УХВАЛА

10.02.2015 р.Справа № 910/24969/14

За скаргою Приватного акціонерного товариства "Технологічна Аграрна Компанія

Об'єднана"

на дії Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України

у справі № 910/24969/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ

МІЖНАРОДНИЙ БАНК"

до Приватного акціонерного товариства "Технологічна Аграрна Компанія

Об'єднана"

про стягнення 7 941 649,50 дол. США та 6 407 619,51 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників учасників судового процесу:

від стягувача: Шматко В.О. за довіреністю № НАЕ479542 від 03.10.2014 р.;

Земляна І.О. за довіреністю № НАА768356 від 11.11.2014 р.;

від боржника: Міщенко І.С. за довіреністю № б/н від 29.12.2014 р.;

Рєзніков В.І. за довіреністю № б/н від 25.11.2014 р.;

від ВДВС: Канцедал О.О. за довіреністю № 3-14/4.1/1443 від 31.12.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана" про стягнення 7 941 649,50 дол. США та 6 407 619,51 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.11.2014 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 26.11.2014 р.

Ухвалою суду від 26.11.2014 р. задоволено клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Приватне акціонерне товариство "Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана" звернулось до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України.

Ухвалою від 29.12.2014 р. розгляд скарги призначено на 15.01.2015 р.

13.01.2015 р. від стягувача (позивача) надійшов відзив на скаргу, у якому останній проти задоволення скарги заперечує.

У судовому засіданні 15.01.2015 р. представником скаржника (боржника) подано додаткові пояснення до скарги.

Представником Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України подано відзив на скаргу.

У судовому засіданні 15.01.2015 р. оголошувалась перерва до 03.02.2015 р.

03.02.2015 р. від скаржника надійшли додаткові пояснення до скарги.

У судовому засіданні 03.02.2015 р. оголошувалась перерва до 10.02.2015 р.

10.02.2015 р. від скаржника через відділ діловодства суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи наукового висновку.

У судовому засіданні 10.02.2015 р. від стягувача надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні 10.02.2015 р. представники стягувача проти задоволення скарги заперечили.

Представники боржника вимоги скарги підтримали у повному обсязі.

Представник Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України проти задоволення карги заперечив.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників стягувача, боржника та Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються вимоги скарги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду даної скарги, суд встановив наступне.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.11.2014 р. вжито заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах суми 7941649,50 доларів США та 6407619,51 грн. на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності Приватному акціонерному товариству «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана», у тому числі на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІС КЕПІТАЛ» у розмірі 6993000,00 грн., що становить 99,9 % статутного капіталу ТОВ «ОРІС КЕПІТАЛ»; частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліберс» у розмірі 5501200,00 грн., що становить 100 % статутного капіталу ТОВ «Ліберс»; частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтус Істейт» у розмірі 6299010,00 грн., що становить 99,9 % статутного капіталу ТОВ - «Альтус Істейт»; частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манорс» у розмірі 1199,88 грн., що становить 99,9 % статутного капіталу ТОВ «Манорс»; частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Ружин-Агро» у розмірі 34996,50 грн., що становить 99,9 % статутного капіталу ТОВ «Ружин-Агро»; а також на все інше майно, що буде виявлено державним виконавцем під час виконання ухвали суду про забезпечення позову. Накладено арешт, в межах суми заборгованості в розмірі, що еквівалентна сумі 7941649,50 доларів США та 6407619,51 грн. на грошові кошти, що знаходяться на рахунках в установах банків, які належить Приватному акціонерному товариству «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» за переліком: № 1556 в КРД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" м. Київ, МФО 322904, гривня; № 1556 в КРД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" м. Київ, МФО 322904, гривня; № 556 в КРД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" м. Київ, МФО 322904, гривня; № 3603 в Ф"РОЗРАХ. ЦЕНТР "ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м. Київ, МФО 320649, долар США; № 2830 в Ф"РОЗРАХ. ЦЕНТР"ПАТКБ"ПРИВАТБАНК", м. Київ, МФО 320649, гривня; № 1500 в Ф"РОЗРАХ. ЦЕНТР"ПАТКБ"ПРИВАТБАНК", м. Київ, МФО 320649, гривня; № 556 в КРД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" м. Київ, МФО 322904, гривня; № 556 в КРД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" м. Київ, МФО 322904, долар США, євро, гривня; № 8700 в AT "УКРСИББАНК" МФО 351005, долар США, євро, гривня; № 76 в КИЇВС.РД"РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", м. Київ, МФО 322904, гривня; № 001 в АБ "КИЇВСЬКА РУСЬ" у м. Києві, МФО 319092, гривня; № 003 в АБ "КИЇВСЬКА РУСЬ" у м. Києві, МФО 319092, євро; № 002 в АБ "КИЇВСЬКА РУСЬ" у м. Києві, МФО 319092, долар США; № 001 в АБ "КИЇВСЬКА РУСЬ" у м. Києві, МФО 319092, гривня; № в ВАТ "СЕБ БАНК", м. Київ, МФО 300175, долар США, гривня, а також на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним виконавцем під час виконання ухвали суду про забезпечення позову. Доручено проведення виконавчих дій на примусове виконання ухвали про вжиття забезпечення позову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України. Заборонено Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві вносити будь-які зміни та відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відносно наступних юридичних осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІС КЕПІТАЛ»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліберс»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтус Істейт». Заборонено Реєстраційній службі Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області вносити будь-які зміни та відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відносно юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Манорс». Заборонено Реєстраційній службі Ружинського районного управління юстиції Житомирської області вносити будь-які зміни та відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відносно юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Ружин-Агро».

04.12.2014 р. постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження № 45705683 з примусового виконання ухвали господарського суду міста Києва від 26.11.2014 р. у справі № 910/24969/14.

04.12.2014 р. Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанови про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

12.12.2014 р. Відділом винесено постанову про арешт коштів боржника.

Як на підставу для задоволення вимог скарги боржник посилається на те, що оскаржувані постанови Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби винесено з порушенням правил підвідомчості.

Стягувач та Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби проти задоволення скарги заперечують, посилаючись на те, що ухвалою господарського суду міста Києва від 26.11.2014 р. доручено проведення виконавчих дій на примусове виконання ухвали про вжиття забезпечення позову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці). За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або у разі виконання зведеного виконавчого провадження у встановленому Міністерством юстиції України порядку можуть утворюватися виконавчі групи, до складу яких включаються державні виконавці одного або кількох органів державної виконавчої служби. Постановою директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, Головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі на керівника групи можуть покладатися права і повноваження у виконавчому провадженні, встановлені цим Законом, для начальників відділів примусового виконання рішень та заступників начальників районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції - начальників відділів державної виконавчої служби (далі - начальники відділів).

Статтями 17, 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, ухвали у господарських справах. У виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Згідно зі ст. 21 Закону, на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими: 1) боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищі чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. На відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. Інші виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку.

Положенням про Міністерство юстиції України, затвердженим Указом Президента України від 06.04. 2011 р. № 395/2011 встановлено, що Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, і на який покладено завдання у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, розроблена Міністерством відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3.5.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено підвідомчість виконання судових ухвал про забезпечення позову. Так, вказаний пункт містить спеціальну норму, відповідно до якої виконання судових ухвал про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти чи інше майно боржника на суми, визначені у пункті 2 частини першої та пункті 2 частини другої статті 21 Закону, здійснюється територіальними органами ДВС.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

За правилами ст. 26 згаданого Закону, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Отже, нормами Закону України «Про виконавче провадження» та підзаконним нормативним актом, що містить спеціальні норми, що уточнюють положення Закону, - Інструкцією з організації примусового виконання рішень, встановлено правила виконання таких виконавчих документів, яка ухвала господарського суду про вжиття заходів до забезпечення позову.

Також, суд відзначає, що у пункті 3 ухвали господарського суду міста Києва від 26.11.2014 р. про вжиття заходів до забезпечення позову встановлено, що дана ухвала являється виконавчим документом, набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 26.11.2014 р., та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Дана ухвала підлягає обов'язковому виконанню на всій території України з моменту її винесення.

Статтею 6 Конституції України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Правосуб'єктність органів державної влади та їх посадових осіб, в тому числі державної виконавчої служби України, формується на основі норми частини 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, Конституція та закон не надають господарському суду повноважень змінювати встановлену законодавством підвідомчість виконавчих проваджень відділам примусового виконання рішень, в тому числі щодо примусового виконання ухвали про забезпечення позову.

Аналогічна позиція щодо тлумачення чинного законодавства щодо порядку виконання ухвал господарських судів про вжиття заходів до забезпечення позову викладена у науковому висновку, долученому 10.02.2015 р. до матеріалів справи, який складено Доктором юридичних наук, професором, головним науковим співробітником НДІ приватного права і підприємництва імені академіка Ф.Г. Бурчака НАПрНУ О.А. Беляневич.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне вказати на те, що державний виконавець, при вирішенні питання щодо прийняття виконавчого документа до виконання або відмови у відкритті виконавчого провадження, керується виключно правилами, встановленими Законом України "Про виконавче провадження" та положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Таким чином, державний виконавець, встановивши, що виконавчий документ пред'явлено до органу державної виконавчої служби не за підвідомчістю виконання рішення, у будь-якому випадку зобов'язаний винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення поданої скарги в частині щодо вимог про визнання незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо відкриття виконавчого провадження №45705683, та вчинення виконавчих дії щодо накладення арешту на кошти Приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана», накладення арешту на майно Приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана» та оголошення заборони на його відчуження; визнання недійсними постанов Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.12.2014 року про відкриття виконавчого провадження №45705683, від 04.12.2014 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №45705683, від 04.12.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №45705683, від 12.12.2014 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №45705683.

Щодо вимог скарги про зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали від 26.11.2014 р. у справі № 910/24969/14 про вжиття заходів до забезпечення позову, суд вказує наступне.

Пунктом 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» господарським судам роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Отже, вимога про зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали від 26.11.2014 р. у справі № 910/24969/14 про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги скарги Приватного акціонерного товариства "Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана" на дії Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України обґрунтованими, а скаргу - такою, що підлягає задоволенню. Твердження стягувача та Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України не спростовують доводів та підстав скарги.

Крім того, у поданій скарзі заявник просить суд поновити строк на подання даної скарги.

За приписами ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як зазначає скаржник, про існування оскаржуваних постанов йому стало відомо при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 16.12.2014 р., а скарга була подана до суду 17.12.2014 р.

Надані виконавцем матеріали виконавчого провадження не містять доказів того, що про існування оскаржуваних постанов боржник повідомлявся до 16.12.2014 р., тож суд вважає, що боржником не було пропущено строк для подання скарги та, відповідно, підстави для поновлення такого строку відсутні.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 43, 33, 43, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Скаргу Приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана» на дії Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України задовольнити.

2. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо відкриття виконавчого провадження №45705683, та вчинення виконавчих дії щодо накладення арешту на кошти Приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана», накладення арешту на майно Приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана» та оголошення заборони на його відчуження.

3. Визнати недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.12.2014 року про відкриття виконавчого провадження №45705683.

4. Визнати недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України а від 04.12.2014 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №45705683.

5. Визнати недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.12.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №45705683.

6. Визнати недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 12.12.2014 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №45705683.

7. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали від 26.11.2014 р. у справі № 910/24969/14 про вжиття заходів до забезпечення позову.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.І. Зеленіна