ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2015 р. Справа № 914/3182/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кузя В.Л.

суддів Галушко Н.А.

Данко Л.С.

Розглянув апеляційну скаргу від 05.12.14 за № 390 Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Львів-Інформ-Ресурси», м. Львів

на рішення Господарського суду Львівської області від 24.11.14

у справі № 914/3182/14

за позовом Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Львів-Інформ-Ресурси», м. Львів

про стягнення 50 000 грн. штрафу та 49 500 грн. пені

за участю представників сторін:

від позивача - Оленюк С.Л. - представник (довіреність № 13/08-117 від 30.01.15);

від відповідача - Антонюк О.О. - представник (довіреність б/н від 27.01.15), Козоріз Г.М. - представник (довіреність б/н від 17.02.15).

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/3182/14 розподілено до розгляду судді доповідачу Кузю В.Л.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 12.12.14 до складу судової колегії введено суддів Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.11.14 у справі № 914/3182/14 (суддя Бортник О.Ю.) задоволено позов, стягнуто з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Львів-Інформ-Ресурси» в доход Державного бюджету України 50 000 грн. штрафу та 49 500 грн. пені, 1 990 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 24.11.14 у справі № 914/3182/14 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

При цьому, скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, оскільки у відповідача був відсутній обов'язок виконувати рішення позивача № 247 від 27.09.13 та сплачувати штраф, враховуючи, що виконання цього рішення підлягало зупиненню на весь розгляду справи № 914/4429/13 у Господарському суді Львівської області.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зважаючи на законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 28.01.15 до складу судової колегії внесено зміни - замість судді Орищин Г.В. введено суддю Данко Л.С. з підстав, викладених у розпорядженні.

Відтак, з огляду на встановлений п. 3 ч. 4 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» принцип незмінності судді (судової колегії), розгляд справи починається заново, при цьому заново розпочинається перебіг, передбачених ст. 69 ГПК України, строків вирішення спору (ч. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12).

Відповідачем на розгляду суду 27.01.15 було подано клопотання про зупинення провадження у справі № 914/3182/14 до вирішення Львівським апеляційним господарським судом пов'язаної з нею іншої справи № 914/4429/13. Розглянувши подане клопотання у судовому засіданні 18.02.15, судова колегія зазначає про те, що зазначені у ньому підстави зупинення провадження у справі втратили свою актуальність, оскільки за станом на час розгляду даної справи судом винесено ухвалу від 18.02.15, якою заяву ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурси» про перегляд постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.06.14 у справі № 914/4429/13 за нововиявленими обставинами залишено без задоволення та, відповідно, постанову суду - без змін.

Представники сторін навели у судовому засіданні свої доводи та заперечення з приводу поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 18.02.15 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення Господарського суду Львівської області від 24.11.14 у справі № 914/3182/14, з огляду на наступне:

Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 27.09.13 прийнято рішення № 247 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції», яким відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за вчинене порушення зазначене у п.п. 2,3 резолютивної частини рішення позивача, накладено на відповідача штрафи у розмірі 20 000 грн. та 30 000 грн. відповідно (п.п. 4,5 рішення).

Рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.09.13 отримано представником відповідача 02.10.13, що підтверджується відповідною відміткою на поштовому повідомленні (а.с. 20,21).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у справі оскаржив рішення позивача № 247 від 27.09.13 шляхом звернення до Господарського суду Львівської області з відповідною позовною заявою, яка ухвалою від 22.11.13 у справі № 914/4429/13 була прийнята до розгляду.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.02.14 у справі № 914/4429/13 позов ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурси» задоволено, скасовано рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 247 від 27.09.13.

Вказане рішення Господарського суду Львівської області було оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду. Ухвалою суду апеляційної інстанції від 05.03.14 прийнято апеляційну скаргу у справі до провадження.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.06.14 апеляційну скаргу Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено, рішення Господарського суду Львівської області від 05.02.14 у справі № 914/4429/13 скасовано, прийнято нове рішення - у позові відмовлено.

