РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015Справа №910/26402/14

За позовомКомунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерськжитло"
доФізичної особи-підприємця Андрієнко Тетяни Іванівни
простягнення 55 923,08 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Ілюшко С.А. - провідний юрисконсульт;
від відповідача:Андрієнко Т.І.; Пазюк В.М. - адвокат;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерськжитло" звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Андрієнко Тетяни Іванівни про стягнення заборгованості за комунальні послуги та експлуатаційні витрати в сумі 39 971,28 грн., пені в розмірі 5 560,93 грн., інфляційних втрат в сумі 7 714,44 грн., а також 3% річних в розмірі 2 676,43 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.11.2014 р. порушено провадження у справі №910/26402/14 та призначено її до розгляду на 14.01.2015 р.

Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання 14.01.2015 р. та необхідність витребування у сторін додаткових документів на підтвердження їх вимог та заперечень, ухвалою суду 14.01.2015 р. відкладено розгляд справи на 23.01.2015 р.

Ухвалою суду від 23.01.2015 р. продовжено строк вирішення спору до 11.02.2015 р., відкладено розгляд справи на 11.02.2015 р. та з метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, витребувано від сторін додаткові документи.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору №37 від 01.01.2008 р. на комунальні послуги та експлуатаційні втрати (надалі - Договір) в частині здійснення своєчасної оплати вартості наданих за період з 01.12.2007 р. по 01.09.2012 р. послуг.

Відповідач проти позову заперечив з тих підстав, що приміщення №56 по вул. Звіринецька, 63А, загальною площею 103,1 кв.м на підставі Договору купівлі-продажу від 30.08.2012 р. було відчужене іншій особі, а відтак, саме Кузнецов І.О., на думку Фізичної особи-підприємця є належним відповідачем по даній справі.

Між тим, відповідач вказав, що спірний правочин втратив чинність, оскільки в подальшому, між контрагентами укладались Договори на комунальні послуги та експлуатаційні витрати №37 від 17.07.2008 р. та №37 від 13.07.2010 р.

При цьому, Фізичною особою-підприємцем Андрієнко Тетяною Іванівною, 11.02.2015 р. заявлено про застосування строків позовної давності.

У судових засіданнях 14.01.2015 р., 23.01.2015 р. та 11.01.2015 р. представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

В свою чергу, 23.01.2015 р. та 11.02.2015 р. відповідач проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 11.02.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як свідчать матеріали справи, 01.01.2008 р. між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерськжитло" (КП УЖК "Печерськжитло") та Довжук Тетяною Іванівною (Користувач) укладено Договір, предметом якого є надання КП УЖГ "Печерськжитло" Користувачу комунальних послуг, забезпечення обслуговування та експлуатації будинку (будівлі), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Звіринецька, 63-а, та утримання прибудинкової території.

Спірне приміщення, загальною площею 103,1 кв.м. по вул. Звіринецька, 63-а, на підставі Договору купівлі-продажу нежилого приміщення №481 від 15.07.2003 р., на праві власності належало Довжук Т.І., прізвище якої було змінено на Андрієнко Т.І.

Згідно з п. 1.2 Договору Користувач зобов'язався вчасно та в повному обсязі вносити на розрахунковий рахунок КП УЖГ "Печерськжитло" плату за комунальні та інші послуги за цим договором; брати участь у витратах КП УЖГ "Печерськжитло" на утримання будинку та прибудинкової території користуючись обумовленим приміщенням на підставі договору купівлі-продажу від 15.07.2003 р. №481 та акту прийому-передачі №289 від 16.07.2003 р. використовуючи приміщення за адресою: м. Київ, вул. Звіринецька, 63-а загальною площею 103,1 кв.м.

За умовами укладеного правочину, позивач зобов'язаний, зокрема, забезпечити Користувача комунальними послугами в приміщеннях (будинку) у відповідності з додатком №1 до договору, який є його невід'ємною частиною (п. 2.1.1 Договору).

Пунктом 2.2.2 вказаного правочину передбачено, що Користувач зобов'язаний щомісячно вносити на розрахунковий рахунок КП УЖГ "Печерськжитло" плату за комунальні послуги, обслуговування будинку та прибудинкової території, інші послуги по цьому договору та додатками до нього.

