ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 р. Справа № 922/5310/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В.

при секретарі Кузнєцовій І.В.,

за участю представників:

позивача - Сідей О.В. (довіреність б/н від 21.12.2014 року);

відповідача - Дерев'янко Д.В. (довіреність б/н, від 01.12.2014 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№30Х/1-12) на рішення господарського суду Харківської області від 08 грудня 2014 року у справі № 922/5310/14

за позовом Приватного підприємства "Донмед", м. Донецьк,

до Державної установи "Інститут медичної радіології ім.. С.П. Григор'єва Національної академії медичних наук України", м. Харків,

про стягнення коштів у розмірі 370062,52 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року позивач - приватне підприємство «ДОНМЕД» звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - державної установи «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва Національної академії медичних наук України» про стягнення боргу за договором № 7/7-13 закупівлі медичного обладнання за державні кошти від 02 серпня 2013 року в розмірі 370 062, 52 грн., з яких 309 960, 00 грн. основний борг, 50 523, 48 грн. інфляційні втрати, 9 579, 04 грн. 3 % річних, також просив суд покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.12.2014 р. у справі № 922/5310/14 (суддя Калініченко Н.В.) позовні вимоги позивача задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 309 960, 00 грн. основного боргу, 50 523, 48 грн. інфляційних втрат, 9 579, 04 грн. 3 % річних та 7 401, 25 грн. судового збору.

Рішення мотивоване тим, що позивач належним чином довів виконання ним умов договором № 7/7-13 закупівлі медичного обладнання за державні кошти від 02 серпня 2013 року в частині постачання медичного обладнання на загальну суму 309 960, 00 грн., відповідач доказів оплати отриманого товару не надав. У зв'язку з несплатою відповідачем отриманого товару йому з дати отримання товару - 04.10.2013 р. нараховані позивачем та стягнуті судом 50 523, 48 грн. інфляційні втрати та 9 579, 04 грн. 3 % річних.

Відповідач із рішенням суду першої інстанції не погодився та подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 08.12.2014 р. у справі № 922/5310/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні його позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на необґрунтованість рішення по справі та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його прийнятті.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржник також вважає, що внаслідок фактичної поставки товару позивачем в порядку іншому, ніж визначено умовами договору (до отримання 100 % передоплати), строк зустрічного виконання обов'язку відповідачем по його оплаті є невстановленим, а, отже, має визначатись на підставі норми ст. 530 ЦК України. Письмової вимоги в порядку ст. 530 ЦК України позивачем відповідачеві не надсилалось.

Також, апелянт посилається на відсутність повного виконання позивачем зобов'язання з поставки медичного обладнання, а саме, відсутнє проведення монтажних та пусконалагоджувальних робіт, навчання персоналу, у зв'язку з чим позов позивача про сплату боргу є передчасним.

Позивач відзив на апеляційну скаргу відповідача не надав.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу у відповідності до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення, 02.08.2013 р. між державною установою «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва Національної академії медичних наук України» (замовник) та приватним підприємством «ДОНМЕД» (постачальник) було укладено договір № 7/7-13 відповідно до умов якого, постачальник зобов'язався у 2013 році поставити замовникові «Теплообмінники; установки для кондиціювання повітря не побутові, не побутове холодильне та морозильне устаткування» код 28.25.1 за ДК 016-2010, а замовник зобов'язався прийняти і оплатити товари. Найменування (номенклатура, асортимент) та кількість товару: «Теплообмінники; установки для кондиціювання повітря не побутові, не побутове холодильне та морозильне устаткування» (ламінарна шафа 2 класу - 1 шт., ламінарна шафа 1 класу 2 шт.) код 28.25.1 за ДК 016-2010 - 2 найменування, згідно специфікації (додаток № 1), який є невід'ємною частиною договору (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Сторонами, відповідно до п.3.1 договору, було узгоджено ціну договору, яка становить 309 960 грн. 00 коп. (в т.ч. 51 660, 00 грн. ПДВ).

Порядок здійснення розрахунків передбачений розділом 4 договору. Згідно п.п. 4.1 вказаного договору сторонами передбачено, що розрахунки проводяться шляхом: попередньої оплати у розмірі 100% загальної суми договору на розрахунковий рахунок постачальника на підставі п.п. 1 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1404 від 09.10.2006 р. «Питання попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» із змінами.