Судове рішення апеляційної інстанції було оскаржено до Вищого господарського суду України. Ухвалою суду касаційної інстанції від 19.09.14 прийнято касаційну скаргу у справі № 914/3545/13 до провадження.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.11.14 у справі № 914/4429/13 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.06.14 залишено без змін, а касаційну скаргу ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурси» - без задоволення.

Відповідно до ст. 48 Закону за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення.

Статтею 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України уповноважена приймати рішення, передбачені законодавством про захист економічної конкуренції.

Згідно з ст. 56 Закону рішення органів Антимонопольного комітету України надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Статтею 62 Закону передбачено порядок обчислення строків у законодавстві про захист економічної конкуренції, згідно з яким перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. При цьому, строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, який обчислюється місяцями, припадає на такий місяць, що не має відповідного числа, строк закінчується в останній день цього місяця.

В матеріалах справи не міститься доказів сплати відповідачем накладеного штрафу в розмірі 50 000 грн. у встановлені законом строки.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожен день прострочення сплати штрафу стягується пеня в розмірі 1,5 % від суми штрафу, при цьому розмір пені не може перевищувати розмір штрафу, накладеного відповідним рішенням органу АМК.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету (ч.ч. 7,9 ст. 56 Закону).

Як вбачається із заявлених позивних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 49 500 грн. пені за період з 23.06.14 (наступний день після спливу залишку двохмісячного строку для добровільного виконання відповідачем рішення позивача від 27.09.13 з врахуванням дати його отримання відповідачем) по 27.08.14 (останній день нарахування пені, що обмежена розміром накладеного штрафу, згідно з рішенням відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону).

Як вбачається з розрахунку пені на суму 19 800 грн. та 29 700 грн., позивач провів нарахування пені за заявлений період відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням правил обчислення строку нарахування пені, передбачених ч. 5 ст. 56 Закону (а.с 4-6).

Враховуючи обставини справи та факт несплати ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурси» штрафу у строк, визначений рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.09.13 за № 247 у справі № 3-02-211/2013, вимога позивача про стягнення 49 500 грн. пені є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються обставинами справи № 914/3182/14 та п. 20.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства», відповідно до якого абзацами третім - п'ятим частини п'ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», на яку також посилався скаржник і якою передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

При цьому, ні нормою ст. 56 Закону, ні положеннями згаданої постанови Вищого господарського суду України не встановлено, що в даний період включається час між датою прийняття рішення суду першої інстанції та датою ухвали про порушення провадження у справі апляційним господарським судом; між датою прийняття постанови судом апеляційної інстанції та датою ухвали про порушення провадження по касаційній скарзі у Вищому господарському суді України. Окрім цього, постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Як зазначено вище, постанова у справі № 914/4429/13 була прийнята 10.06.14 і, відповідно, з цієї дати набула законної сили.

Таким чином, позивач підставно нарахував пеню за період з 23.06.14 по 27.08.14, оскільки в цей період розгляд судами справи про визнання недійсним рішення позивача не здійснювався, а відтак і законодавчі підстави для зупинення нарахування пені - відсутні.

Твердження скаржника про те, що рішення позивача було зупинено виконанням на весь час його розгляду справи у господарських судах України спростовується нормами ГПК України, відповідно до яких рішення суду першої інстанції, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом, а постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Разом з цим, виходячи із вимог відповідача про скасування рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, в тому числі і щодо стягнення 50 000 грн. штрафу, Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що Закон України «Про захист економічної конкуренції» не містить положення про відмову в стягненні судом застосованого органом Антимонопольного комітету України штрафу за чинним рішенням такого органу. Рішення від 27.09.13 прийняте позивачем є законним, що підтверджено судовими рішеннями апеляційного та касаційного судів у справі № 914/4429/13. Відповідно до цього, рішення суду першої інстанції у даній справі від 24.11.14 в частині стягнення штрафу є законним та обґрунтованим.

Проаналізувавши вищенаведене, Львівським апеляційним господарським судом не знайдено підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурси» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 24.11.14 у справі № 914/3182/14 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 19.02.15

Головуючий суддя Кузь В.Л.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Данко Л.С.