Відповідно до п. 4.1.3 Договору платежі за поточний місяць, що визначені додатку 1 до цього договору вносяться Користувачем на розрахунковий рахунок КП УЖГ "Печерськжитло" до 30-го числа поточного місяця. Рахунок-фактура або платіжна вимога надається Користувачу до 15-го числа поточного місяця.

У розділі 6 Договору передбачено, що останній діє з 01.01.2008 р. до 01.01.2012 р. включно. Продовження терміну дії угоди можливе на аналогічний термін його дії після його закінчення за умов не відчуження даного приміщення його власником іншим юридичним чи фізичним особам, чи іншим шляхом переходу його до інших осіб згідно чинного законодавства.

У додатку №1 до вказаного вище правочину сторони передбачили перелік комунальних послуг.

Отже, предметом розглядуваного позову є стягнення з Фізичної особи-підприємця Андрієнко Т.І. заборгованості за комунальні послуги та експлуатаційні витрати за період з 01.12.2007 р. по 01.09.2012 р.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Документом, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду, є позовна заява. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов. Подати позов - означає звернутися до господарського суду із заявою, в якій повинно міститися прохання, адресоване суду, про розгляд спору про право, що виник.

Статтею 54 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту позовної заяви, відповідно до яких позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником та повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог.

Зміст позовних вимог включає предмет і підстави позову. Предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. До підстав позову входять лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов'язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків суб'єктів спірного матеріального правовідношення.

Згідно зі ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона за допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, заявляючи вимоги про стягнення заборгованості за вказані послуги, КП УЖК "Печерськжитло", зокрема, має підтвердити факт надання таких послуг у зазначений період.

Водночас, заперечення Фізичної особи-підприємця Андрієнко Т.І. з приводу того, що остання не є належним відповідачем, у відповідності до ст. 24 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає безпідставними в силу наступного.

Приписами ст. 21 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Таким чином, враховуючи той факт, що предметом розглядуваного спору є стягнення з Фізичної особи-підприємця Андрієнко Т.І. заборгованості, яка за твердженнями позивача, виникла під час здійснення нею підприємницької діяльності, а також приймаючи до уваги той факт, що з представлених суду документів не вбачається, що підприємницька діяльність відповідача припинена, і в матеріалах справи відсутні докази дострокового розірвання Договору, суд дійшов висновку, що Фізична особа-підприємець Андрієнко Т.І. є належним відповідачем у справі №910/26402/14, і яка, за загальним правилом, відповідає за своїми зобов'язаннями під час здійснення нею підприємницької діяльності належним їй майном.

Водночас, судом враховано, що позивач звертався до відповідача з аналогічним позовом, проте в межах цивільного судочинства.

Так, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.08.2014 р. закрито провадження в цивільній справі №757/11016/14-ц з тих підстав, що спірний Договір та Договір №37 від 17.07.2008 р., а також додатки до вказаних правочинів були укладені між позивачем та Андрієнко Т.І., як Фізичною особою-підприємцем, що також не заперечувалось відповідачем.

У розділі І Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено кого слід розуміти під споживачем, а саме фізичну чи юридичну особу, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

У пункті 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Натомість, суд зазначає, що позивачем жодних доказів на підтвердження факту надання відповідачу послуг, найменування та перелік, яких визначено у додатковій угоді №1 від 01.08.2008 р. до матеріалів справи представлено не було.

При цьому, суд зазначає, що матеріали справи також не містять будь-яких посилань позивача на документи, які на думку вказаного учасника судового процесу могли б підтвердити наявну у відповідача заборгованість.

