої особи - не з'явився,

6-ї третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" (вх.№3518Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2014 року по справі №24/138-08

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, м.Харків

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8, м. Харків

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1.Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець", м.Харків,

2.Харківська міська рада, м.Харків,

3.Фізична особа-підприємець ОСОБА_5, м.Харків,

4.Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції, м.Харків,

5.Департамент містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації, м.Харків,

6.Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області,

м. Харків,

про визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2008 року позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на магазин непродовольчих товарів з офісними приміщеннями (приміщення цокольного поверху №№ 9, 10, 11, 12, 13 літ "А-5" площею 128,0 кв.м.) та салон краси (приміщення цокольного поверху №№ 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64 літ. "А-5" площею 207,6 кв.м.) та приміщення першого поверху № IVа літ "А-5" площею 8,5 кв.м.) загальною площею 344,1 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; виселити відповідача з магазину непродовольчих товарів з офісними приміщеннями та салону краси по вищезазначеній адресі, які були ним самовільно та безпідставно зайняті.

Рішенням господарського суду Харківської області від 28 липня 2008 року (суддя Плахов О.В.) позов задоволено. Визнано за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, ідент.номер НОМЕР_1, АДРЕСА_2 право власності на магазин непродовольчих товарів з офісними приміщеннями (приміщення цокольного поверху №№ 9, 10, 11, 12, 13 літ "А-5" площею 128,0 кв.м.) та салон краси (приміщення цокольного поверху №№ 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64 літ. "А-5" площею 207,6 кв.м.) та приміщення першого поверху № IVа літ "А-5" площею 8,5 кв.м.) загальною площею 344,1 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_8 ідент. номер НОМЕР_2, АДРЕСА_3 з магазину непродовольчих товарів з офісними приміщеннями та салону краси, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" з рішенням господарського суду не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 28 липня 2008р. по справі №24/138-08 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.11.2013р. рішення господарського суду Харківської області від 28 липня 2008 року по справі №24/138-08 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.01.2014р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.11.2013р. та рішення господарського суду Харківської області від 28.07.2008р. у справі №24/138-08 скасовано, справу направлено для нового розгляду до господарського суду Харківської області.

Скасовуючи вищезазначені судові акти, суд касаційної інстанції вказав на необхідність під час нового розгляду справи судом з'ясувати: склад учасників судового процесу; цільове призначення спірних приміщень за проектом будинку; чи є вони допоміжними приміщеннями, чи знаходиться в них технічне обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир), без доступу до якого експлуатація житлового будинку не є можливою; чи є передані Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" в оренду приміщення підвалу тими ж самими приміщеннями цокольного поверху, на які визнано право власності за позивачем, наявність у житловому будинку по АДРЕСА_4 окрім підвалу, цокольного поверху.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.10.2014 року (суддя Аюпова Р.М.) позовні вимоги задоволено повністю. Визнано за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на магазин непродовольчих товарів з офісними приміщеннями (приміщення цокольного поверху №№9,10,11,12,13 літ."А-5" площею 128,0 кв.м.) та салон краси (приміщення цокольного поверху №№14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64 літ. "А-5" площею 207,6 кв.м. та приміщення першого поверху № ІVа літ. А-5" площею 8,5 кв.м.) загальною площею 344,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Судом першої інстанції вирішено виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_3) з магазину непродовольчих товарів з офісними приміщеннями та салону краси, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" з рішенням суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2014 року по справі №24/138-08 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що спірні приміщення є приміщеннями підвального поверху, який проектувався в багатоквартирних житлових будинках саме для обслуговування життєдіяльності усієї будівлі, і в якому розташовані шахти ліфтів, стояки опалення та водовідведення, електричне обладнання, інженерні комунікації. Доступ до підвальних приміщень повинен бути відкритим та цілодобовим для того, що б у випадку аварії, ремонтні організації мали можливість безперешкодного доступу до систем будинку. Як зазначає апелянт, наявність в спірних підвальних приміщеннях інженерних комунікацій підтверджується листом КП "Харківські теплові мережі" від 28.02.2014р. № 192, договором №32 на здійснення послуг з аварійно-технічного обслуговування, укладеним 01.12.2006р. між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" та КП "Аварійно-диспетчерська служба" Київського району м. Харкова договором № 32 на здійснення послуг з аварійно-технічного обслуговування, а також договором № 1 від 12.03.2007р. між Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку та КСП "Харківгорліфт", яким надані у користування нежитлові приміщення загальною площею 83,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яким КСП "Харківгорліфт" зобов'язалося проводити профілактичні роботи та поточний ремонт чотирьох ліфтів будинку (замість плати за користування нежитловим приміщенням). З проекту водовідведення та каналізації, як зазначає апелянт, вбачається, що вказані системи проходять саме через підвальні приміщення житлового будинку, при цьому будинок не може функціонувати без підвальних приміщень. Крім того, апелянт стверджує, що ні позивач, ні відповідач не займали нежитлові приміщення, які є предметом спору.

