РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2015Справа № 921/1262/14-г/16

За позовомПриватного підприємства "Науково-дослідний виробничо-комерційний холдинг-центр "Інтер-КОРС" Української академії архітектури та Академії Будівництва України
до1. Публічного акціонерного товариства "Банк ФОРУМ" в особі Відділення №3500 Тернопільської дирекції (філії) Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" 2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
простягнення 200 000,00 грн. та зобов'язання вчинити певні дії
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Кріль О.І. - юрисконсульт;
від відповідача 1:Калашнікова О.О. - головний юрисконсульт;
Від відповідача 2:Шевченко Ю.А. - провідний юрисконсульт;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Науково-дослідний виробничо-комерційний холдинг-центр "Інтер-КОРС" Української академії архітектури та Академії Будівництва України (надалі - ПП "Інтер-КОРС") звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Відділення №3500 Тернопільської дирекції (філії) Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (надалі - ПАТ "Банк Форум") та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення 200 000,00 грн. та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав умови Договорів банківського вкладу (депозиту) "Короткостроковий" №3-3500/081232/1, №3-3500/081232/2 та №3-3500/081232/3 від 11.02.2014 р., щодо повернення позивачу банківського вкладу (депозиту).

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 14.11.2014 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 01.12.2014 р.

27.11.2014 р. представником позивача до канцелярії господарського суду Тернопільської області було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог згідно змісту якої позивач просить:

- стягнути з ПАТ "Банк Форум" в особі Відділення №3500 Тернопільської дирекції (філії) ПАТ "Банк Форум" на користь Приватного підприємства "Науково-дослідний виробничо-комерційний холдинг-центр "Інтер-КОРС" Української академії архітектури та Академії Будівництва України 385 196,17 грн.;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, спрямувати кошти в сумі 385 196,17 грн., одержані в результаті ліквідації та реалізації майна (банку) відповідача 1, на задоволення вимоги позивача.

28.11.2014 р. представником відповідача 1 до канцелярії господарського суду Тернопільської області було подано відзив на позовну заяву та клопотання про передачу справи за підсудністю до господарського суду міста Києва.

01.12.2014 р. представником відповідача 2 до канцелярії господарського суду Тернопільської області було подано клопотання про припинення провадження по справі на підставі п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 01.12.2014 р. у зв'язку із необхідністю витребування додаткових документів, розгляд справи відкладено на 10.12.2014 р.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 10.12.2014 р. матеріали справи №921/1262/14-г/16 передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Згідно автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва справу №921/1262/14-г/16 передано для розгляду судді Підченку Ю.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.12.2014 р. суддею Підченком Ю.О. прийнято справу до свого провадження та призначено розгляд справи на 30.01.2015 р.

26.01.2015 р. представником відповідача 1 через загальний відділ суду було подано відзив на позовну заяву згідно змісту якого проти позовних вимог заперечує з підстав викладених в ньому.

30.01.2015 р. представником позивача через загальний відділ суду було подано клопотання про зупинення провадження по справі №921/1262/14-г/16 до вирішення справи про відміну рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо затвердження плану врегулювання виведення з ринку, відкликанні ліцензії і подальшій ліквідації ПАТ "Банк ФОРУМ".

Представник позивача в судове засідання 30.01.2015 р. з'явився, вимог ухвали суду від 25.12.2014 р. не виконав, підтримує клопотання про зупинення провадження по справі.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 в судове засідання 30.01.2015 р. з'явились, проти позовних вимог заперечують та просять залишити їх без задоволення з підстав викладених у відзиві на позовну заяву поданому до суду відповідачем 1 - 26.01.2015 р.

Щодо поданої 27.11.2014 р. позивачем заяви про збільшення розміру позовних вимог суд зазначає наступне.

Пунктом 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2012 р., у випадку подання позивачем зокрема заяви про збільшення позовних вимог позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені Господарського процесуального кодексу України та зазначені в цій постанові.

Розглянувши в судовому засіданні 30.01.2015 р. заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає поверненню позивачу без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем при поданні наведеної заяви не було подано доказів сплати судового збору.

Таким чином, розгляд справи здійснюється судом в межах первісно заявлених позовних вимог.

Розглянувши в судовому засіданні 30.01.2015 р. клопотання позивача про зупинення провадження у справі, суд вирішив залишити його без задоволення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

При цьому, із поданого позивачем клопотання не можливо встановити яка справа розглядається та яким саме судом ця справа розглядається, яким чином зазначена справа взаємопов'язана із справою №921/1262/14-г/16. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання позивача про зупинення провадження по справі.

В судовому засіданні 30.01.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2014 року між ПП "Інтер-КОРС" (далі по тексту - вкладник) та ПАТ "Банк Форум" (далі по тексту - Банк) укладено Генеральний договір банківського вкладного (депозитного) рахунку №3-3500/081232 (далі по тексту - Договір №3-3500/081232).

Відповідно до п. 1.1 Договору №3-3500/081232 предметом цього Генерального договору є відкриття Банком Вкладнику вкладного (депозитного) рахунку і розміщення на платній основі тимчасово вільних коштів.

Згідно з п. 4.1 Договору №3-3500/081232 на підставі відповідного Договору депозиту Вкладник здійснює переказ грошових коштів на Депозитний рахунок у безготівковій формі із свого поточного рахунку в день підписання кожного Договору депозиту.

11.02.2014 р. між ПП "Інтер-КОРС" (вкладник) та ПАТ "Банк Форум" (Банк) укладено Договори банківського вкладу (депозиту) "Короткостроковий" №3-3500/081232/1, №3-3500/081232/2 та №3-3500/081232/3.

Згідно з п. 1 Договору №3-3500/081232/1 вкладник розміщує на депозитному рахунку тимчасово вільні грошові кошти в сумі 100 000,00 (сто тисяч) грн. строком з "11" лютого 2014 р. по "14" травня 2014 р. (надалі за текстом - Вклад).

Пунктом 1 Договору №3-3500/081232/2 та Договору №3-3500/081232/3 визначено, що вкладник розміщує на депозитному рахунку тимчасово вільні грошові кошти в сумі 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) грн. строком з "11" лютого 2014 р. по "14" травня 2014 р.

Відповідно до п. 2 Договорів на суму Вкладу Банком нараховуються і виплачуються проценти в розмірі 20,00 % (двадцять процентів) річних.

11.02.2014 р. на виконання умов Договорів позивачем перераховано на депозитний рахунок №1232, відкритий у відповідача, 200 000,00 грн., на підтвердження чого позивач надав суду платіжні доручення №1 від 11.02.2014 р. на суму 100 000,00 грн., №2 від 11.02.2014 р. на суму 50 000,00 грн. та №3 від 11.02.2014 р. на суму 50 000,00 грн.

13.03.2014 р. та 14.03.2014 р. позивач звернувся до відповідача з листами №013/003/14 та №014/03/14/1 в яких просить достроково розірвати Договори банківського вкладу та повернути грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн. шляхом перерахування їх на розрахунковий рахунок ПП "Інтер-КОРС".

Проте, відповідач жодної відповіді на вказані листи не надав.

25.04.2014 р. позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію №025/004-14 в якій вимагав повернути банківський вклад (депозит) та відсотки по депозиту.

15.05.2014 р. листом №2142/3.4 відповідач повідомив позивача про наступне: "Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14.03.2014 р. прийнято рішення №14 про запровадження в ПАТ "Банк Форум" тимчасової адміністрації строком на три місяці з 14.03.2014 р. по 13.06.2014 р., та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство ПАТ "Банк Форум" (код за ; код банка 322948; місцезнаходження: 02100, м. Київ, б-р. Верховної Ради, буд.7). У відповідності до норм частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку в т.ч. і щодо повернення вкладів (депозитів) залучених від юридичних осіб та виплати нарахованих процентів за ними, а також не нараховується неустойка (штрафи, пені), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання банком зобов'язань перед кредитором".

Спір виник у зв'язку з тим, що на думку позивача відповідач в порушенням умов Договору не повернув позивачу банківський вклад в розмірі 200 000,00 грн., у зв'язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищевказані кошти.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що Договори які уклали сторони за своєю юридичною природою є договором банківського вкладу.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до п. 2.4. Глави 2 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516 "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" (далі по тексту - Положення №516), за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, установлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Згідно з абз. 1 п. 3.3. Положення №516 банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком.

Відповідно до абз. 2 п. 3.3. Положення №516 за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно з абз. 3 п. 3.3. Положення №516 у разі невиконання (неналежного виконання) банком вимоги фізичної особи про повернення вкладу (депозиту) або його частини (документ на переказ / заява про повернення коштів тощо) /далі - вимога/ банк зобов'язаний:

- прийняти вимогу шляхом проставлення на ній: дати отримання, підпису уповноваженої особи, відбитка штампа банку та видачі фізичній особі письмового повідомлення про невиконання (неналежне виконання) цієї вимоги із зазначенням причини, дати взяття вимоги на облік, дати видачі повідомлення, прізвища, ім'я та по батькові уповноважених осіб і відбитка печатки банку;

- взяти вимогу на облік за відповідним позабалансовим рахунком.

Відповідно до абз. 4 п. 3.3. Положення №516 банк зобов'язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту). Після виконання вимоги банк списує вимогу з відповідного позабалансового рахунку.

Згідно з ч. 3 ст. 1058 Цивільного кодексу України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Судом встановлено, що Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14.03.2014 р. прийнято рішення №14 про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації, відповідно до якого на підставі постанови Правління Національного банку України від 13.03.2014 р. №135 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" до категорії неплатоспроможних, керуючись пунктом 2 частини 5 статті 12 та статтею 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вирішила розпочати процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" з ринку та запровадити в ньому тимчасову адміністрацію з 14.03.2014 р. по 13.06.2014 р.

Відповідно до норм частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини 6 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

У відповідності до пунктів 3 та статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Крім того, згідно зі статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено поняття "кредитор банку" - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

З огляду на те, що Приватне підприємство "Науково-дослідний виробничо-комерційний холдинг-центр "Інтер-КОРС" Української академії архітектури та Академії Будівництва України є кредитором ПАТ "Банк Форум" щодо майнового зобов'язання з дострокового повернення вкладу та з урахуванням встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (пункт 1 частини 5 статті 36) заборони на задоволення вимог кредиторів банку щодо майнових зобов'язань, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, Приватне підприємство "Науково-дослідний виробничо-комерційний холдинг-центр "Інтер-КОРС" Української академії архітектури та Академії Будівництва України є кредитором ПАТ "Банк Форум", вимоги якого щодо дострокового повернення вкладу є вимогою щодо майнових зобов'язань банку яка не підлягає задоволенню, у зв'язку із запровадженням у ПАТ "Банк Форум" тимчасової адміністрації з 14.03.2014 р. по 13.06.2014 р., відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому, у подальшому, відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 р. №355 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 р. прийнято рішення про початок ліквідації ПАТ "Банк Форум" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію - Соловйову Наталію Анатоліївну.

Статтею 17 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Порядок ліквідації банку регулюється розділом VIII Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду: припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку; відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону та втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури (частини 2 та 3 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів").

Положеннями статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 вказаної статті, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів та складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 1 та 2 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

При цьому, п. 4.27 глави 4 розділу V Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2 "Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку" встановлено, що уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за винятком погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують здійснення процедури ліквідації.

Таким чином, з системного аналізу вищевикладеного, враховуючи прийняте рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію ПАТ "Банк Форум", задоволення вимог кредиторів банку, зокрема Приватного підприємства "Науково-дослідний виробничо-комерційний холдинг-центр "Інтер-КОРС" Української академії архітектури та Академії Будівництва України, відбувається виключно у особливому порядку, передбаченому спеціальним Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дотриманням принципу черговості, передбаченого ст. 52 вказаного Закону.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги Приватного підприємства "Науково-дослідний виробничо-комерційний холдинг-центр "Інтер-КОРС" Української академії архітектури та Академії Будівництва України задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із відмовою в позові судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, п. 1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Науково-дослідний виробничо-комерційний холдинг-центр "Інтер-КОРС" Української академії архітектури та Академії Будівництва України до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Відділення №3500 Тернопільської дирекції (філії) Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" відмовити повністю.

2. В частині позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб провадження у справі припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 04.02.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко