ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2015 р.Справа № 922/420/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Семенов О.Є.

розглянувши справу

за позовом Державна організація "Комбінат "Світанок" Державного агентства резерву України, м. Харків
до Комунальне підприємство "Злочівське районне житлово-комунальне господарство", смт. Золочів
про стягнення коштів у розмірі 6 699,99 грн.
за участю представників:

позивача - Краснобрижій А.Ю. (дов. №1 від 05.01.2015 р.), Костенко Г.І., за дов. № 2 від 05.01.2015 року

відповідача - не з'явився

за відсутності клопотання фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державна організація "Комбінат "Світанок" Державного агентства резерву України, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Комунального підприємства "Золочівське районне житлово-комунальне господарство", про стягнення заборгованості за отримані послуги у розмірі 6 699,99 грн., а також просить суд покласти на відповідача судові витрати у розмірі 1 827,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором № 53 надання послуг з водопостачання від 01 січня 2012 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 січня 2015 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/420/14 та призначено її до слухання у судовому засіданні на 02 лютого 2015 року.

02 лютого 2015 року ухвалою господарського суду Харківської області відкладено розгляд даної справи до 16 лютого 2015 року.

12 лютого 2015 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 5698 від 12 лютого 2015 року) про долучення до матеріалів справи: довідку Державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області; копії виписок з банку за період січня 2012 року по вересень 2012 року; копії Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно позивача та відповідача; копію довідки про назви та номери рахунків у кредитних установах; копії рахунків фактури за період з січня 2012 року по грудень 2012 року; копії доповідних записок; копії актів здавання-приймання робіт (послуг). Даний пакет документів судом долучено до матеріалів справи.

В призначене судове засідання 16 лютого 2015 року з'явивилися представники позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд супровідним листом долучити до матеріалів справи копію виписки з банку за серпень 2012 року, дані документи судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 5991 від 16 лютого 2015 року.

Відповідач свого уповноваженого представника в судове засідання не направив, витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомляв, свою правову позицію з приводу позовних вимог до суду також не надав.

Як визначено у п. п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи) направлялися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів.

Окрім того про обізнаність відповідача про час, дату та місце розгляду справи свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (арк. спр. 38, 77).

Таким чином, суд вважає, що сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач не з'явився у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Так, наявні в матеріалах справи ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи свідчать, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 16 лютого 2015 року представники позивача не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01 січня 2012 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) було укладено договір № 53 надання послуг з водопостачання.

Відповідно п. п. 1.1, 1.2 договору, постачальник бере на себе зобов'язання, поставляти на протязі поточного року холодну воду житловим багатоквартирним будинкам по вул. 1 Травня, Коника, Корольова підпорядкованим КП "Злочівське РЖКГ" в кількості 1 250 куб.м на місяць, або 15 000 куб.м. на рік. Споживач бере на себе зобов'язання обслуговування ліній водопостачання, що знаходяться за територією постачальника.

Тариф на послуги з водопостачання складає 1,26 грн. за 1 куб.м води, в тому числі ПДВ 20%, 0,21 грн. Розрахунковий період встановлено споживачу з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Споживач протягом 3 днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в бухгалтерії комбінату рахунок на оплату послуги з водопостачання. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 банківських днів з дня його отримання. В разі неявки споживача для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу листом. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення. Оплата послуг за цим договором здійснюється в гривнях, шляхом перерахування споживачем коштів на зазначений в договорі розрахунковий рахунок постачальника (п. п. 2.1. 2.2, 2.3, 2.4 договору).

Фактом надання послуг вважається подача постачальником споживачу холодної води від артскважини комбінату (п. 5.1 договору).

Відповідно до п. 3.1, 9.1 договору, сторони встановлюють термін надання послуг за цим договором з 01 січня 2012 року по 31 грудня 212 року. Договір набирає чинності з дати зазначеної в договорі та після його підписання сторонами.

Згідно з наявними в матеріалах справи рахунком-фактури № 8 від 03 вересня 2012 року на суму 3 376,80 грн.; рахунком-фактури № 9 від 02 жовтня 2012 року на суму 2 106,72 грн.; рахунком-фактури № 10 від 31 жовтня 2012 року на суму 1 787,94 грн.; рахунком-фактури № 11 від 04 грудня 2012 року на суму 1 670,76 грн. (арк. спр. 13, 14, 16, 18) позивачем поставлено, а відповідачем прийнято за період з серпня по листопад 2012 року (включно) холодну воду на загальну суму 8 942,22 грн.

Позивачем зазначено, що відповідачем було здійснено часткову оплату послуг з водопостачання.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем на адресу відповідача направлялася претензія № 1 від 19 листопада 2014 року та претензія № 2 від 12 грудня 2014 року, в яких позивач просив відповідача сплатити 6 699,99 грн. за надані послуги з водопостачання за договором № 53 від 01 січня 2012 року. Разом з тим до претензії № 1 від 19 листопада 2014 року позивачем були додані копії рахунків-фактури. Дані претензій відповідачем залишені без відповіді.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Абзац 1 ч. 1 ст. 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги Державної організації "Комбінат "Світанок" Державного агентства резерву України про стягнення Комунального підприємства "Золочівське районне житлово-комунальне господарство" заборгованості за отримані послуги з водопостачання за період з серпня 2012 року по листопад 2012 року (включно) в розмірі 6 699,99 грн. з урахуванням п. 2.3 договору № 53 надання послуг з водопостачання від 01 січня 2012 року є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 ГПК України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 6, 11, 509, 525, 627, 628, 901, 903 Цивільного кодексу України, 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства "Золочівське районне житлово-комунальне господарсьво" (62203, Харківська область, Злочівський район, смт. Золочів, вул. Привокзальна, 5, в тому числі з р/р 6521 в ХМРУ "Приватбанк", МФО 351533, ) на користь Державної організації "Комбінат "Світанок" Державного агентства України (61140, місто Харків, вулиця Польова, 87, р/р 4215 в ГУДКУ в Харківській області, МФО 851011, ) заборгованість за отримані послуги з водопостачання за період з серпня 2012 року по листопад 2012 року (включно) у розмірі 6 699,99 грн. та 1 827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 20.02.2015 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/420/15