Так, на підтвердження виникнення у Фізичної особи-підприємця Андрієнко Т.І. за Договором обов'язку сплатити надані КП УЖГ "Печерськжитло" комунальні послуги та експлуатаційні витрати за період з 01.12.2007 р. по 01.09.2012 р. позивачем було надано рахунки-фактури: №8-07.08 від 18.07.208 р., №8-08.08 від 18.08.2008 р., №8-09.08 від 12.09.2008 р., №8-10.08 від 15.10.2008 р., №8-11.08 від 14.11.2008 р., №8-.12.08 від 15.12.2008 р., №8-.01.09 від 20.01.2009 р., №8-02.09 від 16.02.2009 р., №8-.03.09 від 20.03.2009 р., №8-04.09 від 14.04.2009 р., №8-05.09 від 15.05.2009 р., №8-06.09 від 15.06.2009 р., №8-07.09 від 14.07.2009 р., №8-08.09 від 10.08.2009 р., №8-08.09 від 10.08.2009 р., №8-09.09 від 07.09.2009 р., №8-09.09 від 15.09.2009 р., №8-10.09 від 12.10.2009 р., №8-11.09 від 17.11.2009 р., №8-12.09 від 14.12.2009 р., №8-01.10 від 15.01.2010 р., №8-02.10 від 15.02.2010 р., №8-03.10 від 12.03.2010 р., №8-04.10 від 12.04.2010 р., №8-05.10 від 13.05.2010 р., №8-06.10 від 14.06.2010 р., №8-07.10 від 14.07.2010 р., №8-.08.10 від 11.08.2010 р., №8-09.10 від 15.09.2010 р., №8-.09.10 від 20.09.2010 р., №8-10.10 від 11.10.2010 р., №8-10.10 від 15.10.2010 р., №8-11.10 від 12.11.2010 р., №8-11.10 від 15.11.2010 р., №8-12.10 від 13.12.2010 р., №8-12.10 від 14.12.2010 р., №8-01.11 від 01.11.2011 р., №8-01.11 від 13.01.2011 р., №8-02.11 від 10.02.2011 р., №8-02.11 від 11.02.2011 р., №8-03.11 від 15.03.2011 р., №8-03.11 від 15.03.2011 р., №8-04.11 від 11.047.2011 р., №8-04.11 від 12.04.2011 р., №8-05.11 від 16.05.2011 р., №8-06.11 від 14.06.2011 р., №8-07.11 від 14.07.2011 р., №8-08.11 від 12.08.2011 р., №8-09.11 від 15.09.2011 р., №8-10.11 від 12.10.2011 р., №8-11.11 від 15.11.2011 р., №8-12.11 від 15.12.2011 р., №8-01.12 від 16.01.2012 р., №8-02.12 від 10.02.2012 р., №8-03.12 від 13.03.2012 р., №8-03.12 від 16.03.2012 р., №8-04.12 від 17.04.2012 р., №8-05.12 від 15.05.2012 р., №8-05.12 від 16.05.2012 р., №8-06.12 від 14.06.2012 р., №98-07.12 від 17.07.2012 р., №8-13.08.2012 р.

Однак, суд не приймає вказані вище рахунки-фактури як належні докази, оскільки у всіх представлених КП УЖГ "Печерськжитло" документах як підставу здійснення оплати зазначено "договір замовлення №37 від 01.01.2009 р.", тоді як предметом розглядуваного позову є стягнення заборгованості за "договором №37 від 01.01.2008 р.".

Стаття 253 Цивільного кодексу України визначає, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Водночас, враховуючи, що спірний правочин між сторонами було укладено 01.01.2008 р., в той час як позивач починає нараховувати борг з 01.12.2007 р., що передує даті підписання самого Договору на один календарний місяць, суд не погоджується з твердженнями позивача щодо виникнення у Фізичної особи-підприємця заборгованості за надані за Договором №37 від 01.01.2008 р. послуги починаючи з 01.12.2007 р.

Як вже зазначалось, у розділі 6 Договору передбачено, що останній діє з 01.01.2008 р. до 01.01.2012 р. включно. Продовження терміну дії угоди можливе на аналогічний термін його дії після його закінчення за умов не відчуження даного приміщення його власником іншим юридичним чи фізичним особам, чи іншим шляхом переходу його до інших осіб згідно чинного законодавства.

Згідно з п. 6.2 вказаного вище правочину дія останнього припиняється, зокрема, у разі зміни власника об'єкта.

Як слідує з матеріалів справи, 30.08.2012 р. між Андрієнко Т.І. (Продавець) та Кузнецовим І.О. (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до п. 1.1 якого Продавець передає, а Покупець приймає у власність нежиле приміщення №56 (в літ. А),загальною площею 103,1 кв.м, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Звіринецька, буд 63 а і сплачує за нього ціну, визначену цим договором.

За змістом ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

Таким чином, враховуючи умови укладеного між КП УЖГ "Печерськжитло" та Фізичною особою-підприємцем Андрієнко Т.І. Договору №37 від 01.01.2008 р. він припинив свою дію з 30.08.2012 р.

Водночас, як вже зазначалось, позивачем при зверненні до суду з розглядуваним позовом зазначено період, за яким за відповідачем начебто рахується заборгованість починаючи з 01.12.2007 р. по 01.09.2012 р., в той час як, спірний правочин 30.08.2012 р. вже припинив свою дію.

При цьому, господарський суд зазначає, що у додатку №1 до вказаного вище правочину сторони передбачили перелік комунальних послуг, а саме:

- холодна вода (договір з ВАТ "Київводоканал");

- гаряча вода;

- центральне опалення;

- електрична енергія (договір з АЕК "Київенерго");

- вивіз сміття;

- технічне обслуговування мереж;

- експлуатаційні витрати.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що додатком 3 до рішення сесії Печерської районної у м. Києві ради №47 від 12.06.2007 р. визначено перелік об'єктів нерухомого майна (жилі будинки), що вилучаються з оперативного управління ЖЕО-605 та ЖЕО-607 КП УЖГ "Печерськжитло" та закріплюються на праві оперативного управління за КП УЖГ "Печерськжитло", серед яких є спірний об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Звіринецька, 63-А.

Водночас, суд зазначає, що загальна площа будинку згідно вказаного переліку за адресою, що зазначена вище становить 3228 км.м.

Проте, позивачем не надано жодних документів на підтвердження надання та постачання вказаних послуг, як за спірним об'єктом нерухомості, який на праві приватної власності належав Фізичній особі-підприємцю Андрієнко Т.І. так і по будинку в цілому (з розмежуванням та розбивкою по поверхах та квартирах окремо).

Між тим, суд зазначає, що в матеріалах справи наявні інші правочини укладені між КП УЖГ "Печерськжитло" та Андрієнко Т.І. на комунальні послуги та експлуатаційні витрати, а саме: №37 від 17.07.2008 р., №37 від 13.07.2010 р. з додатками до них, які не є предметом розглядуваного позову, проте свідчать про наявність між учасниками судового процесу інших, ніж ті що заявлені, господарсько-договірних відносин.

Водночас, судом враховано, що Печерським районним судом м. Києва, за наслідками розгляду цивільної справи №2-1482-1/08 було стягнуто з відповідача заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги та участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території за період з 01.11.2007 р. по 01.11.2008 р. заборгованість за договором №32 від 17.07.2003 р. в сумі 5 275,00 грн.

Тобто, відповідачем, за період з 01.11.2007 р. по 01.11.2008 р., який частково охоплює спірний період було сплачено заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги та участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території, проте за іншим правочином.

Відповідач стосовно надання зазначених вище послуг представив заперечення, оскільки послуги, зокрема, з гарячої води відповідачем не замовлялись, а позивачем не надавались. В той час як послуги по постачанню води, за твердженнями відповідача надавалась за іншим договором, а саме №05367/5-06 від 23.12.2004 р., укладеним з ВАТ "АК "Київводоканал".

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.

Статтею 36 вказаного Кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно із ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписом ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наразі, в матеріалах справи відсутні як акти виконаних робіт або наданих послуг складені за підписами повноважних учасників судового процесу, так і посилання позивача на докази які можуть підтвердити надані КП УЖГ "Печерськжитло" послуги.

При цьому, суд зазначає, що у випадку неможливості подання документів, зокрема, актів наданих послуг, накладних, позивач вправі був звернутись до господарського суду міста Києва з клопотанням, в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України.

Натомість, КП УЖК "Печерськжитло" жодних підтверджуючих документів про наявність у Фізичної особи підприємця Андрієнко Т.І. боргу з комунальних послуг та експлуатаційних витрат ані до позовної заяви, ані протягом розгляду справи в суді, до матеріалів справи представлено не було.

Відтак, враховуючи не доведення позивачем факту надання за період з 01.12.2007 р. по 01.09.2012 р. вказаних послуг відповідачу за Договором, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Що ж стосується вимоги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерськжитло" про стягнення з Фізичної особи-підприємця Андрієнко Тетяни Іванівни пені в сумі 5 560,93 грн., інфляційних втрат в розмірі 7 714,44 грн., а також 3% річних в сумі 2 676,43 грн., суд також відмовляє у їх задоволенні, оскільки останні є похідними, від заявлених вимог.

Оскільки, суд дійшов висновку щодо наявності самостійних підстав для відмови у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерськжитло", розгляд заяви відповідача про пропуск строків позовної давності не здійснюється.

Судовий збір згідно з ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України залишається за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерськжитло" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 16.02.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко