РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015Справа № 910/27697/14

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "КЛОВ"
До Товариства з обмеженою відповідальністю "БАКАР"
Простягнення 3 365 354,39 грн.

Суддя Бондаренко Г. П.

Представники сторін:

Від позивача:Токарева Ю.П. (дов. б/н від 03.12.2014)
Від відповідача: Макаренко А.І. (дов. б/н від 23.01.2015)

Відповідно до ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні 27.01.2015 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛОВ" (далі за текстом - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАКАР" (далі за текстом - відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки № 19/04-1 від 19.04.2010 в розмірі 3 365 354,39 грн., а також просить покласти судові витрати на позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2014 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 910/27697/14, розгляд справи призначено на 27.01.2015.

27.01.2015 через канцелярію Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання ухвали про порушення провадження по справі.

27.01.2015 через канцелярію Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання ухвали про порушення провадження по справі.

В судове засідання 27.01.2015 представники сторін з'явилися та надали усні пояснення по справі, вимоги ухвали про порушення провадження у справі виконали.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем його зобов'язань за договором поставки № 19/04-1 від 19.04.2010 в частині оплати за поставлений товар.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнає повністю, але у зв'язку з відсутністю кошів не може погасити суму заборгованості.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2010 між позивачем, у якості постачальника, та відповідачем, у якості покупця, укладено договір поставки №19/04-1 (далі по тексту - договір), відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов'язується систематично постачати і передавати у власність покупця товар (далі по тексту - товар), згідно асортименту, зазначеного в додатку № 1 до договору, а покупець зобов'язується приймати цей товар та своєчасно оплачувати його вартість, на умовах, викладених у договорі.

Згідно п. 1.2. договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної на товар, яка засвідчує момент передачі товару.

Відповідно п. 2.1. договору асортимент, кількість та ціна товару визначається в накладних, які підписуються уповноваженими представниками сторін. Вартість товару в накладних є підставою для проведення розрахунків між сторонами даного договору.

Сторони у п. 3.1. договору погодили, що загальна вартість окремої партії товару та ціна кожного виду товару, зазначаються у накладній на товар.

У пункті 3.2. сторонами домовлено, що оплата за товар здійснюється частинами, які узгоджуються сторонами додатково, в тому числі і засобами електронної пошти, протягом дії даного договору.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що за отриманий товар розрахунки здійснюються в безготівковому порядку шляхом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно п. 4.1. договору постачальник зобов'язується передати покупцю при передачі товару документи, підтверджуючі якість товару, а саме: сертифікати якості, гігієнічні висновки і т.п.

Відповідно п. 4.3 договору претензії при постачанні (недостача, бій, втрата товарного вигляду) відмічаються під час приймання товару, оформлюються окремим актом та підтверджуються підписами працівників покупця та постачальника.

Сторони у п. 5.1. договору погодили, що поставка товару здійснюється за попереднім узгодженням сторонами заявки на товар по телефону або факсу.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що поставка товару здійснюється за рахунок покупця зі складу постачальника на склад покупця, розташованого за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Броварська окружна, 8.

30.11.2010 між відповідачем і позивачем укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки №19/04-1 від 19.04.2010, відповідно до п.1 якої сторони дійшли до згоди, що покупець сплачує постачальнику грошові кошти, витрачені останнім на зберігання та розвантажувально-завантажувальні послуги митно-ліцензійного складу.

01.06.2013 між позивачем, в якості кредитора і Товариством з обмеженою відповідальністю "Аромікс" (далі по тексту - новий кредитор) було укладено договір №01/06/13 про відступлення права вимоги (далі по тексту - договір про відступлення права вимоги), відповідно до п.1.1 якого вказаним договором регулюються відносини, пов'язані із відступленням права вимоги у зобов'язанні, що виникає із договору поставки №19/04-1 від 19.04.2010, та видаткових накладних на загальну суму 2 068 698,00 грн.

За твердженням позивача, на виконання умов договору поставки, постачальником було здійснено поставку товару відповідачу на загальну суму 101 053 099, 84 грн. Покупцем було здійснено часткову оплату за поставлений товар на загальну суму 91 082 920,48 грн. та повернуто товару на суму 4 536 126, 26 грн. Крім того, шляхом підписання договору про відступлення права вимоги, позивач передав право вимоги, за договором на суму 2 068 698, 00 грн. третій особі (ТОВ "Аромікс").

