ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" лютого 2015 р.Справа № 916/2479/13

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Неолоджик"

по відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення 75313,68грн.

Суддя Гут С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: Лавриненко О.В., довіреність від 28.05.2013р.;

Від відповідача: ОСОБА_4, довіреність від 31.03.2014р.

В судовому засіданні 06.05.14р. по справі було оголошено перерву до 12.05.2014р. о 09:10хв., в порядку ст.77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Неолоджик" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 заборгованості згідно договору поставки№24/03-03- від 03.01.2008р. у сумі 75313,32грн., у тому числі 49865,52грн. сума вартості отриманого товару, 515,40грн. пені за несвоєчасну оплату, 24932,76грн. штрафу.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04.11.2013р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Неолоджик" задоволено, стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОЛОДЖИК" 49856грн.52коп. боргу, 515грн.40коп. пені, 24932грн.76коп. штрафу, 1720грн.50коп.судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.12.2013р. рішення господарського суду Одеської області від 04.11.2013р. по справі №916/2479/13 - залишено без змін, апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.02.2014р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.12.2013р. та рішення господарського суду Одеської області від 04.11.2013р. по даній справі було скасовано, а справу передано на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.03.14р. прийнято справу №916/2479/13 до провадження (суддя Желєзна С.П.) та призначено до розгляду в засіданні суду.

04.04.2014р. від відповідача надійшло клопотання про призначення експертизи (вх.ГСОО№2-1305/14 від 04.04.2014р.), відповідно до якого зазначає, що заперечуючи проти позову відповідач неодноразово посилався на те, що товар за видатковою накладною №РнБ-004501 від 05.08.2013р. не отримував, так як на накладній хоча і містяться підпис і відтиск печатки, проте, текст накладної було надруковано після проставлення на пустому аркуші підпису і відтиску печатки (поверх підпису та печатки). Також, відповідач вважає, що надруковані реквізити постачальника та замовника відрізняються від вище надрукованих тексту та таблиці як шрифтом, так і за розміром букв та таблиць. Окрім того, в реквізитах постачальника є наявний його телефонний номер „22-03-22", який використовувався у 2008р., а у верхній частині зазначено телефонний номер „722-03-22".

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Желєзної С.П. з 03.04.2014р., розпорядженням №73 від 04.04.2014р. було призначено повторний автоматичний розподіл справи, згідно якого справу №916/2479/13 передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Гут С.Ф.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.04.2014р. справу №916/2479/13 прийнято до провадження судді Гут С.Ф.

06.05.2014р. позивач надав письмові пояснення по справі (вх.ГСОО№11700/14 від 06.05.2014р.).

Суд залучив надані письмові пояснення до матеріалів справи.

12.05.2014р. відповідач надав письмові пояснення по справі (вх.ГСОО№11928/14 від 12.05.2014р.).

Суд залучив надані письмові пояснення до матеріалів справи.

12.05.2014р. відповідач надав клопотання (вх.ГСОО№11929/14 від 12.05.2014р.), відповідно до якого просить суд залучити до матеріалів справи зразки підпису ОСОБА_2.

Надане клопотання судом розглянуто, задоволено т залучено до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.05.2014р. клопотання фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про призначення експертизи (вх.ГСОО№2-1305/14 від 04.04.2014р.) задоволено, призначено у справі №916/2479/13 судово-технічну експертизу, провадження у справі №916/2479/13 зупинено до закінчення проведення судової експертизи.

06.06.2014р. на адресу господарського суду Одеської області надійшло клопотання(вх.№2-2281/14 від 06.06.14р.) старшого судового експерта ОНДІСЕ(№ експертизи 2620/03-2621/03) про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи за матеріалами господарської справи №916/2479/13 .

11.06.14р. судом зроблено запит до ОНДІСЕ для повернення до господарського суду Одеської області справи №916/2479/13 для розгляду клопотання експерта.

Приймаючи до уваги надходження на адресу господарського суду Одеської області повідомлення №2620/03-2621/03(вх№20172/14 від 04.08.14р.) про неможливість надання висновку за матеріалами справи №916/2479/13, ухвалою господарського суду Одеської області від 27.08.2014р. було поновлено провадження у справі №916/2479/13.