У п. 5.1 договору був визначений термін поставки товарів серпень-жовтень 2013 року: товар повинен бути поставлений за заявкою замовника (відповідача) в кількості та у строки, що не перевищують 3-х місяців з дати отримання учасником (позивачем) передоплати.

Відповідно до п. 5.2. договору місце поставки товарів м. Харків, вул. Пушкінська, 82, склад замовника.

Пунктом 5.3. договору передбачалася можливість постачання товару за заявкою замовника до надходження передоплати на розрахунковий рахунок постачальника.

Приймання-передача товарів проводиться по кількості місць без розпаковки тари і оформлюється видатковою накладною, яка підписується матеріально відповідальними особами постачальника та замовника (п.5.5. договору).

Пунктом 5.11. договору було передбачено, що протягом трьох днів після завершення постачання товару, передбаченого цим договором, проведення пусконалагоджувальних робіт, між постачальником та замовником складається двосторонній акт приймання-передачі.

Зобов'язання постачальника щодо поставки товару вважається виконаним у повному обсязі з моменту завершення пусконалагоджуваних робіт товару та навчання медичного персоналу у місці поставки замовника за узгодженням з замовником датою початку та програмою навчання (п. 5.12. договору).

Згідно з положеннями п.п. 6.1.1. договору замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари, а постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари, відповідно до п.п. 6.4.1. договору.

Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2013 року, а в частині розрахунків замовника з постачальником - до повного та належного виконання грошових зобов'язань (п. 10.1. договору).

Положення п. 12.1. договору передбачено, що невід'ємною частиною цього договору є специфікація (додаток № 1).

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 309 960 грн., а відповідачем його було прийнято, що підтверджується видатковою накладною № ДО-0000279 від 04.10.2013 р. та довіреністю серії 12ААД № 193262/1439 від 03.10.2013 р. та актом звіряння розрахунків від 01.10.2014 р.

Також, в матеріалах справи містяться Акт прийому-передачі б/н від 03.10.2013 р. до договору № 7/7-13 від 02.08.2013 р. та Акт б/н від 24.03.2014 р. введення до експлуатації до договору № 7/7-13 від 02.08.2013 р., які суд першої інстанції прийняв як належний допустимий та достатній доказ здійснення пуско-налагоджувальних робіт товару та навчання позивачем медичного персоналу відповідача, що відповідно п. 5.12. договору підтверджує виконання зобов'язання постачальника щодо поставки товару у повному обсязі і є підставою для проведення всіх розрахунків.

Проте колегія суддів, не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Акт б/н від 24.03.2014 р. введення до експлуатації до договору № 7/7-13 від 02.08.2013 р., підписаний головним лікарем Васильєвим Леонідом Яковичем, про введення до експлуатації Ламінарна шафа 2 класу (Бокс для фільтрації та очищення повітря МN 120) у кількості 1 шт. вартістю 120 000 грн (а.с. 38).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців єдиною особою, яка має право представляти інтереси відповідача перед третіми особами, вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори та інші документи є Красносельський Микола Вілленович - керівник, підписант, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АВ № 497485 (а.с. 58).

Статус відомостей Єдиного державного реєстру визначається статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» N 755-IV від 15 травня 2003 року.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін (ч.1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» N 755-IV від 15 травня 2003 року).

Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не містить достовірних відомостей, що головний лікар Васильєв Леонід Якович має право представляти інтереси відповідача перед третіми особами, вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори та інші документи.

Позивачем в суді першої та другої інстанцій не було надано до матеріалів справи належних доказів в підтвердження повноважень головного лікаря Васильєва Л.Я. на підписання Акту б/н від 24.03.2014 р. введення до експлуатації до договору № 7/7-13 від 02.08.2013 р.

Також, позивачем ні в суді першої ні в суді другої інстанції не було надано до матеріалів справи жодних доказів про введення до експлуатації іншого товару отриманого відповідачем на підставі видаткової накладної № ДО-0000279 від 04.10.2013 р. - Ламінарної шафи 1 класу (Бокс для фільтрації та очищення повітря LN 120) у кількості 2 шт. (вартістю 79 150 грн. за штуку) загальною вартістю 189 960 грн.