Заборгованість відповідача за договором у розмірі 3 365 354,39 грн. рахується за товар поставлений позивачем по видатковим накладним копії яких наявні в матеріалах справи, а саме: №РН-0000288 від 29.04.2013 на суму 172 537,87 грн., № РН-0000295 від 29.04.2013 на суму 86 970,96 грн., №РН-0000310 від 30.04.2013 на суму 326 206,92 грн., № РН-0000311 від 30.04.2013 на суму 66 141,72 грн., №РН-0000312 від 30.04.2013 на суму 10 244,28 грн., №РН-0000313 від 08.05.2013 на суму 240 187,66 грн., №РН-0000332 від 14.05.2013 на суму 248 320,75 грн., № РН-0000333 від 15.05.2013 на суму 197 646,41 грн., №РН-0000363 від 21.05.2013 на суму 174 896,09 грн., №РН-0000396 від 27.05.2013 на суму 79 627,87 грн., № РН-0000407 від 28.05.2013 на суму 72 930,62 грн., №РН-0000408 від 29.05.2013 на суму 65 610,55 грн., №РН-0000434 від 04.06.2013 на суму 110 761, 63 грн.; №РН-0000452 від 12.06.2013 на суму 326 901,86 грн., №РН-0000480 від 18.06.2013 на суму 31 211,82 грн., №РН-0000487 від 19.06.2013 на суму 218 538,68 грн., №РН-0000491 від 25.06.2013 на суму 70 912,98 грн., №РН-0000504 від 25.06.2013 на суму 17 866,94 грн., №РН-0000507 від 27.06.2013 на суму 259 964,64 грн., №РН-0000530 від 02.07.2013 на суму 127 448,27 грн., №РН-0000558 від 11.07.2013 на суму 138 436,93 грн., №РН-0000584 від 17.07.2013 на суму 162 954,61 грн., №РН-0000687 від 23.08.2013 на суму 79 822,00 грн., №РН-0000704 від 30.08.2013 на суму 20 954,92 грн., №РН-0000727 від 06.09.2013 на суму 27 667,49 грн., №РН-0000743 на суму 13.09.2013 на суму 37 154,69 грн., №РН-0000761 від 20.09.2013 на суму 29 610,52 грн., №РН-0000784 від 27.09.2013 на суму 32 977, 81 грн., №РН-0000798 від 04.10.2013 на суму 27 118, 32 грн., №РН-0000823 від 11.10.2013 на суму 33 126, 79 грн. Загальна сума поставленого позивачем відповідачу товару за вищезазначеними накладними складає 3 494 752, 60 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем направлено відповідачу вимогу про стягнення заборгованості б/н б/д (яку відповідач отримав нарочно 11.11.2014), якою вимагав протягом 7 банківських днів з моменту отримання вимога погасити борг у розмірі 3 365 354, 33 грн.

Відповідач наявність у нього перед позивачем заборгованості в розмірі 3 365 354, 33 грн. за договором не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Договір поставки № 19/04-1 від 19.04.2010 є договором поставки, а відтак у відповідній частині між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Поряд з цим, стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору поставлено відповідачу товар на загальну суму 3 494 752, 60 грн.

Поставлений товар, за твердженням позивача підтвердженим відповідачем, оплачений відповідачем був тільки частково і станом на момент вирішення спору заборгованість відповідача за поставлений товар перед позивачем складає 3 365 354, 39 грн.

Постачальником за договором умови договору виконано в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору. Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнає повністю, та зазначає, що у зв'язку з відсутністю кошів не може погасити суму заборгованості.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості у розмірі 3 365 354, 39 грн. та/або в будь-якому іншому розмірі відповідачем суду не надано.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 3 365 354,39 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 3 365 354,39 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Клов" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАКАР" (01133, м. Київ, вул. Кутузова, буд. 18/7; ідентифікаційний код: 37045178; в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження") на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОВ" (01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/7, кімн. 505; ідентифікаційний код: 31111564) 3 365 354 (три мільйони триста шістдесят п'ять тисяч триста п'ятдесят чотири) грн. 39 коп. та 67 307 (шістдесят сім тисяч триста сім) грн. 09 коп. витрат на оплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.02.2015.

Суддя Г. П. Бондаренко