02.09.2014р. від фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 надійшло клопотання про призначення експертизи (вх.ГСОО№2-3657/14 від 02.09.2014р.), відповідно до якого, у зв'язку з неможливістю проведення експертизи ОНДІСЕ, відповідач просить призначити експертизу, проведення експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.09.2014р. клопотання фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про призначення експертизи (вх.ГСОО№2-3657/14 від 02.09.2014р.) задоволено, призначено у справі №916/2479/13 судово-технічну експертизу, провадження у справі №916/2479/13 зупинено до закінчення проведення судової експертизи.

29.09.2014р. на адресу господарського суду Одеської області надійшло клопотання(вх.№25264/14 від 29.09.14р.) судового експерта (експертне провадження №12499/12500/14-34/12501/12502/14-33 від 17.09.2014р.) про надання додаткових матеріалів, погодження умов та терміну проведення експертизи, надання досліджувального документу у відокремленому від матеріалів справи вигляді, за матеріалами справи №916/2479/13.

29.09.14р. надійшов супровідний лист (вх.№25264/14 від 29.09.14р.) згідно якого надіслано матеріали справи №916/2479/13 для виконання клопотання експерта.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.10.2014р., приймаючи до уваги надходження на адресу господарського суду Одеської області справи №916/2479/13 провадження у справі було поновлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.10.2014р., клопотання (вх.№25264/14 від 29.09.14р.) судового експерта (експертне провадження №12499/12500/14-34/12501/12502/14-33 від 17.09.2014р.) задоволено, погоджено строк виконання експертизи №12499/12500/14-34/12501/12502/14-33 у термін, що перевищує 90 календарних днів, надано дозвіл на застосування таких методів дослідження, як вологе копіювання та механічне зняття тонеру деяких штрихів друкованого тексту у досліджувальному документі та зупинено провадження у справі №916/2479/13 до одержання господарським судом Одеської області результатів судово-технічної експертизи.

02.02.2015р. від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов висновок експертів за результатами судової технічної експертизи та матеріали справи №916/2479/13.

09.02.2015р. від відповідача надійшли пояснення(вх.№3705/15 від 09.02.15р.) по справі з урахуванням висновку експертів.

Судом залучено до матеріалів справи надані пояснення.

Приймаючи до уваги надходження на адресу господарського суду Одеської області висновку №12499/12500/14-34/12501/12502/14-33 судової технічної експертизи (вх№2843/15 від 02.02.15р.), а також надходження справи №916/2479/13 до господарського суду Одеської області, ухвалою господарського суду Одеської області від 12.02.15р. було поновлено провадження у справі №916/2479/13.

19.02.15р. позивач подав у судовому засіданні пояснення (вх.№4660/15 від 19.02.15р.).

Судом залучено до матеріалів справи надані пояснення.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що видаткова накладна №РнБ-004501 від 05.08.2013р. підробна. Також зазначає про те, що товар за видатковою накладною №РнБ-004501 від 05.08.2013р. не отримував, так як на накладній хоча і містяться підпис і відтиск печатки, проте, текст накладної було надруковано після проставлення на пустому аркуші підпису і відтиску печатки (поверх підпису та печатки). Також, вважає, що надруковані реквізити постачальника та замовника відрізняються від вище надрукованих тексту та таблиці як шрифтом, так і за розміром букв та таблиць. Окрім того, в реквізитах постачальника є наявний його телефонний номер „22-03-22", який використовувався у 2008р., а у верхній частині зазначено телефонний номер „722-03-22".

Поряд з цим представником позивача у прохальній частині позовної заяви зроблено технічну описку щодо зазначення заявленої до стягнення суми у розмірі 75313,32грн., замість належної суми заявленої до стягнення у розмірі 75313,68грн., у зв'язку з чим суд вважає, що позивачем заявлено до стягнення заборгованість у розмірі 75313,68грн., а саме: основний борг у розмірі 49865,52грн., пеня у розмірі 515,40грн., штраф у розмірі 24932,76грн.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

03.01.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "НЕОЛОДЖИК" (постачальник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (замовник) було укладено договір поставки з відстрочкою платежу №24/03-03.

