ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" лютого 2015 р.Справа № 916/5146/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ" (Одеська обл., Комінтернівський район, с. Сичавка);

До відповідача: Комунального підприємства "Водопостачання та каналізація" (Одеська обл., м. Южне);

про витребування майна та стягнення 231717,42 грн.

Суддя Волков Р.В.

Представники:

Від позивача: Кінаш О.А. (за довіреністю).

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: 22.12.2014р. за вх. ГСОО №5303/14 Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ" (далі - Позивач, орендодавець) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства "Водопостачання та каналізація" (далі - Відповідач, орендар) про витребування з незаконного володіння колектор арт. 10357А з поліетиленових труб діаметром 200 мм довжиною 480 пм в комплекті з втулкою ПЭ - 100 діаметром 200 мм в кількості 2 шт. і фланець сталевий діаметром 200 мм в кількості 2 шт. та стягнення неустойки у розмірі 231717,42 грн.

26 січня 2015 року позивач звернувся до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог, у яких збільшує розмір нарахованої неустойки, з урахуванням якої просить суд витребувати з незаконного володіння відповідача колектор арт.10357А з поліетиленових труб діаметром 200 мм довжиною 480 п.м. в комплекті з втулкою ПЭ-100 діаметром 200 мм в кількості 2 шт. та фланець сталевий діаметром 200 мм в кількості 2 шт. та стягнути з відповідача неустойку у розмірі 396728,31 грн. за період з 13.10.2014р. по 02.02.2015р.

Представник позивача у судових засіданнях надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог, в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе за договором оренди №12/07-01 від 12.07.2014р. зобов'язань, акт приймання-передачі колектора арт.10357А від 12.07.2014р., листи-вимоги за вих. №01-03/198 від 10.10.2014р., вих. №01-03/214 від 27.10.2014р., вих. №01-03/229 від 11.11.2014р. щодо повернення майна за договором оренди, які отримано відповідачем, просив суд задовольнити позов.

Відповідач у судовому засіданні 02.02.2015р. надав пояснення, посилаючись на положення, що викладені у відзиві на позовну заяву (вх. ГСОО №2535/15 від 29.01.2015р.), в обгрунтування своїх заперечень посилається на відсутність вини відповідача щодо порушення зобов'язання з повернення майна, невідповідність нарахування позивачем неустойки чинному законодавству, просив суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення неустойки.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 02.02.2015р. було оголошено перерву.

У судовому засіданні від 09.02.2015р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне.

12 липня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ" та Комунальним підприємством "Водопостачання та каналізація" укладено договір оренди №12/07-01 (далі - Договір), згідно п.п.1.1-1.2 якого орендодавець передає в оренду без орендної плати орендатору строком з 12.07.2014р. до 12.08.2014р. колектор арт. №10357А з поліетиленових труб діаметром 200 мм довжиною 480 п.м. в комплекті з втулкою ПЭ-100 діаметром 200 мм у кількості 2 шт. та фланець сталевий діаметром 200 мм у кількості 2 шт. для перекачування стоків на станцію БХО АТ „ОПЗ".

Відповідно до п.5.1 Договору він вступає в силу з моменту підписання і діє до 30.08.2014р.

01 вересня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ" та Комунальним підприємством "Водопостачання та каналізація" укладено додаткову угоду №1 до Договору (далі - Додаткова угода), якою змінено та доповнено Договір, зокрема, п.1.1 Договору викладено в наступній редакції: "Строк оренди колектора арт.10357А з поліетиленових труб діаметром 200 мм довжиною 480п.м. В комплекті з втулкою ПЭ-100 діаметром 200мм у кількості 2 шт. та фланець сталевий діаметром 200 мм у кількості 2 шт. для перекачування стоків продовжуються до 01.11.2014р. за умови повернення колектора впродовж двох днів на письмову вимогу орендодавця Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ", а розділ 3 Договору доповнено пунктом 3.5, відповідно до якого у випадку неповернення колектора на письмову вимогу орендодавця Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ" по закінченню двох днів орендодавець сплачує штраф у розмірі 3% вартості колектора за кожний день прострочення.

Договір та додаткова угода підписана та скріплена печатками обох сторін без зауважень.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Так, у п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір.

Підставою виникнення господарських зобов'язань за приписами ч. 1 ст. 177 Господарського кодексу України є договір.

Згідно із ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідач у своєму відзиві зауважує, що за своєю правовою природою даний Договір є саме договором позички, оскільки відповідно до ст. 284 Господарського кодексу України однією з істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації, а даний Договір укладено між позивачем та відповідачем на умовах безоплатності, що по своїй суті є договором позички.

Суд погоджується з таким твердженням позивача, оскільки згідно з положеннями ст.827 Цивільного кодексу України, за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов'язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. А до договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу „Найм (оренда)".

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а в силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.1.3 Договору колектор передається в оренду по акту приймання-передачі, який є невід'ємною частиною Договору, у якому фіксується технічний стан труб колектора на момент його передачі орендатору, а також наявність або відсутність пошкоджень, (стан вузлів у тому числі). Акт приймання-передачі підписується представниками сторін Договору.

