ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 лютого 2015 року Справа № 5028/9/31б/2012
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Коваленка В.М.,
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Чернігів
на ухвалу від 30.04.2014 Київського апеляційного господарського суду
у справі№ 5028/9/31б/2012 господарського суду Чернігівської області
за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 та з ним 5 осіб
про банкрутствопублічного акціонерного товариства "Чернігівбуд", м. Чернігів
розпорядник майна Барбаров О.Ю., м. Чернігів
ВСТАНОВИВ:

Подана вдруге 29.12.2014 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (далі - заявник) касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 30.04.2014 у справі № 5028/9/31б/2012 не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Колегія суддів встановила, що до касаційної скарги взагалі не додано доказів надсилання її копії сторонам у справі, що підтверджується актом Київського апеляційного господарського суду від №09-14/9/15 від 12.01.2015.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, підпунктом 8 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено розмір ставки судового збору з апеляційних і касаційних скарг у справі про банкрутство, а саме 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається, заявником не надано доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги та одночасно заявлено клопотання про звільнення від його сплати. У якості підстави для звільнення від сплати судового збору заявник вказує на тяжкий фінансовий стан у зв'язку з провадженням у даній справі про банкрутство.

У той же час за нормою статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою, зокрема, звільнити від сплати судового збору.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку заявником касаційної скарги є суб'єкт підприємницької діяльності, який здійснює таку діяльність на власний ризик з метою одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

У зв'язку з чим сама лише обставина, пов'язана з тяжким фінансовим становищем такого суб'єкта господарювання, не може вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору. Більше того, у порушення вимог ст. 33 ГПК України жодних доказів у підтвердження наведених у клопотанні обставин заявник не надав.

Колегія суддів також звертає увагу, що у даному випадку сума судового збору за подання касаційної скарги становить лише 609 грн., тобто не є значною.

Отже, з огляду на імперативні приписи ст. 8 Закону України "Про судовий збір" наведена заявником у клопотанні обставина не може бути визнана судом касаційної інстанції достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що є підставою для повернення касаційної скарги згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Також, статтею 110 ГПК України передбачено, що касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Колегія суддів встановила, що скарга подана на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 30.04.2014 зі значним пропуском встановленого процесуального строку для її подання, про що свідчить поштовий штамп на конверті, у якому скарга направлена до Київського апеляційного господарського суду - 29.12.2014. Однак до скарги не додане клопотання про відновлення цього строку, заявлене в порядку ст. 53 ГПК України, що є безумовною підставою для її повернення відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Вищого господарського суду України від 24.12.2014 у даній справі тотожна касаційна скарга вже поверталась заявнику з цих самих підстав.

Однак, не зважаючи на існування ухвали Вищого господарського суду України, заявник вдруге звернувся з касаційною скаргою, проігнорувавши вказівки суду касаційної інстанції та не усунувши недоліки касаційної скарги.

Отже, ігнорування вимог суду касаційної інстанції та подання неналежно оформленої касаційної скарги вдруге свідчить про зловживання заявником своїми процесуальними правами та свідоме невиконання судового рішення, яке відповідно до ст. 124 Конституції України є обов'язковим до виконання на всій території України.

Суд касаційної інстанції застережує, що в разі наступного подання тотожної касаційної скарги буде направлено повідомлення до Генеральної прокуратури України в порядку ст. 90 ГПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись 129 Конституції України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 33, 53, 86, 90, 110, 111, п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 30.04.2014 у справі № 5028/9/31б/2012 повернути її заявнику.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич