ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" лютого 2015 р. Справа № 911/4727/14

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, м. Вишневе
до Публічного акціонерного товариства «Вімм-Білль-Данн Україна», м. Вишневе
про визнання договору укладеним
за участю представників:

позивача:Цвід О.І. - дов. від 05.01.2015р. № 3/02-09
відповідача:Бачинська О.І. - дов. від 01.01.2015р. № 13/15
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Вімм-Білль-Данн Україна» (далі - відповідач) про визнання укладеним договору про пайову участь (внесок) ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишневе в редакції запропонованої позивачем (вимоги в редакції заяви від 22.01.2015р. № 3/02-145).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач безпідставно ухиляється від передбаченого ч. 2, 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов'язку укласти договір про пайову участь (внесок) ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишневе.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в редакції заяви від 22.01.2015р. № 3/02-145 та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач, присутній в судовому засіданні заперечує проти позовних вимог з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву, які зводяться до того, що виконані ним роботи по реконструкції парової котельні є будівництвом об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури та у відповідності до п. 9 ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовники таких робіт до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Позивач, отримавши від відповідача повідомлення про початок виконання робіт по реконструкції парової котельні, звернувся до останнього з листом від 09.09.2013р. № 3/02-1661 в якому, посилаючись на вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначив про необхідність укладення договору про пайову участь (внесок) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишневе до введення об'єкта реконструкції в експлуатацію.

Відповідач в свою чергу надіслав позивачу лист від 22.10.2013р. № 440, в якому повідомляє про реєстрацію декларації про готовність вищезазначеного об'єкта реконструкції до експлуатації.

Після отримання вказаного повідомлення позивач, дотримуючись загального порядку укладення господарських договорів, визначеного ст. 181 Господарського кодексу України направив відповідачу лист від 05.09.2014р. № 3/02-1757 з двома примірниками договору про пайову участь (внесок) ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишневе для їх розгляду та підписання, в якому посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначав про обов'язок замовника будівництва взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Відповідач листом від 25.09.2014р. № 371 надав позивачу відповідь на вказаний вище лист, в якому повідомив, що виконані ним роботи по реконструкції парової котельні є будівництвом об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури та у відповідності до п. 9 ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовники таких робіт до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються.

В зв'язку з недосягненням згоди щодо укладання зазначеного договору, укладання якого на думку позивача є обов'язковим на підставі закону, він звернувся до суду з даним позовом про визнання укладеним між сторонами договору про пайову участь (внесок) ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишневе в редакції запропонованої позивачем.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що відповідач безпідставно ухиляється від передбаченого ч. 2, 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов'язку укласти із позивачем договір про пайову участь (внесок) ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишневе.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

У відповідності до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 187 Господарського кодексу України передбачено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 649 Цивільного кодексу України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог посилається на те, що виконані ним роботи по реконструкції парової котельні є будівництвом об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури та у відповідності до п. 9 ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовники таких робіт до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначені випадки в яких замовники будівництва не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Зокрема, до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва об'єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об'єктів енергетики, зв'язку та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу) (п. 9 ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Як вбачається з декларації про початок виконання будівельних робіт від 22.08.2013р. та декларації про готовність об'єкта до експлуатації, що зареєстрована Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 16.10.2013 року за № КС82, завірені копії яких залучені до матеріалів справи, відповідач у справі здійснював виконання будівельних робіт, а саме: «Реконструкція парової котельні з встановленням парового котла потужністю 10т/год за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова, 7 за кодом будівництва 2222.2.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введено в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000р. N 507, до будівництва за кодом 2222.2 відносяться будівництво місцевих теплових мереж, яке відноситься до будівництва місцевих трубопровідних систем для води та інших продуктів, яке в свою чергу відноситься до будівництва інженерних споруд.

З огляду на зазначене, відповідач, який здійснював реконструкцію парової котельні за кодом будівництва 2222.2, яке відповідно до приписів зазначеного Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, відноситься до будівництва інженерних споруд, у відповідності до п. 9 ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не залучається до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

За вказаних обставин, в даному випадку, позивач безпідставно вважає, що укладання зазначеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту є обов'язковим в силу закону.

Оскільки, укладення договору в спірному випадку не є обов'язковим в силу закону, то з огляду на приписи ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, а відтак відсутні правові підстави щодо укладання зазначеного договору у судовому порядку.

Посилання позивача на лист Департаменту розвитку будівельної діяльності, ціноутворення та економіки будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.11.2013р. № 8/15-445-13 не приймаються судом до уваги при вирішенні даного спору та відхиляються судом, з огляду на те, що вказаний лист не регулює питання укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та не встановлює обов'язок відповідача на укладення такого договору, позаяк вирішення вказаних питань врегульовано на законодавчому рівні у відповідності до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того, з вказаного листа вбачається, що Департамент розвитку будівельної діяльності, ціноутворення та економіки будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України вважав у спірному питанні за доцільне виконання вимоги про пайову участь, але не вказував про обов'язок відповідача на укладення з позивачем договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність та безпідставність позовних вимог, у зв'язку з чим, відмовляє в їх задоволенні.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В позові відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 18.02.2015р.