номер провадження справи 20/174/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2015 Справа № 908/6307/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Р Оптікс Україна" (03062, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 67, корп. В, оф. 305; поштова адреса: 03062, м. Київ, а/с 245)

до відповідача: Комунальної установи "Запорізька обласна клінічна лікарня" Запорізької обласної ради (69600, м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, буд. 10)

про стягнення суми 54664,50 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Михальченко В.М. (дов. № 1002/02 від 10.02.2015 р.);

Від відповідача - Шрамко О.М. (дов. № б/н від 20.01.2015 р.)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 54664,50 грн., у тому числі борг за отримані медичні прилади - 18200,00 грн., інфляційні втрати - 32117,68 грн., 3% річних - 4346,82 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.12.2014 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/6307/14, справі присвоєно номер провадження 20/174/14, справу призначено до розгляду на 29.01.2015 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 17.02.2015 р.

17.02.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, з урахуванням письмового пояснення, яке надійшло до суду 13.02.2015 р. Позовні вимоги мотивовані слідуючими обставинами. На виконання договору № 117-12ТБ/13 від 24.12.2013 р. позивач 24.12.2013 р. поставив відповідачу медичні прилади. Грошові кошти в сумі 260000,00 грн. за поставлені прилади відповідач мав сплатити не пізніше 23.01.2014 р. Відповідач своєчасно з позивачем не розрахувався. На дату оплати за прилади в серпні 2014 р. в сумі 260000,00 грн. позивач та відповідач мали сплатити згідно з Законом України № 1166-VIІ та Податкового кодексу України податок на додану вартість за ставкою 7% у сумі 18200,00 грн. та додати цю суму до ціни медичних приладів. Тому вартість медичних приладів склала 278200,00 грн., у т.ч. ПДВ 18200,00 грн. Але оплата відповідачем здійснена в сумі 260000,00 грн. без врахування ПДВ. Просить стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 54664,50 грн., у тому числі борг за отримані медичні прилади - 18200,00 грн., інфляційні втрати - 32117,68 грн., 3% річних - 4346,82 грн. Позов обґрунтовано ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 692 ЦК України, ст.ст. 20, 193, 216 ГК України.

Відповідач надав письмовий відзив, в якому зазначив, що відповідач сплатив відповідачу за поставлений товар суму 260000,00 грн. у серпні 2014 р. Договір № 117-12ТБ/13 згідно з п. 10.1 діє до 31.12.2013 р. Відповідач знаходиться на кошторисно-бюджетному фінансуванні. Органи держказначейства за дорученням розпорядників або одержувачів бюджетних коштів здійснюють платежі на підставі платіжних доручень та підтверджуючих документів у разі наявності в обліку відповідного зобов'язання та фінансового зобов'язання. Таким чином, відповідач не мав підстав для проведення оплати ПДВ у розмірі 18200,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судових засіданнях, заслухавши пояснення представників сторін, суд,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Р Оптікс Україна» (Продавець, позивач) та Комунальною установою «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (Покупець, відповідач) укладено договір на закупівлю товару за державні кошти № 117-12ТБ/13, згідно з яким продавець передає товар за кодом ДК 016-2010-32.50.1 - Інструменти і прилади медичні хірургічні та стоматологічні (автоматичний авторефрактокератометр, біопахіметр, лампа щільна, комплект літій-іонного офтальмоскопу пан оптик, стандартний офтальмоскоп) у власність покупцеві до кабінету головної медичної сестри, а покупець приймає, відповідно до специфікації (додаток № 1), що є невід'ємною частиною цього договору, і зобов'язується сплатити за нього певну грошову суму (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору загальна ціна договору становить 260000,00 грн. без ПДВ.

Приймання-передача товару по кількості та асортименту проводиться покупцем в день приймання, що підтверджується підписанням матеріально-відповідальними особами продавця та покупця видаткової накладної (п. 5.3).

У розділі 4 договору сторони обумовили порядок здійснення оплати. Згідно з п.п. 4.1, 4.2 розрахунки проводяться шляхом оплати після отримання рахунку покупцем, отримання товару та згідно з підписаної сторонами видаткової накладної. Розрахунки за поставлений товар здійснюються на підставі Бюджетного кодексу України на умовах відстрочки платежу до 30 календарних днів.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2013 р. Додатковою угодою № 1 від 31.12.2013 р. сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2014 р.

Між сторонами у справі була підписана специфікація (додаток № 1 до договору), якою сторони узгодили назву товару, його кількість, ціну за одиницю, вартість. Указана загальна ціна договору 260000,00 грн. без ПДВ.

Матеріали справи свідчать, що позивач своє зобов'язання за договором щодо продажу медичних товарів виконав, передав відповідачу згідно з видатковою накладною № 1580 від 24.12.2013 р. товар на загальну суму 260000,00 грн., у т.ч. ПДВ 0,00 грн. Відповідач отримав товар на підставі довіреності № 997 від 25.12.2013 р.

24.12.2013 р. позивач виставив відповідачу рахунок на оплату № 1562 від 24.12.2013 р. на суму 260000,00 грн. (ПДВ 0,00 грн.).

07.05.2014 р. позивач направив відповідачу вимогу вих. № 0705/01 від 07.05.2014 р. про сплату заборгованості у розмірі 260000,00 грн., зазначаючи про надання вдруге рахунку № 1562 від 24.12.2013 р. Вимога разом із рахунком були отримані відповідачем 14.05.2014 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач листом від 23.06.2014 р. № 5416 повідомив позивача про реєстрацію заборгованості 2013 року по договору № 117-12ТБ/13 в сумі 260000,00 грн. у казначействі в повному обсязі. Зазначив, що на рахунок лікарні надійшло фінансування 09.04.2014 р., але згідно з листом Державної фінансової інспекції України оплата заборгованості може бути проведена тільки після проведення перевірки фактичної наявності медичного обладнання. Після проведення перевірки в травні 2014 р. лікарнею для оплати в казначейство надано платіжне доручення № 1099 від 11.06.2014 р. на суму 260000,00 грн., але на даний час оплата не проведена.

Оплата в сумі 96236,78 грн. була здійснена відповідачем 12.08.2014 р. та в сумі 163763,22 грн. - 19.08.2014 р. Таким чином, відповідачем було оплачено суму 260000,00 грн.

Листами від 21.08.2014 р., 18.11.2014 р. позивач вимагав від відповідача сплати суми 18200,00 грн. нарахованого ПДВ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.07.2014 р. № 16 «Про затвердження переліку медичних виробів, операції з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України яких підлягають обкладенню податком на додану вартість за ставкою 7 відсотків».

19.12.2014 р. позивач направив відповідачу претензію № 1812/01 від 18.12.2014 р. на суму 18200,00 грн.

Мотивуючи позов наявністю заборгованості, яка виникла за договором № 117-12ТБ/13 від 24.12.2013 р., позивач звернувся до господарського суду.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню на наступних підставах.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом. Аналогічний припис містить п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 692 ЦК покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити повну ціну переданого товару.

У пункті 3.1 договору встановлено загальну ціну договору в сумі 260000,00 грн. без ПДВ.

Оплата за отриманий товар, відповідно до п. 4.2, здійснюється на умовах відстрочки платежу до 30 календарних днів.

Поставка товару була здійснена позивачем 25.12.2013 р. (оскільки довіреність №997 на отримання товару датована 25.12.2013 р.), оплата в загальній сумі 260000,00 грн. проведена відповідачем у серпні 2014 р.

Підпунктом 197.1.27 пункту 197.1 статті 197 Податкового кодексу України (в редакції станом на день укладення договору № 117-12ТБ/13 від 24.12.2013 р.) встановлено звільнення від оподаткування операцій з постачання лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів (у тому числі аптечними закладами), а також виробів медичного призначення за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України

Законом України від 27.03.2014 р. № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» виключено підпункт 197.1.27 пункту 197.1 статті 197; доповнено пункт 193.1 статті 193 підпунктом «в», яким встановлено ставки податку від бази оподаткування в розмірі 7 відсотків по операціях з: постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України; постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я». Положення даного Закону підлягають застосуванню з 01.04.2014 р.

