РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015Справа №910/25823/14

За позовом Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів

м. Києва «Київавтошляхміст»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коспаш-ЛТД»

про часткове визнання умов договору недійсним та стягнення 13 747, 76 грн.

Суддя Бондаренко Г. П.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Стаценко - Сургучова І. С. (дов. № 2 від 12.01.2015)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 03.02.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (далі за текстом - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариство з обмеженою відповідальністю "Коспаш - ЛТД" (далі за текстом - відповідач) про часткове визнання умов договору недійсними та стягнення 13 747,76 грн. заборгованості, а також позивач просить суд покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 провадження у справі за вищезазначеним позовом порушено, справу призначено до розгляду на 13.01.2015.

В судовому засіданні 13.01.2015 в порядку ст. 77 ГПК України судом оголошувалась перерва до 03.02.2015.

В судове засідання 03.02.2015 представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав суду усні пояснення по суті справи, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Позовні вимоги мотивовані невідповідністю, за твердженням позивача, п. 5.3. договору № 4-08/09-11/08-24 на будівництво та реконструкцію першої черги Кільцевої дороги для електропоїздів з підходами та під'їздами до платформи у м. Києві від 30.08.2011 вимогам ст. ст. 251, 252, ч. 3 ст. 509 та ч. 1 ст. 530 ЦК України.

Відповідач проти задоволення позов заперечує, вказуючи на те, що підстави для визнання недійсним п. 5.3 договору № 4-08/09-11/08-24 на будівництво та реконструкцію першої черги Кільцевої дороги для електропоїздів з підходами та під'їздами до платформи у м. Києві від 30.08.2011 відсутні.

Враховуючи те, що не з'явлення представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, позивач не скористався своїм процесуальним правом на направлення представника для участі в судове засідання та був повідомлений про час та місце розгляду справи під розписку, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника позивача за наявними матеріалами справи у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення повноважного представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 30.08.2011 між відповідачем, як генпідрядником за умовами договору, та позивачем, як субпідрядником за умовами договору, укладено договір № 4-08/09-11/08-24 на будівництво та реконструкцію першої черги Кільцевої дороги для електропоїздів з підходами та під'їздами до платформ у м. Києві (далі за текстом - договір), згідно з п. 1.1. якого генпідрядник доручив, а субпідрядник прийняв на себе зобов'язання, відповідно до вимог проектно-кошторисної документації, будівельних норм та правил в обумовлений договором строк виконати роботи (далі - роботи), на об'єкті: "Будівництво та реконструкція першої черги Кільцевої дороги для електропоїздів з підходами та під'їздами до платформ у м. Києві" (ремонт шляхопроводу через залізничні колії на перетині пр. Комарова з пр. Л. Курбаса) (далі - об'єкт будівництва). Замовником якого є: комунальне підприємство "Київпастранс".

Відповідно до п. 1.2 договору, до складу робіт за договором входить ремонт тротуарів з заміною плит, фарбування балок (роботи у «вікно»), ремонт оглядових люків на тротуарі, ремонт ригелів та опор (роботи у «вікно»), ремонт парапету.

Згідно з п. 2.1 договору загальна ціна договору визначена динамічною договірною ціною і становить 814 300, 32 грн. у тому числі ПДВ 20% - 135 716, 72 (додаток № 1 до договору - розрахунок договірної ціни).

Відповідно до п. п. 3.1., 3.2 договору, термін виконання робіт серпень 2011 р. - 30 листопада 2011 р.

Згідно з п. 3.3 договору, цей договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2011, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Відповідно до п. п. 5.2, 5.3, 5.4 договору генпідрядник здійснює платежі в розмірі 90 % вартості виконаних робіт протягом 10 календарних днів після оплати цих робіт замовником, на підставі підписаних повноважними представниками сторін: акта виконаних робіт (форма КБ-2в) з наданням відповідної виконавчої документації (акти на встановлене та змонтоване обладнання відповідно до вимог ДБН); довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3). Накопичені за період будівництва 10% відкладених платежів (зараховується як гарантія виконання доручених обсягів робіт у відповідності з БНіП та ТУ та резерв на проведення перевірок контролюючими органами обсягів виконаних робіт) сплачується через рік після закінчення робіт і підписання акта введення об'єкта в експлуатацію та проведення перевірок Київдержекспертизою, КРУ та іншими контролюючими органами. Генпідрядник при розрахунках з субпідрядником утримує з вартості виконаних робіт за надані послуги генпідряду кошти в розмірі 2,4 % від суми договірної ціни з (ПДВ).