Відповідно до умов Договору сторонами 12.06.2014р. складено акт приймання-передачі (а.с.9), який підписаний та скріплений печатками обох сторін, чим саме і підтверджується факт передачі колектора арт.10357А від позивача до відповідача.

Як встановлено матеріалами справи, Додатковою угодою строк оренди колектора арт.10357А з поліетиленових труб діаметром 200 мм довжиною 480п.м. в комплекті з втулкою ПЭ-100 діаметром 200мм у кількості 2 шт. та фланець сталевий діаметром 200 мм у кількості 2 шт. для перекачування стоків продовжено до 01.11.2014р., але за умови повернення колектора впродовж двох днів на письмову вимогу орендодавця Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ" (а.с.10).

Відповідно до п.1.5 Договору повернення колектора оформлюється актом приймання-передачі, що підписується представниками сторін Договору.

Так, у відповідності до п.1.1 Договору зі змінами позивач неодноразово звертався до відповідача з письмовими вимогами про повернення орендованого майна за Договором. Так, лист-вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ" за вих.№01-03/198 від 10.10.2014р. Комунальне підприємство "Водопостачання та каналізація" отримало 10.10.2014р., лист-вимогу за вих.№01-03/214 від 27.10.2014р. - 27.10.2014р., лист-вимогу за вих.№01-03/229 від 11.11.2014р. - 12.11.2014р., що підтверджується штампами відповідача із номером вхідної реєстрації зазначених листів (а.с.11-14).

Проте, на письмові вимоги Комунальне підприємство "Водопостачання та каналізація" відповіді не надало, акту приймання-передачі щодо повернення колектора складено не було, а, отже, орендоване майно в порушення умов Договору зі змінами не повернуто.

Приймаючи до уваги, що відповідно до вищезазначених норм законодавства та умов договору позивач звертався до відповідача із відповідними листами-вимогами про повернення належного йому майна, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ" про витребування з незаконного володіння колектор арт. 10357А з поліетиленових труб діаметром 200 мм довжиною 480 пм в комплекті з втулкою ПЭ - 100 діаметром 200 мм в кількості 2 шт. і фланець сталевий діаметром 200 мм в кількості 2 шт. підлягають задоволенню.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ" просить суд стягнути суму неустойки за період з 13.10.2014р. по 02.02.2015р. у розмірі 396728,31 грн., з огляду на що слід зазначити наступне.

Як встановлено судом, сторони уклавши Додаткову угоду до Договору передбачили строк повернення колектора впродовж двох днів на письмову вимогу орендодавця Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ".

10.10.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ" направило Комунальному підприємству "Водопостачання та каналізація" перший лист щодо повернення належного йому майна за Договором.

Впродовж двох днів, як це передбачено Договором зі змінами, відповідач не повернув позивачу належне йому майно.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Такі ж самі положення містяться й у ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, за якими зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Так, п.1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Додатковою угодою до Договору сторони передбачили, що у випадку неповернення колектора на письмову вимогу орендодавця Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ" по закінченню двох днів орендодавець сплачує штраф у розмірі 3% вартості колектора за кожний день прострочення.

Так, позивач нарахував відповідачу неустойку згідно п.3.5 Договору зі змінами за період з 13.10.2014р. по 02.02.2015р. у розмірі 396728,31 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог в частині стягнення неустойки заперечує, в обгрунтування чого посилається на те, що Договором встановлена відповідальність за порушення строків повернення майна саме у вигляді пені, а не штрафу, як зазначає позивач.

Згідно ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. А відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Передбачений Додатковою угодою штраф по своїй природі дійсно є пенею, але право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України, а саме: у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку нарахування штрафних санкцій починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Щодо посилань відповідача на положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" слід зазначити, що даний закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання саме грошових зобов'язань, що не стосується даного спору, а тому такі пояснення не приймаються судом до уваги.

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо сплати відповідачем неустойки у розмірі 396728,31 грн. за період з 13.10.2014р. по 02.02.2015р., встановив їх відповідність обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно, на підставі ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ" до відповідача Комунального підприємства "Водопостачання та каналізація" про витребування майна та стягнення 396728,31 грн. - задовольнити повністю.

2. Витребувати з незаконного володіння Комунального підприємства "Водопостачання та каналізація" (65481, Одеська обл., м. Южне, пр-т Леніна, 25, ) колектор арт. 10357А з поліетиленових труб діаметром 200 мм довжиною 480 пм в комплекті з втулкою ПЭ - 100 діаметром 200 мм в кількості 2 шт. і фланець сталевий діаметром 200 мм в кількості 2 шт.

Стягувачем за наказом є Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ" (67555, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Сичавка, вул. Центральна, 10, ).

3. Стягнути з Комунального підприємства "Водопостачання та каналізація" (65481, Одеська обл., м.Южне, пр-т Леніна, 25 , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАСПЕЦСТРОЙ" (67555, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с.Сичавка, вул. Центральна, 10, ) неустойку за період з 13.10.2014р. по 02.02.2015р. у розмірі 396728 (триста дев'яносто шість тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 31 коп., судовий збір в розмірі 10274 (десять тисяч двісті сімдесят чотири) грн. 76 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 13 лютого 2015 р.

Суддя Р.В. Волков