Листом від 06.05.2014 р. № 10295/7/99-99-19-04-02-17 «Про податок на додану вартість» Міністерство доходів і зборів України у зв'язку з набранням чинності законами України від 27 березня 2014 року № 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" і від 10 квітня 2014 року № 1200-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо усунення окремих неузгодженостей норм законодавства" роз'яснило, що придбані до 01.04.2014 р. лікарські засоби та медичні вироби реалізуються, починаючи з 01.04.2014 р., із нарахуванням податку на додану вартість за ставкою 7 відсотків, незалежно від того, що їх придбання здійснювалося в умовах дії пільгового режиму оподаткування. Якщо перша подія операції з постачання лікарських засобів та медичних виробів (або оплата товару або його відвантаження) відбулася до дати запровадження оподаткування таких операцій за ставкою 7 відс. (до 1 квітня 2014 року), то на дату настання другої події (після 1 квітня 2014 року) сума податку не нараховується. При цьому таку операцію необхідно було відобразити в податковій звітності за звітний (податковий) період, на який припадає дата здійснення першої події (до 1 квітня 2014 року). При проведенні операцій з постачання лікарських засобів та медичних виробів за бюджетні кошти податкові зобов'язання не нараховуватимуться лише у випадку, якщо першою подією була їх оплата, яка відбулася до 1 квітня 2014 року (згідно з пунктом 187.7 статті 187 розділу V Кодексу датою виникнення податкових зобов'язань при здійсненні операцій з постачання за бюджетні кошти є дата оплати). Якщо оплата за поставлені до 01.04.2014 р. за рахунок бюджетних коштів лікарські засоби та медичні вироби проводиться з 01.04.2014 р., то на дату оплати нараховується податок на додану вартість за ставкою 7 відсотків.

Таким чином, враховуючи положення зазначеного Закону, приписи Податкового кодексу України станом на дату проведення платежу (серпень 2014 р.) в сумі 260000,00 грн. відповідачу слід було сплатити також суму податку на додану вартість за ставкою 7%, що становить суму 18200,00 грн. (260000,00 грн. х 7%).

Відповідач долучив до матеріалів справи оригінал підписаного сторонами двостороннього акту звірки взаєморозрахунків станом на 22.01.2015 р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем складає 18200,00 грн.

Сума 18200,00 грн., заявлена позивачем до стягнення з відповідача правомірно, законно, є обґрунтованою та позов в цій частині підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 32117,68 грн. за лютий - серпень 2014 р. та 4346,82 грн. - 3% річних за період з 24.01.2014 р. по 17.08.2014 р.

Судом встановлений факт несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором, сума інфляційних втрат розрахована вірно. Таким чином, до стягнення з відповідача належить сума 32117,68 грн. інфляційних втрат за період лютий - серпень 2014 р. включно.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що позивачем невірно визначено кількість днів прострочення, на які нараховані 3% річних. Так, відповідач відповідно до умов договору мав сплатити суму за товар до 24.01.2014 р. включно (30 календарних днів). Тому прострочення становить 198 та 205 днів відповідно. При цьому суд бере до уваги, що поставка товару була здійснена позивачем 25.12.2013 р. (оскільки довіреність № 997 на отримання товару датована 25.12.2013 р.), відповідач також не надав належних доказів затримки бюджетного фінансування для застосування передбаченого у п. 4.2 договору строку оплати на протязі 3 банківських днів із дати отримання покупцем бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Здійснивши перерахунок 3% річних, судом встановлено, що до стягнення з відповідача належить сума 3% річних 4325,45 грн.

На підставі викладеного, позов в цілому задовольняється частково.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача повністю, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (69600, м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, буд. 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Р Оптікс Україна» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 67, корпус В, офіс 305; поштова адреса: 03062, м. Київ, а/с 245, ) суму 18200 (вісімнадцять тисяч двісті) грн. 00 коп. боргу за отримані медичні прилади, суму 32117 (тридцять дві тисячі сто сімнадцять) грн. 68 коп. інфляційних втрат, суму 4325 (чотири тисячі триста двадцять п'ять) грн. 45 коп. - 3% річних, суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 23.02.2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення (підписання) у повному обсязі.