Згідно п. 1.1 договору постачальник зобов'язується поставляти та передавати у власність відповідача комп'ютерну оргтехніку (товар), а замовник зобов'язується приймати та оплачувати товар на умовах договору в кількості, асортименті та по цінам, згідно виставленим рахункам, а також накладним, які є невід'ємною частиною договору.

Постачальник зобов'язаний передати товар у власність замовника згідно виставленим рахункам, а також товаросупровідним документам (накладним), які є невід'ємною частиною договору (п. 2.1 договору).

Пунктом 2.2 договору передбачено, що в порядку виконання договору постачальник приймає на себе зобов'язання по здісненню гарантійного обслуговування.

У відповідності з п. 2.4 договору Замовник зобов'язаний прийняти та оплатити товар в порядку передбаченому договором.

Відповідно до п. 2.5 договору, Замовник зобов'язаний належним чином підписувати прийомо - здаточні документи на товар, приймати ризик випадкової гибелі (пошкодження, порчі) товару з моменту фактичного його приймання, підтвердженого підписанням накладних.

Згідно п.2.6 договору, Замовник зобов'язаний нести передбачену договором відповідальність за порушення строків розрахунків за переданий йому постачальником товар.

Передача приймання товару здійснюється уповноваженими представниками Замовника та постачальника при оформленні відповідних документів (п. 4.1 договору).

У відповідності з п. 4.2 договору, Товар вважається прийнятим Замовником по кількості місць - згідно кількості місць, позначених у накладній.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що моментом (датою) передачі (поставки) товару вважається дата отримання товару Замовником зі складу постачальника (дата оформлення та підписання накладної) Транспортування отриманого товару здійснюється замовником своїми силами та за свій рахунок.

Право власності на товар переходить від постачальника до замовника з моменту (дати) фактичної передачі товару по накладній, підписаної уповноваженими представниками сторін та оформлення відповідних документів (п. 4.4 договору).

Згідно з п. 5.1 договору, оплата за товар здійснюється в порядку передбаченому діючим законодавством України на підставі рахунків постачальника, що виставляються замовнику.

Оплата здійснюється протягом 7 банківських днів з моменту отримання товару змовником (п. 5.2 договору).

У відповідності з п. 6.2 договору, за порушення строків оплати, передбачених п. 5.2 договору, замовник сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки, до моменту повного виконання замовником своїх зобов'язань по оплаті, а також штраф у розмірі 50% від несплаченої суми.

Усі спори та розбіжності, які можуть виникнути із/в зв'язку з виконанням договору повинні по можливості бути урегульовані шляхом взаємних переговорів. Якщо сторонам не вдалося урегулювати розбіжності шляхом переговорів, спір вирішується в порядку встановленому діючим законодавством України (п. 7.1 договору).

Згідно п. 9.1 договору, договір може бути змінений або доповнений. Усі зміни та доповнення до договору дійсні лише у тому випадку, якщо здійснені у письмовій формі та підписані уповноваженими представниками обох сторін.

Усі додатки до договору є його невід'ємною частиною, про що повинно бути зазначено в цих документах. Зміни до додатків повинні бути здійснені у письмовій формі та підписані уповноваженими представниками обох сторін.(п. 9.3 договору).

Відповідно до п. 9.7 договору, договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами та діє до 31.12.2008р., до повного виконання зобов'язань у повному обсязі. Якщо жодна із сторін не заявила про його припинення, договір вважається продовженим на тих же підставах.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 49865,52грн., що підтверджується видатковою накладною №РнБ-004501 від 05.08.2013р. підписаною уповноваженою особою та скріпленою відтиском печатки відповідача.

В порушення умов договору за отриманий товар відповідач не розрахувався.

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе за договором обов'язку щодо оплати заборгованості за отриманий товар, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 75313,32грн., а саме: основний борг у розмірі 49865,52грн., пеню у розмірі 515,40грн. та штраф у розмірі 24932,76грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача було надано оригінал видаткової накладної №РнБ-004501 від 05.08.2013р. для залучення до матеріалів справи, яку було залучено до матеріалів справи.

Під час розгляду справи, враховуючи необхідність повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, в судовому засіданні 12.05.14р. суд дійшов висновку, про необхідність призначення судово-технічної експертизи.

12.05.14р. ухвалою господарського суду Одеської області призначено у справі №916/2479/13 судово-технічну експертизу, провадження у справі зупинено до закінчення проведення експертизи; на вирішення експерта поставлені наступні питання: 1)Чи виготовлено у видатковій накладній №РнБ-004501 від 05.08.2013р. текст і таблиця в частині зазначення реквізитів постачальника і замовника та текст і таблиця, які розташовані вище зазначених реквізитів (тобто, вище тексту та включаючи такий текст: „На сумму: Сорок девять тысяч восемьсот шестьдесят пять гривень 52 копейки" у різний час?

2) У який час виготовлені у видатковій накладній №РнБ-004501 від 05.08.2013р. текст і таблиця в частині зазначення реквізитів постачальника і замовника?

3) У який час виготовлені у видатковій накладній №РнБ-004501 від 05.08.2013р. текст і таблиця, які розташовані вище тексту та включаючи такий текст: „на сумму: Сорок девять тысяч восемьсот шестьдесят пять гривень 52 копейки"?

4) Чи надруковано текст у видатковій накладній №РнБ-004501 від 05.08.2013р. поверх відтиску печатки суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2?

5) Чи нанесений відтиск печатки суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 у той час, коли датована видаткова накладна №РнБ-004501 від 05.08.2013р.?

6) Чи виконано підпис ОСОБА_2 у той час, коли датована видаткова накладна №РнБ-004501 від 05.08.2013р.?

7) Яка приблизна дата виконання підпису ОСОБА_2 на видатковій накладній №РнБ-004501 від 05.08.2013р.?

8) Яка приблизна дата виготовлення у видатковій накладній №РнБ-004501 від 05.08.2013р. тексту і таблиці в частині зазначення реквізитів постачальника і замовника?

Згідно висновку експерта №12499/12500/14-34/12501/12502/14-33 від 22.01.2015р.(судово-технічної експертизи) встановлено:

1.Підпис від імені ОСОБА_2, який міститься у графі «Получил» у дослідженій видатковій накладній датованій №РнБ-004501 датованій 05.08.2013, нанесений з використанням кулькової ручки спорядженої гельовим чорнилом чорного кольору.

2.Досліджена видаткова накладна №РнБ-004501 датована 05.08.2013р., контактувала певний час із нагрітим предметом, що призвело до штучного зістарювання цього документа.

3.Друкований текст, який починається зі слів «ТОВ „Неолоджик": Адрес : ул. Канатная 83, г. Одесса, 65107...» та закінчується словами "... на сумму : Сорок девять тисяч восемьсот шестьдесят пять гривень 52 копейки" (у тому числі таблиця товарів та горизонтальна риса під нею) та друкований текст у частині таблиці з реквізитами сторін разом із графами „Отспустил-„ та «Получил_» після цієї таблиці у видатковій накладній №РнБ-004501 датованій 05.08.2013, надруковані не одночасно (не за один прокат аркушу через друкуючий пристрій), а із проміжком у часі.

Встановити послідовність виконання зазначених частин друкованого тексту дослідженої видаткової накладної одної відносно іншої(тобто, визначити який з фрагментів друкованого тексту був нанесений спочатку, а який після нього) не видається можливим у зв'язку з відсутністю у дослідженому документі таких реквізитів, які б мали місця взаємного перетину з друкованими знаками, як однієї, так і другої з зазначених частин тексту.

Встановити з яким саме проміжком часу були надруковані зазначені фрагменти тексту у дослідженому документі не видаєтеся можливим у зв'язку з відсутністю впроваджених у судово-експертну практику України методик встановлення часу виконання друкованих текстів.