01.12.2014р. до суду від Харківської міської ради надійшов відзив (вх.№11416) на апеляційну скаргу, з проханням апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" задовольнити в повному обсязі. Рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2014р. по справі №24/138-08 скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Справу розглянути без участі представника Харківської міської ради.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.2014р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на "17" грудня 2014 р. о 12:00 год. у складі колегії суддів: головуючий суддя Горбачова Л.П., судді: Істоміна О.А., Тарасова І.В.

Розпорядженням секретаря судової палати №3 від 17.12.2014р. у зв'язку з перебуванням на лікарняному судді Тарасової І.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Горбачова Л.П., судді: Барбашова С.В., Істоміна О.А.

01.12.2014р. від представника ОСББ "Червоний банківець" надійшло клопотання (вх.№11464) про призначення судової експертизи, в якому він просить призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса

Колегія суддів, врахувавши приписи статей 41, 42 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання апелянта щодо призначення по справі судової будівельно - технічної експертизи, з підстав, що зазначені в ухвалі Харківського апеляційного господарського суду від 17.12.2014р.

01.12.2014р. від апелянта до суду надійшли письмові пояснення (вх.№11465) по справі. До вказаних пояснень апелянтом додано: - копію договору №694 від 19.01.2001., лист №13004 від 19.11.2014р., копію рішення Київського районного суду м.Харкова від 22.09.2009р., копію договору купівлі-продажу від 19.10.2009р., технічний висновок ТОВ "Харківконструкція"; довідка ОСББ від 28.11.2014р., копія листа №50 від 17.11.2014р.

16.12.2014р. від Департаменту капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації надійшло клопотання (вх.№12477), в якому зазначає, що на виконання ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.2014р. по справі №24/138-08 надає копію охоронного договору на пам'ятку культурної спадщини (її частину) від 24.06.2014р. №804.

16.12.2014р. від представника ОСББ "Дружний будинок" надійшло клопотання (вх.№12478), в якому він просить суд долучити додаткові докази, а саме: - Схему розташування теплових, водопровідних та каналізаційних мереж у підвальних та каналізаційних мереж у підвальному приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_4, - копію Акту розгалуження балансової приналежності мереж водопостачання споруд, пристроїв та межі експлуатаційної відповідальності, - копія листа КП "ХТМ" №1642 від 28.11.2014р., - копія Акту №174 розмежування балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж, споруд і пристроїв та межі експлуатаційної відповідальності від 09.12.2014р.

17.12.2014р. від представника ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_5 надійшло клопотання (вх.№12511), в якому зазначає, що Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" до матеріалів справи надана копія технічного висновку про визначення поверховості приміщень № 9...27, № 58...64, №ІVа частини житлового будинку літера АДРЕСА_1, який складено ТОВ "Харківреконструкція". Згідно з вказаним висновком спірні приміщення розташовані у підвалі житлового будинку згідно з ДБН В.2.2.-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення", додаток Б "Терміні та визначення понять", над якими розташований перший поверх, і є частиною житлового будинку, що перебуває на балансі ОСББ "Червоний банківець" згідно з актом приймання-передачі від 24.03.2005р. У той же час відповідно до Технічного висновку про проведене обстеженні технічного стану будівельних конструкцій, можливості подальшої експлуатації та реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху №№ 9-13 та №№ 14-27, 58-64, також приміщень першого поверху № Уіа, розташованих у житловому у житловому будинку АДРЕСА_1, складеного ТОВ "Харківреконструкція" у грудні 2012 року будинок є п'ятиповерховим із підвалом, що переходить у цокольний поверх, при цьому спірні приміщення розташовані саме у цокольному поверсі.

