РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2015Справа №910/594/15-г

За позовом Міністерства Оборони України;

до Концерну "Техвоєнсервіс";

про стягнення 215 069,65 грн.

Суддя О. В. Мандриченко
Представники:

Від позивача: Марченко І. О., представник, довіреність № 220/841/д від 14.11.2014 р.;

Від відповідача: Козоріз А. С., представник, довіреність № 5 від 15.01.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство оборони України звернулося до суду з позовом до Концерну Техвоєнсервіс про стягнення 166 377,48 грн. заборгованості за реалізоване військове майно за договором комісії, 15 148, 56 грн. пені, 5 209,00грн 3% річних та 28 334,61 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2015 року порушено провадження у справі № 910/594/15-г.

У судовому засіданні 17.02.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити. Письмових заперечень проти позову відповідачем подано не було.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Міністерством оборони України, як комітентом, та Концерном «Техвоєнсервіс», як комісіонером, 27.05.2013 р. було укладено договір № 290/2/123-13вр (далі договір), за умовами якого комітент доручає комісіонеру, а комісіонер бере на себе зобов`язання за комісійну плату укласти на умовах, що не суперечать цьому договору та виконати від свого імені, в інтересах комітента та за рахунок останнього, договір з покупцем на реалізацію надлишкового військового майна Збройних Сил України на умовах EXW військова частина НОМЕР_1 (смт. Вакуленчук), відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати Інкотермс у редакції 2000 року на внутрішньому ринку згідно зі специфікацією (додаток № 1 до договору).

Відповідно до п. 4.1. договору ціна, за яким комітент передає для реалізації комісіонеру майно підтверджується додатками до договору і встановлюється сторонами в розмірі 291 440,00 грн. без ПДВ і включає вартість майна.

Згідно п. 5.5. договору, кошти, отримані комісіонером від реалізації покупцю майна, за виключенням комісійної плати, ПДВ, який включається до ціни реалізації майна, та документально підтверджених сум витрат, понесених комісіонером при організації реалізації покупцю майна за даним договором (у розмірах, узгоджених з комітентом), протягом п`яти робочих днів з дати підписання актів прийому-передачі майна від комісіонера до покупця, але не пізніше 7 робочих днів з дати підписання актів прийому-передачі майна від комітента до комісіонера перераховуються у гривнях на рахунок комітента, зазначений у розділі 15 цього договору, з обов`язковою позначкою в платіжному дорученні відповідно договору.

Прийом-передача майна від комітента до комісіонера здійснюється на підставі наряду та наявності у повноважного представника комісіонера довіреності, виданої в установленому порядку. Наряд видається після перерахування коштів за майно. Прийом-передача майна оформлюється відповідними актами, які є підтвердженням повного виконання комітентом зобов`язань за договором в частині, що стосується передачі майна комісіонеру для його безпосередньої реалізації покупцю, якщо інше не буде письмово погоджено сторонами. (п. 6.3. договору)

Позивачем долучені до матеріалів справи довідки: № 225/К/1262-7 від 06.06.2013, № 225/К/1330-7 від 14.06.2013, № 225/К/1333-7 від 14.06.2013, № 225/К/1312-7 від 11.06.2013, № 225/К/1356-7 від 19.06.2013, № 225/К/1355-7 від 19.06.2013, № 225/К/1690-7 від 02.08.2013, № 225/К/2328-7 від 24.10.2013, які свідчать про отримання від покупця коштів за майно, та в яких виділено суми належні до перерахування позивачу. Також позивачем надано суду акт прийому-передачі майна від № 2186 від 18.11.2013, який підтверджує факт передачі майна та його вартість. Усі ці документи оформлені належним чином, містять підписи представників сторін та скріплені їх печатками.

Претензій щодо якості та комплектності переданого за вказаними актами майна відповідач не заявляв, але отримавши оплату від покупця майна, належні позивачу відповідно до умов договору кошти в сумі 166 377,48 грн. не перерахував. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності у відповідача заборгованості в розмірі 166 377,48 грн., яка не була погашена на час подання позову та залишається непогашеною на даний час, позивачем належним чином доведена, документально підтверджена, а тому заявлені позовні вимоги про стягнення 166 377,48 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником грошового зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення інфляційних втрат та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України, а також пені відповідно до п. 8.3 договору та на підставі статей 546, 549 ЦК України, положень Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Перевіривши додані позивачем до позову розрахунки вищевказаних санкцій, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам договору, а відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача 15 148,56 грн. пені, 5 209,00 грн. 3% річних та 28 334,61 грн. інфляційних втрат визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового бору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Концерну Техвоєнсервіс (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ) 166 377 (сто шістдесят шість тисяч триста сімдесят сім) грн. 48 коп. основного боргу, 15 148 (п`ятнадцять тисяч сто сорок вісім) грн. 56 коп. пені, 5 209 (п`ять тисяч двісті дев`ять) грн. 00 коп. 3% річних, 28 334 (двадцять вісім тисяч триста тридцять чотири) грн. 61 коп. інфляційних втрат та 4 301 (чотири тисячі триста одну) грн. 38 коп. судового збору. Видати наказ.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 19.02.2015 р.