4-6. Відповісти на питання ухвали «У який час виготовлені у видатковій накладній №РнЕ-004501 від 05.08.2013р. текст і таблиця в частині зазначення реквізитів постачальника і замовника?», «У який час виготовлені у видатковій накладній №РнБ-004501 від 05.08.2013р. текст і таблиця, які розташовані вище тексту та включаючи такий текст: „на сумму: Сорок девять тисяч восемьсот шестьдесят пять гривень 52 копейки"?» та «Яка приблизна дата виготовлення у видатковій накладній №РнБ-004501 від 05.08.2013р. тексту і таблиці в частині зазначення реквізитів постачальника і замовника?» не видається можливим у зв'язку з відсутністю впроваджених у судово-експертну практику України методик встановлення часу виконання друкованих текстів.

7.Відтиск печатки ФОП ОСОБА_2 у видатковій накладній №РнБ-004501, датованій 05.08.2013, нанесений не в той період часу, яким датований досліджений документ, тобто не 05.08.2013, а не пізніше 13.04.2009, згідно датування зразків, наданих на дослідження.

8.У видатковій накладній №РнБ-004501, датованій 05.08.2013, спочатку був надрукований текст у частині таблиці з реквізитами сторін та графи «Отпустил_» і «Получил_», а після цього був проставлений відтиск печатки і ФОП ОСОБА_2 та нанесений підпис у графі «Получил_».

Встановити послідовність виконанні відтиску печатки ФОП ОСОБА_2 відносно підпису в графі «Получил» не видається можливим, у зв'язку з тим. що ці реквізити не мають місць взаємного перетину.

9, 10. Встановити час нанесення підпису від імені ОСОБА_2 у дослідженій видатковій накладній №РнБ-004501, датованій 05.08.2013, не видається можливим у зв'язку з відсутністю у експертів впроваджених у судово-експертну практику України методик встановлення абсолютного часу нанесення штрихів рукописних записів та підписів, виконаних чорнилом.

Так судом встановлено, що видаткова накладна №РнБ-004501 від 05.08.2013р. є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджує господарську операцію по поставці товару та підтверджує її здійснення.

Також, із урахуванням наданих позивачем доказів по справі, факт отримання відповідачем товару за накладною № РнБ-004501 від 05.08.2013р., підтверджується відображенням даної господарської операції на рахунках бухгалтерського обліку юридичної особи, у фінансовій, податковій звітності (або у обліку доходів та витрат, який здійснюється платником єдиного податку).

Так, судом встановлено наявність поставки позивачем відповідачу на товару, існування заборгованості фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 по оплаті вартості отриманого товару, у зв'язку з чим позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 49865,52грн. є обґрунтованою та підлягає судом задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 пені в розмірі 515,40грн., розрахованої за період з 14.08.2013р. (29днів прострочення), що обрахована із суми заборгованості у розмірі 49865,52грн., та штрафу у розмірі 50%вартості неоплаченого товару у розмірі 24932,76грн.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 цього кодексу є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки(штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до п. 3.17.4. Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки(штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язань, причини(причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки(штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони(в тому числі вжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушень та його наслідків) тощо.

З огляду на викладені обставини, які судом прийняті до уваги, суд вважає за можливе з власної ініціативи зменшити розмір пені до 1грн. та штрафу до 1грн., зі стягненням з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 пені в розмірі 1грн. та штрафу в розмірі 1грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Неолоджик" до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 49865,52грн., пені у розмірі 1грн., та штрафу у розмірі 1грн.

Приймаючи до уваги те, що п. 3.17.4. Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки, тому згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача витрати по сплаті судового збору на суму 1720,50грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (65113, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Неолоджик" (65017, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) основний борг у розмірі 49865 (сорок дев'ять тисяч вісімсот шістдесят п'ять) грн. 52коп., пеню у розмірі 1(одну)грн., та штраф у розмірі 1(одну)грн., витрати по сплаті судового збору на суму 1720 (одну тисячу сімсот двадцятьгрн.50коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати у порядку ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 24.02.2015р.

Суддя С.Ф. Гут