Отже, відсутність факту здійснення позивачем пуско-налагоджувальних робіт товару та навчання позивачем медичного персоналу відповідача, відповідно до умов п. 5.12. договору, підтверджує не виконання зобов'язання постачальника щодо поставки товару у повному обсязі, що позбавляє позивача права вимагати проведення всіх розрахунків за фактично поставлений товар.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що внаслідок виконання позивачем зобов'язання з поставки відповідачеві товару в порядку іншому, ніж визначено умовами укладеного між сторонами договору, строк виконання зустрічного зобов'язання відповідача з оплати поставленого товару, мав визначатись відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, тобто, мав бути здійснений покупцем негайно з дня прийняття товару і, у зв'язку із вказаними висновками, позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 9 579, 04 грн. та 50 523, 48 грн. інфляційних втрат визнав законними і ґрунтовними.

Враховуючи правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції, що строк виконання грошового зобов'язання настав в силу статті 692 ЦК України.

За приписами ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 ЦК України).

Норма ст. 538 ЦК України містить правила, які регулюють такий спосіб виконання зобов'язання як зустрічне виконання, при цьому зустрічним визнається таке виконання зобов'язання однією зі сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням свого обов'язку другою стороною і означає, що виконання свого обов'язку однією стороною неможливе до здійснення виконання другою стороною.

Так, умовами п. 4.1. договору закупівлі медичного обладнання за державні кошти № 7/7-13 від 02.08.2013 р. передбачено, що розрахунки проводяться шляхом попередньої оплати у розмірі 100 % загальної суми договору на розрахунковий рахунок постачальника на підставі п. п. 1 п. 1 Постанови КМУ від 09.10.2006 року ; 1404 «Питання попередньої оплати товарів робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» зі змінами, отже продавець, відповідно, має продати товар після попередньої його повної оплати покупцем.

Частинами 3, 4 ст. 538 ЦК України передбачено, що у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Як вбачається з матеріалів справи, незважаючи на факт відсутності передплати, позивач не скористався своїм правом призупинити виконання свого обов'язку з поставки товару і надалі на свій ризик здійснював поставку товару відповідачеві, що підтверджується відповідними доказами.

При цьому, укладений між сторонами договір закупівлі медичного обладнання за державні кошти № 7/7-13 від 02.08.2013 р. не містить положень щодо строків оплати товару у випадку його поставки до здійснення покупцем 100% передоплати, не містить конкретного визначення строку виконання зобов'язання і враховуючи норму ч. 4 ст. 538 ЦК України, отже строк виконання обов'язку відповідача здійснити оплату не може вважатись встановленим, а тому, з урахуванням вищевказаних приписів чинного законодавства України, такий строк мав би бути визначений за правилами статті 530 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказів пред'явлення визначеною ч.2 ст. 530 ЦК України вимоги позивачем про сплату відповідачем заборгованості за договором закупівлі медичного обладнання за державні кошти № 7/7-13 від 02.08.2013 р. матеріали даної справи не містять, згідно з поясненнями представника позивача у судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги - відповідачем дані вимоги не направлялись.

Відтак, встановлення факту прострочення виконання відповідачем зобов'язань з оплати отриманого товару здійснено господарським судом першої інстанції без врахування вищевказаних законодавчих приписів і без надання належної оцінки умовам укладеного між сторонами договору закупівлі медичного обладнання за державні кошти № 7/7-13 від 02.08.2013 р.

Така правова позиція узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України (Постанова ВГСУ від 16.09.2014 р. у справі № 910/24505/13).

Враховуючи вищезазначене Харківський апеляційний господарський суд вважає за можливе задовольнити апеляційну зі скасуванням рішенням господарського суду Харківської області від 08.12.2014 р. у справі № 922/5310/14 та прийняттям нового рішення про відмову позивачеві в задоволенні його позовних вимог.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктами 3 та 4 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 08 грудня 2014 року у справі №922/5310/14 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст постанови складено 18.02.2015 року

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С.