РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015Справа №910/6368/14

За позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»

До Молодіжного житлового комплексу «Ярослав»

Про стягнення 45 100, 31 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Бриль П.О., довіреність № 55-Д від 26.12.2014

від відповідача: Сидоренко С.С., довіреність № 58-Д від 26.12.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Молодіжного житлового комплексу «Ярослав» (далі - відповідач) про стягнення 45 100,31 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не сплачується вартість спожитих комунальних послуг .

Ухвалою суду від 09.04.2014р. порушено провадження у справі № 910/6368/14 та призначено розгляд на 16.05.2014 р.

Ухвалою суду від 13.06.2014р. суд залишив позов КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» без розгляду.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.10.2014р. вказану ухвалу господарського суду міста Києва скасовано, а справу № 910/6368/14 передано для розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 28.10.2014р. призначено до розгляду справу № 910/6368/14 на 24.11.2014р.

24.11.2014р. позивач подав через канцелярію суду документи на виконання ухвали суду від 28.10.2014р.

24.11.2014р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі та підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав додаткові докази по справі.

Суд відклав розгляд справи на 15.12.2014р.

24.11.2014 відповідач подав через канцелярію суду заяву про залишення позову без розгляду та 15.12.2014р. документи по справі.

15.12.2014р. представник позивача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду від 24.11.2014р. не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав документи, витребувані ухвалою суду від 24.11.2014р.

Суд відклав розгляд справи на 26.01.2015р. та повторно витребував у позивача документи, необхідні для розгляду справи по суті спору.

26.01.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, повідомив суд про необхідність витребувати від відповідача додаткові документи по справ.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд відклав розгляд справи на 09.02.2015р.

02.02.2015р. позивач подав через канцелярію суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, додаткові пояснення по справі та клопотання про витребування доказів по справі.

06.02.2015р. відповідач подав через канцелярію суду заяву про залишення позову без розгляду.

09.02.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник проти позову заперечив.

Суд вирішив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем укладено договір № 298 від 01.04.2007р. про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників, згідно якого відповідач зобов'язався сплачувати спожиті комунальні послуги.

В позові позивач посилається на те, що у період з квітня 2007 по жовтень 2010 року, відповідач використав комунальних послуг (опалення) на загальну суму 26202,58 грн. (заява про зменшення позовних вимог), проте не сплачує їх вартість, які позивач просив суд стягнути з відповідача у поданому позові.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що будинок оснащений приладом обліку використаного тепла, про що надав відповідні докази, проте позивач за ним не нараховує кошти, а здійснює це, виходячи з займаної площі відповідачем, при цьому позивач не надає відповідачу, в порушення умов договору, показники по використаним Гкал.

Суд дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

Згідно позовної заяви та своїх пояснень, позивач посилався на те, що у приміщенні та будинку, в якому знаходиться відповідач відсутні прилади обліку використаної теплової енергії, тому йому були нараховані кошти виходячи з площі займаного відповідачем приміщення.

Проте такі твердження спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, до яких долучено акт про постановку на комерційний облік споживача, згідно якого підтверджується факт наявності у будинку лічильника опалення.

Під час судового розгляду справи, суд неодноразово витребовував у позивача документи, в підтвердження використаного відповідачем обсягу теплової енергії, проте позивач таких доказів суду не надав.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст.36 ГПК України зазначає, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Позивачем не були надані суду належні докази на підтвердження викладеного в позові.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 26 202,58 грн., є такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено: 17.02.2015р.)

Суддя Мельник В.І.