До вказаного клопотання надано копію Технічного висновку про проведене обстеження технічного стану будівельних конструкцій, можливості подальшої експлуатації та реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху №№ 9-13 та №№ 14-27, 58-64, також приміщень першого поверху № ІVа, розташованих у житловому у житловому будинку АДРЕСА_1, складеного ТОВ "Харківреконструкція" у грудні 2012 року.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.12.2014р. розгляд справи було відкладено на 28.01.2015р. о 10:00 год. Запропоновано апелянту за три дні до судового засідання надати суду належним чином засвідчені копії: Схеми розташування теплових, водопровідних та каналізаційних мереж у підвальних та каналізаційних мереж у підвальному приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_4, - Акту розгалуження балансової приналежності мереж водопостачання споруд, пристроїв та межі експлуатаційної відповідальності, - листа КП "ХТМ" №1642 від 28.11.2014р., - Акту №174 розмежування балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж, споруд і пристроїв та межі експлуатаційної відповідальності від 09.12.2014р.

20.01.2015р. від апелянта до суду надійшло клопотання (вх.№685) про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: належним чином засвідчених копій: схеми розташування теплових, водопровідних та каналізаційних мереж у підвальних та каналізаційних мереж у підвальному приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_4, акту розгалуження балансової приналежності мереж водопостачання споруд, пристроїв та межі експлуатаційної відповідальності, - листа КП "ХТМ" №1642 від 28.11.2014р., акту №174 розмежування балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж, споруд і пристроїв та межі експлуатаційної відповідальності від 09.12.2014р.

27.01.2015р. від представника ФОП ОСОБА_7 надійшло клопотання (вх.№1164), в якому він просить з метою повного та всебічного встановлення всіх обставин справи залучити до матеріалів справи копії документів щодо вивозу будівельного сміття зі спірних приміщень та проведення ремонтних робіт в зазначених приміщеннях.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 28.01.2015р. розгляд справи було відкладено на 09.02.2015р. до 14:30 год.

06.02.2015р. від представника ФОП ОСОБА_7 надійшло клопотання (вх.№1868), в якому просить суд залучити до матеріалів справи копії документів щодо реконструкції приміщень.

06.02.2015р. від представника реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції до суду надійшло клопотання (вх.№1869), в якому зазначив, що не має об'єктивної можливості забезпечити явку представника четвертої третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання 09.02.2015р. о 14:30 год. по даній справі, у зв'язку із знаходженням представника у додатковій відпустці з 02.02.2015р. по 11.02.2015р. включно. До даного клопотання додано копію Наказу №28/6 від 15.01.2015р. про надання відпустки ОСОБА_11

09.02.2015р. від апелянта до суду надійшли письмові пояснення (вх.№1923) по справі.

У судовому засіданні 09.02.2015р. представники апелянта вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, зазначених у відзиві (вх.№11358) на апеляційну скаргу, просив суд рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2013р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5, проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, зазначених у відзиві (вх.№11359) на апеляційну скаргу, просив суд рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2013р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник Департаменту містобудування та архітектури ХОГА залишила розгляд апеляційної скарги на розсуд суду.

Представники ФОП ОСОБА_8, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, в межах вимог передбачених ст.101 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Відповідно до ч.2 ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції, нежитлові приміщення, які є предметом позову заявленого позивачем у 2008 році, про визнання права власності за ФОП ОСОБА_7, а саме:нежитлові приміщення цокольного поверху №9, 10, 11, 12, 13 літ. "А-5" (площею 128,0 кв.м.); № 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64 літ. "А-5" (площею 207,6 кв.м.), що розташовані за адресою АДРЕСА_4 є тими приміщеннями, що нежитлові приміщення підвалу, які визначені в предметі договорів оренди №1106 від 17.12.2007р., № 1105 від 17.12.2007р. та № 1342 від 16.04.2007р. на час їх підписання.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.12.2013р. у справі №922/2805/13, яка набула чинноситі, встановлено, що договори оренди №1106 від 17.12.2007р., №1105 від 17.12.2007р. та №1342 від 16.04.2007р. є неукладеними, тобто такими, що не відбулися.

Матеріалами справи підтверджується, що приміщення підвалу набули статус "цокольного поверху" після виконання ОСОБА_7 робіт з їх реконструкції, підтверджених висновком ПП "Модулор-сервіс", "Технічного висновку про проведення обстеження технічного стану будівельних конструкцій, можливості подальшої експлуатації та реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху №№9-13 та №№14-27, 58-64, також приміщень першого поверху №IVa, розташованих у житловому будинку АДРЕСА_1, складеного ТОВ "Харківреконструкція" у грудні 2012 року, та внесення відповідних змін в технічну документацію Комунальним підприємством "Харківське МіськБТІ".

Однак, судом першої інстанції не враховано того факту, що внаслідок проведеної ОСОБА_5 реконструкції спірні приміщення не є тотожними фактично існуючим на цей час приміщенням, якими станом на час розгляду справи на праві власності володіє ОСОБА_5

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_5, як власник, 17січня 2013р., отримала Погодження Харківської обласної державної адміністрації Управління містобудування та архітектури, що вбачається з листа №01-04/95-21-96 від 17.01.2013р., на проведення робіт у спірних приміщеннях згідно з погодженою проектною документацією.

В матеріалах справи міститься Дозвіл Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 22.03.2013р. на виконання будівельних робіт в спірних приміщеннях №IV/114/30810383, яким передбачена можливість проведення замовником - ОСОБА_5 реконструкції нежитлових приміщень за кодом об'єкта 1220,9 відповідно до проектної документації.

Експертним звітом щодо розгляду проектної документації по робочому проекту №21-0007-13 від 27.02.2013р. передбачено, що реконструкція не зачіпає існуюче оформлення фасадів і входів в приміщення, і не змінить зовнішній вигляд фасадів; не передбачає втручання в конструктивну схему будівлі, передбачає часткове перепланування приміщень, яке полягає в розбиранні окремих несучих перегородок з гіпсокартону по металевому каркасу, заміну окремих елементів сантехнічного обладнання, часткову заміну вікон, дверних блоків.

Вартість робіт з реконструкції погоджено Протоколами погодження договірної ціни (додаток до протоколу засідання правління ОСББ "Червоний банківець" б/н від 12.04.2008р.), відповідно до договору оренди нежитлових приміщень від 16.04.2008р, підписаного Головою правління Руднєвим А.С., оцінено в 488160 грн., договору оренди нежитлових приміщень укладеного 17.12.2007р, підписаного Головою правління Руднєвим А.С., оцінено в 464100 грн., договору оренди нежитлових приміщень укладеного 17.12.2007р, підписаного Головою правління Руднєвим А.С., оцінено в 418476 грн. Загальна сума поліпшень, погоджених ОСББ, проведених ОСОБА_5 на підставі проектної документації становить1370736 грн.

Відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, факт підтвердження його готовності до експлуатації засвідчується Сертифікатом (серія IV №40), який видано Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно, отриманим ОСОБА_5 30.05.2013р., індексний №4180790, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно з Висновком про вартість майна, який виконаний суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12 (Свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів НОМЕР_3 від 30.12.2004р., Кваліфікаційного сертифікату №659 від 28.10.1996р.(чинний на дату оцінки)), зазначені нежитлові приміщення оцінено в 165000 грн. Оцінку зроблено станом на 02.09.2009р.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність визнання права власності за ФОП ОСОБА_7 на приміщення, що зазначені в позовній заяві, оскільки внаслідок проведеної у відповідності до чинного законодавства реконструкції, вказані приміщення були суттєво змінені, внаслідок чого ОСОБА_5 створена нова річ.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

В ході судового розгляду справи з'ясовано, що ОСОБА_5 зареєструвала право власності на спірне майно після закінчення реконструкції, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (індексний номер:4180790) видане 30.05.2013 року Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 4180996) дата 30.05.2013, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1.

Позивач - ФОП ОСОБА_7 наполягає на тому, що вона заволоділа нежитловими приміщеннями цокольного поверху № 9, 10, 11, 12, 13 літ. "А-5" площею 128,0 кв.м.); № 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64 літ. "А-5" площею 207,6 кв.м.; приміщенням першого поверху № ІVа літ. "А-5" площею 8,5 кв.м. - загальною площею 344,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4, з вересня 1995р.; за власні кошти самовільно реконструювала нежитлові приміщення та провела їх капітальний ремонт (підтверджується копіями платіжних доручень, наявних в матеріалах справи, а також технічним висновком, виготовленим на замовлення позивача ПП "Модулор-сервіс") і продовжувала відкрито, безперервно ними володіти. Стверджує, що за час користування спірними нежитловими приміщеннями органи місцевого самоврядування, комунальні служби та мешканці житлового будинку не вчинили жодних дій щодо виселення позивача з приміщень та не зверталися до позивача з вимогою звільнити приміщення.

Належних та допустимих доказів на спростування цих тверджень ФОП ОСОБА_7 сторонами справи до суду не надано.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. (ст. 316 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 182, ч. 2 ст. 331, ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналогічна норма міститься у ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Згідно зі ст. 4 вказаного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, а саме: право власності на нерухоме майно, право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.12.2013р. по справі № 922/2805/13 за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" до ФОП ОСОБА_5 про розірвання договорів та стягнення коштів, яка набула законної сили, встановлено факт відсутності зареєстрованого належним чином права власності на спірні приміщення у Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець", в період з 24.03.2005р. до 11.12.2013р.