Згідно з п. п. 6.1, 6.2 договору субпідрядник до 25 числа звітного місяця складає та передає уповноваженому представнику генпідрядника акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2В) та довідку про вартість виконаних робіт (форма КБ-3). Генпідрядник перевіряє акт виконаних робіт та передає не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, завірений примірник акта субпідряднику в частині фактично виконаних робіт та правильності застосованих розцінок та розрахунків. Генпідрядник передає акти виконаних робіт замовнику, який в свою чергу здійснює перевірку актів виконаних робіт в спеціалізованій державній організації "Київська міська Української інвестиційної експертизи (служба "Київдержекспертиза").

Позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, про що свідчать підписані обома сторонами акт приймання виконаних будівельних робіт № 1102 за листопад 2011 р. та довідка про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати за листопад 2011, підписані обома сторонами 30.11.2011, на загальну суму 112 132, 38 грн., втім відповідач за виконані позивачем підрядні роботи розрахувався лише частково в сумі 98 497, 08 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з вимогою оплатити 10 % ціни договору (накопичені відповідно до п. 5.3. договору), що складає 10 944, 12 грн., на яку відповідач надав відповідь, в якій зазначив, що строк оплати 10 % ціни договору не настав, адже об'єкт в експлуатацію не введено, а також не проведено необхідні експертизи.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Договір № 4-08/09-11/08-24 на будівництво та реконструкцію першої черги Кільцевої дороги для електропоїздів з підходами та під'їздами до платформи у м. Києві від 30.08.2011 за своєю правовою природою є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно приписів ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Статтею 212 ЦК України передбачено, що особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Як встановлено судом, п. 5.3. договору встановлений інший порядок розрахунків, який містить відкладальну обставину - підписання акту введення об'єкта в експлуатацію та проведення перевірок Київдержекспертизою, КРУ та іншими контролюючими органами, що не суперечить чинному законодавству.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1 - 5 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається з приписів ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 217 ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 212 ЦК України сторонам правочину надано право обумовити настання обов'язку за договором відкладальною обставиною, і саме такою відкладальною обставиною обумовлений обов'язок відповідача щодо сплати 10 % ціни договору, погоджений сторонами в п. 5.3. договору, відповідно вказаний пункт договору не суперечить нормам ЦК України, в тому числі ст. ст. 251, 252, 509, 530 ЦК України та кореспондується із ст. 212 ЦК України.

Враховуючи, що п. 5.3. договору не суперечить чинним нормам цивільного законодавства, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимоги позивача щодо визнання недійсним п. 5.3. договору.

Доказів введення об'єкту будівництва в експлуатацію матеріали справи не містять, як і доказів проведення необхідних експертиз.

Враховуючи, що за умовами договору 10 % відкладених платежів є гарантією виконання позивачем усіх обсягів робіт та виконання цих робіт належної якості, що 10 % відкладених платежів сплачуються через рік після підписання акта введення об'єкта в експлуатацію та зважаючи на те, що об'єкт не введений в експлуатацію, суд дійшов висновку, що строк виконання зобов'язання щодо оплати 10 % відкладених платежів не настав.

При цьому, позивачем у справі не надано суду жодних доказів, що відповідач вчиняє дії, що перешкоджають настанню відкладальної обставини у відповідності до ч. 3 ст. 212 ЦК України, а отже, у суду відсутні підстави вважати, що така обставина настала.

Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення заявленої суми в розмірі 10 944, 12 грн., а отже позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості, пені та збитків від інфляції не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 38 ГПК України сторонами доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.02.15.

Суддя Бондаренко Г. П.