З матеріалів справи вбачається, що до 24.03.2005р. зазначені приміщення знаходились у веденні Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, відображались в балансі КВЄРЕП №1 Київського району м. Харкова та КЖЕП № 2 Київського району м. Харкова.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про здійснення реєстраційних дій стосовно спірних приміщень з боку Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" після 11.12.2013р.

Враховуючи наведене, твердження апелянта - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" щодо належності йому спірних приміщень на праві власності не знайшли свого об'єктивного підтвердження, оскільки відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Твердження Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" про те, що спірні приміщення належать йому на праві власності не підтверджується належним чином, доказів проведення державної реєстрації такого права до матеріалів справи не надано.

З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи власником спірних приміщень цокольного поверху № 9, 10, 11, 12, 13 літ. "А-5" (площею 128,0 кв.м.); № 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64 літ. "А-5" (площею 207,6 кв.м.); в приміщеннях першого поверху №ІVа літ. "А-5" (площею 8,5 кв.м.) - загальною площею 344,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5, яка використовує зазначені приміщення при здійсненні господарської діяльності у якості фізичної особи підприємця.

ОСОБА_5 набула право власності на спірні приміщення після укладання відплатного договору купівлі-продажу 19.10.2009р., нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_14, підтверджується Витягом про реєстрацію права власності №24208513 від 21.10.2009р. Договір укладено на виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.09.2009р. по справі №2-5393/09/14, відповідно до ст. 38 Закону України "Про іпотеку", замість іпотекодавця за договором від 09.04.2009р. (а.с.83-а.с.85, том 5).

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що, оскільки набуття права власності ОСОБА_5 відбулося за відплатним договором (пункт 5 Договору купівлі-продажу від 19.10.2010р. підтверджує факт проведення розрахунку грошовими коштами) та у порядку, встановленому для виконання судових рішень, ОСОБА_5 є добросовісним набувачем спірних приміщень. В матеріалах справи відсутні докази того, що ФОП ОСОБА_7 не мала права його відчужувати, оскільки на той час рішення господарського суду Харківської області від 28.07.2008р. було чинним.

Здійснення у порядку передбаченому законодавством реконструкції призвело до створення нової речі право власності, на яку зареєстровано в порядку передбаченому чинним законодавством. Наведене дає підставу вважати, що належне вказаній особі право власності підлягає захисту в порядку, передбаченому ст. 321 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Факт належності права власності ОСОБА_5 на спірні приміщення відомий всім учасникам процесу, жодною стороною не заперечується.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні справи про оскарження належного ОСОБА_5 права власності на спірні приміщення з боку третіх осіб, сторонами справи також не надані відомості з цього приводу.

Згідно з ч. 1 ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Розмір створених поліпшень спростовує можливість витребування майна у власника ОСОБА_5

В матеріалах справи відсутні належні докази відповідним чином зареєстрованого права власності на спірне майно іншими особами, крім ОСОБА_5, відстні докази вибуття спірних приміщень з володіння таких осіб не з їхньої волі іншим шляхом протягом всього часу тривання спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає, що наведені обставини справи та норми чинного законодавства, є підставою для відмови у визнанні права власності за ФОП ОСОБА_7

Щодо встановлення факту цільового призначення спірних приміщень за проектом будинку, чи є вони допоміжними приміщеннями, чи знаходиться в них технічне обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир), без доступу до якого експлуатація житлового будинку не є можливою, то колегія судів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" суть приватизації державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, тобто у їх власність, як квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, так і належних до них господарських споруд і допоміжних приміщень (підвалів, сараїв тощо) цього фонду. Допоміжні приміщення відповідно до ч. 2 ст. 10 указаного Закону стають об'єктами права спільної власності співвласників будинку одночасно з приватизацією квартир, що засвідчується свідоцтвом про право власності на квартиру.

У Рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 02.03.2004р. (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) зазначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладочки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього (п. 1.1).

Частиною 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т.ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Згідно зі ст.1 Законі України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

При цьому згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" нежиле приміщення - приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин.

Відповідно до частини 4 ст.4 Житлового кодексу України визначено, що до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

Таким чином, допоміжні та нежилі приміщення - це є різні частини багатоквартирного будинку, які відрізняються між собою своїм призначенням.

Визначення терміну "допоміжні приміщення житлового будинку" надається також у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005р. №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за № 927/11207, згідно з пунктом 1.1 яких даний норматив визначає порядок надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій: забезпечення нормального функціонування жилих будівель та прибудинкових територій протягом усього періоду їх використання за призначенням; проведення єдиної технічної політики в житловій сфері, що забезпечує виконання вимог чинних нормативів з утримання, поточного і капітального ремонту та реконструкції жилих будинків та прибудинкових територій.

Згідно з нормами ДБН В.2.2-15-2005 нежитлове приміщення - це приміщення в структурі житлового будинку, що не відноситься до житлового фонду і є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин.

Відповідно до п.2 ст.382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Отже, враховуючи вищезазначене, терміни "підсобні приміщення багатоквартирного житлового будинку", "допоміжні приміщення багатоквартирного будинку", "допоміжні приміщення житлового будинку" - є тотожними і вживаються у значенні: приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.

Визначальним для віднесення приміщень до допоміжних є відповідність приміщення критерію, встановленому Законом, а не включення таких приміщень до переліку, оскільки в даному переліку зазначені такі приміщення, які не в будь-якому випадку є допоміжними приміщеннями будинку.

Віднесення приміщень до допоміжних пов'язане, насамперед, з їх цільовим призначенням, а саме - для експлуатації та обслуговування будинку. Допоміжними приміщеннями є приміщення, в яких розташоване технічне обладнання, а також приміщення, через які здійснюється вхід до них (коридори, сходові клітини, тамбури тощо). Оскільки допоміжні та нежилі приміщення - це різні частини багатоквартирного будинку, які відрізняються між собою своїм призначенням, господарський суд Харківської області, приймаючи оскаржуване рішення, виходив не лише з характеристики спірних приміщень, але й з того, чи є ці приміщення допоміжним, в яких, чи в частині яких, знаходиться технічне обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир тощо), без доступу до якого експлуатація житлового будинку, є неможливою, чи використовувались фактично приміщення чи якась з їх частин для обслуговування будинку.

З матеріалів справи вбачається, що нежитлові приміщеннями цокольного поверху, підвалу в будинку по АДРЕСА_4, були предметом договорів, за якими Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради передавалися в оренду СПБ-ФО ОСОБА_15, ТОВ "Мерідіан-1", АТЗТ підприємство з іноземними інвестиціями "Пульс", відповідно до договорів оренди частини нежитлових приміщень підвалу на умовах оренди: СПБ-ФО ОСОБА_15 (договір №1168 від 20.11.2002р.), ТОВ "Мерідіан-1" (договір №694 від 19.01.2001р.), АТЗТ підприємство з іноземними інвестиціями "Пульс" (договір №948 від 24.12.2001р.)(а.с.4-а.с.12, том 2).

З договорів, які є додатками до Акту приймання-передачі з балансу на баланс від 24.03.2005р., вбачається отримання орендарями прав на оренду на підставі рішення Харківської міської ради (п.1.1 договорів); вступ у володіння та користування нежитловими приміщеннями з моменту підписання Акту приймання-передачі (п.2.1 договорів); обов'язкове укладення договорів на оплату експлуатаційних витрат, які пов'язані з поточним утриманням будівлі і орендованого приміщення з відповідними організаціями (за умови надання ними послуг): ТВО "Харківкомунпромвод"; ДП "Харківкомунуочиствод"; ОВО "Харківтеплокомуненерго, Харківське міжрайонне виробниче управління газового господарства", Комунальне автотранспортне підприємство № 2028 (збір сміття); Харківське підприємство міських електромереж; ДКП Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Київського району; Держпідприємство профдезінфекції Київського району; можливість здійснення реконструкції і перепланування орендованих приміщень, улаштування окремих входів по окремим проектам, які розроблені спеціалізованими організаціями (п. 4.10 договорів); можливість приватизації об'єктів оренди (п.6.2).

Таким чином, змістом договорів підтверджується, що Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради (власник приміщень до 24.03.2005р.) не відносило спірні приміщення до допоміжних, оскільки кваліфікувало зазначені приміщення як "нежитлові" (п.1.1. договору), передбачало, що майно є подільним та підлягає відчуженню (п.4.10 та п. 6.2.договору), не встановлювало прав орендодавцю на безперешкодний доступ до приміщень з метою обслуговування чи ремонту технічного обладнання будинку, без доступу до якого експлуатація житлового будинку неможлива - що підтверджує відсутність такого обладнання у спірних приміщеннях.

Акт приймання-передачі від 24.03.2005р. житлового комплексу, розташованого в будинку по АДРЕСА_4 з балансу на баланс, в порядку передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1521 від 11.10.2002р. "Про реалізацію Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", підтверджує передачу з балансу КВЄРЕП №1 Київського району м. Харкова та КЖЕП№2 Київського району м.Харкова на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" житлового комплексу з загальною площею будинку 6084,0 кв.м., у тому числі житлова площа квартир 3201,4 кв.м.; загальна площа квартир 6014,7 кв.м. загальна площа допоміжних приміщень - дані відстуні: в т.ч. сходові клітини - дані відсутні; вестибюлі - дані відсутні; позаквартирні коридори - дані відсутні; комори - дані відсутні; горища - 1702,3кв.м.; підвали -1058,4 кв.м.; шахти і машини відділення ліфтів - дані відсутні. Акт не містить інформації про облаштування житлового комплексу водопроводом, каналізацією, центральним опаленням внутрішньобудинкових мереж, а також інформацію по передачу документації щодо плану поверхів; систем інженерного обладнання, в тому числі, холодного та гарячого водопостачання; каналізації; теплопостачання; електропостачання; газопостачання; домових книг, передачу проекту будинку.

Технічний висновок про визначення поверховості нежитлових приміщень № 9…27, № 58…64, № IVа частини житлового будинку літера АДРЕСА_1, виконаний ТОВ "Харківреконструкція" на підставі листа-замовлення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" №51 від 17.11.14р. (а.с.87-а.с.93, том 5) не є матеріально-правовою підставою для кваліфікації спірних приміщень допоміжними, оскільки, технічний висновок замовлявся з метою "з'ясування поверховості нежитлових приміщень, що розглядатимуться" і, як зазначено вище, перебування приміщень у підвальному поверсі не є визначальної ознакою їх функціонального призначення.

Апелянт не довів належними та допустимими доказами той факт, що спірні приміщення є саме допоміжним, в яких, чи в частині яких, знаходиться технічне обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир тощо), без доступу до якого експлуатація житлового будинку, є неможливою, чи використовувались фактично приміщення чи якась з їх частин для обслуговування будинку. Фактичне функціонування спірних приміщень протягом тривалого часу у якості самостійних об'єктів цивільно-правових і господарсько-правових відносин, в тому числі, шляхом їх передачі в орендне користування підприємствам для здійснення останніми господарської діяльності, надання безпосередньо Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" дозволів на проведення ремонтних робіт, результати яких унеможливлюють фактичний доступ до комунікацій і пристроїв, наявність яких у спірних приміщеннях стверджується Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець", спростовує посилання апелянта стосовно того, що спірні приміщення є допоміжними

Матеріалами справи підтверджується, що спірні приміщення протягом тривалого часу (а саме: з 24.03.2005р.) Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" для обслуговування будинку не використовувались, були самостійними об'єктами цивільно-правових і господарсько-правових відносин, передавались в орендне користування підприємствам для здійснення останніми господарської діяльності. Доказів іншого використання чи наявності у Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" об'єктивної потреби у іншому використанні спірних приміщень протягом всього часу існування Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець", або здійснення будь - яким чином прав власника передбачених ст.ст. 319,322 Цивільного кодексу України апелянтом не надано. Спірні приміщення є частиною приміщень підвалу, які не відносяться до допоміжних, і, в яких не розташовані загальнобудинкові мережі, що забезпечують функціонування будинку в цілому та доступ до яких є необхідною умовою належної експлуатації будинку, оскільки Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" не надані належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог та заперечень в цій частині.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01.12.2004р. №18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

З огляду на зазначене, господарський суд Харківської області дійшов вірного висновку про те, що спірні приміщення є нежитловими, а не допоміжними приміщеннями.

Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апелянтом не доведено той факт, що спірні приміщення складаються з частин допоміжних приміщень та технічного обладнання будинку, і забезпечують його належне функціонування.

За приписами ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При цьому, якщо майно знаходиться у володінні позивача, його право на майно захищається презумпцією правомірності фактичного володіння.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; відповідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, у тому числі це стосується і нерухомого майна; право власності набувається у порядку, визначеному законом; ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР, передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що у зв'язку з відсутністю проекту будинку визначити чи є спірні приміщення допоміжними і чи знаходиться в них технічне обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир), без доступу до якого експлуатація житлового будинку не є можливою, що підтверджується листом експерту Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл. проф. М.С.Бокаріуса на вирішення якому ставилося це питання.

Враховуючи цільове призначення та фактичний спосіб використання приміщень, колегія судів погоджується з висновком господарського суду Харківської області стосовно того, що спірні приміщення є нежитловими, у своєму складі не мають допоміжних приміщень та технічного обладнання будинку, яке забезпечує належне функціонування будинку, і тому не є допоміжними.

Враховуючи наведене, колегія судів вважає за неможливе визнати право власності за ФОП ОСОБА_7 на спірні приміщення зазначені в позові, оскільки на час розгляду справи це право, належним чином зареєстроване, належить іншій особі.

Вирішуючи питання встановлення дійсних прав та обов'язків сторін, колегія судів на підставі наявних в справі доказів та, керуючись положеннями ч. 2 ст. 328, ч.2 ст.331, ст.334 ЦК України, ч.2 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", ст.1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановила, що визнання права власності за ФОП ОСОБА_7 порушуватиме зареєстроване за ОСОБА_5 право власності на нежитлові приміщення.

Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства, місцевий господарський суд необґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову, визнавши право власності за ФОП ОСОБА_7 на магазин непродовольчих товарів з офісними приміщеннями (приміщення цокольного поверху №№ 9, 10, 11, 12, 13 літ "А-5" площею 128,0 кв.м.) та салон краси (приміщення цокольного поверху №№ 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64 літ. "А-5" площею 207,6 кв.м.) та приміщення першого поверху № IVа літ "А-5" площею 8,5 кв.м.) загальною площею 344,1 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; та виселивши відповідача з магазину непродовольчих товарів з офісними приміщеннями та салону краси, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано суду доказів на підтвердження того, що спірні приміщення по АДРЕСА_1, є допоміжними приміщеннями будинку, в розумінні, ст.1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", а, отже, є самостійними об'єктами цивільно-правових відносин.

Щодо доводів апелянта про те, що згідно з технічною документацією БТІ на вказаний будинок (технічний паспорт та поверховий план), а також укладеними договорами (в тому числі, договорами оренди), зазначене приміщення знаходяться в підвалі будинку, то колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вказані: документація і договори не доводять того, що спірні приміщення є допоміжними приміщеннями у розумінні вищенаведених правових норм.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний Банківець" чи інші особи використовували чи мали потребу у використанні спірних приміщень з метою забезпечення експлуатації та/або обслуговування будинку та побутового обслуговування мешканців будинку з 24.03.2005р. до моменту розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Не надані також докази того, що у спірних приміщеннях розташоване технічне обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир тощо), без доступу до якого експлуатація житлового будинку є неможливою, або через спірні приміщення здійснюється вхід до них (коридори, сходові клітини, тамбури тощо).

Вищий господарський суд України, скасовуючи своєю постановою від 27.01.2014р. у цій справі постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.11.2013р. та рішення господарського суду Харківської області від 28.07.2008р. у справі №24/138-08 з направлення справи для нового розгляду, зазначив, що, визнаючи за позивачем право власності на визначені приміщення, судом не було наведено правових підстав задоволення позову, не з'ясовано правовий статус цих приміщень, наявність чи відсутність порушення прав та інтересів інших осіб із залученням їх до участі у справі, зокрема Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець", на балансі якого з 2005р. знаходиться будинок по АДРЕСА_4. Тобто, у порушення вимог ст. 43 ГПК України, судами не установлено усіх фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, не з'ясовано склад учасників судового процесу, цільове призначення спірних приміщень за проектом будинку, чи є вони допоміжними приміщеннями, чи знаходиться в них технічне обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир), без доступу до якого експлуатація житлового будинку не є можливою. Виходячи з доводів заявника, не установлено чи є передані Об'єднанням в оренду приміщення підвалу тими ж самими приміщеннями цокольного поверху, на які визнано право власності за позивачем, наявність у житловому будинку по АДРЕСА_4 окрім підвалу, цокольного поверху.

У клопотанні Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний Банківець", про призначення судової експертизи вказано, що проект будинку до теперішнього часу не зберігся. Безпосередньо Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний Банківець" визначало приміщення підвалу саме нежитловими приміщеннями, які були самостійними об'єктами цивільно-правових і господарсько-правових відносин, передавались в орендне користування підприємствам для здійснення останніми господарської діяльності.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Доводи апелянта, зазначені в апеляційній скарзі, не знайшли свого документального підтвердження матеріалами справи.

У той же час належність права власності на спірні приміщення іншій особі, права якої сторонами у справі не оспорюються, унеможливлює задоволення позову про визнання права власності саме за ФОП ОСОБА_7

За вказаних обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2014 року по справі №24/138-08 скасуванню.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червоний банківець" задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2014р. у справі №24/138-08 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 - відмовити.

Повний текст постанови складено 13.02.2015р.

Головуючий суддя Горбачова Л.П.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.