ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015 року Справа № 904/8903/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванов О.Г. (доповідач),

суддів: Подобєд І.М., Величко Н.Л.

при секретарі судового засідання: Погорєлова Ю.А.

представники сторін:

від позивача: Чемезова Н.В., довіреність №б/н від 07.11.14, представник;

від позивача: Брез В.І., довіреність №б/н від 07.11.14, представник;

від відповідача: Діденко А.А., паспорт серія АК424288 від 18.02.99, директор;

від відповідача: Маслянікова І.О., довіреність №б/н від 31.10.14, представник,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

"АКМА-СТАНКОІМПОРТ", м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2014 року у справі № 904/8903/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОВАРИСТВО РЕАЛІЗАЦІЇ

ІНЖЕНЕРНИХ ЗАДАЧ НАУКОВО ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР", с. Боромля, Тростянецький

район, Сумська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКМА-СТАНКОІМПОРТ",

м. Дніпропетровськ

про зобов'язання вчинити дії та стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Товариство реалізації інженерних задач науково технічний центр" (далі по тексту Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акма-станкоімпорт" (далі по тексту Відповідач), в якій просить суд:

1. Зобов'язати Відповідача вчинити дії з поставки товару по договору поставки №30 від 25.09.2013р., а саме: поставити в місце поставки: Сумська область, Тростянецький р-н., с.Боромля, вул.Леніна, 13 на умовах DDP доставлено, мито сплачено згідно міжнародних правил тлумачення торгових термінів "ШКОТЕРМС 2000", з урахуванням умов та особливостей поставки, передбачених договором і передати у власність позивача металоріжуче обладнання (Токарно-револьверний оброблювальний центр моделі L600LA з системою ЧПК FANUC 32І-А стандартної комплектації, країна походження: Республіка Корея, підприємство-виробнйк: корпорація Hyundai WIA, Республіка Корея) за найменуванням, комплектністю, кількістю, цінами - у відповідності зі Специфікацією №1 (Додаток № 1), що є невід'ємною частиною договору поставки №30 від 25.09.2013р.;

2. Стягнути з Відповідача на користь Позивача пеню в розмірі 572603,93грн. (п'ятсот сімдесят дві тисячі шістсот три грн. 93 коп.);

3. Стягнути з Відповідача на користь Позивача суму судового збору у зв'язку із

заявлениям позовних вимог немайнового характеру в розмірі 1218,00грн., суму судового збору у зв'язку із заявлениям позовних вимог майнового характеру в розмірі 11452,08грн.,сього судових витрат в розмірі 12670,08грн. (дванадцять тисяч шістсот сімдесят грн. 08 коп.).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2014 року (суддя Петренко І.В.) позовні вимоги задоволено.

Зобов'язано ТОВ "АКМА-СТАНКОІМПОРТ" вчинити дії з поставки товару по договору поставки № 30 від 25.09.2013р., а саме: поставити в місце поставки: Сумська область, Тростянецький р-н., с.Боромля, вул.Леніна, 13 на умовах DDP доставлено, мито сплачено згідно міжнародних правил тлумачення торгових термінів "ШКОТЕРМС 2000", з урахуванням умов та особливостей поставки, передбачених договором і передати у власність ТОВ "ТОВАРИСТВО РЕАЛІЗАЦІЇ ІНЖЕНЕРНИХ ЗАДАЧ НАУКОВО ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР" металоріжуче обладнання (Токарно-револьверний оброблювальний центр моделі L600LA з системою ЧПК FANUC 32І-А стандартної комплектації, країна походження: Республіка Корея, підприємство-виробник: корпорація Hyundai WIA, Республіка Корея) за найменуванням, комплектністю, кількістю, цінами - у відповідності зі Специфікацією №1 (Додаток № 1), що є невід'ємною частиною договору поставки №30 від 25.09.2013 року.

Стягнуто з ТОВ "АКМА-СТАНКОІМПОРТ" на користь ТОВ "ТОВАРИСТВО РЕАЛІЗАЦІЇ ІНЖЕНЕРНИХ ЗАДАЧ НАУКОВО ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР" 572 603,93 грн.- пені, 12 670,08 грн. - судового збору.

Рішення мотивоване тим, що відповідачем, в порушення умов укладеного між сторонами договору товар №1, не зважаючи на настання строку поставки, не поставив без поважних причин.

Не погодившись з даним рішенням господарського суду Дніпропетровської області

ТОВ "АКМА-СТАНКОІМПОРТ" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Скаржник посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення були порушенні норми матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно та неповно досліджені докази.

А саме, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2014 року було прийнято в одне судове засідання, яке проведено за відсутності відповідача, чим не дотримано прав відповідача, передбачених ст. 22 ГПК України, оскільки при винесенні рішення судом було порушено засади рівності та змагальності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, у зв'язку з чим відповідач був позбавлений можливості реалізації своїх процесуальних прав.

Вважає, що оскільки між сторонами не було попереднього узгодження щодо дострокової оплати товару, то Позивач з порушенням порядку оплати вдався до самовільного дострокового перерахування грошових коштів, без письмового узгодження з ТОВ «Акма-Станкоімпорт» та, не чекаючи настання подій, з настанням яких у Відповідача настає обов'язок щодо виставлення рахунку, а у Позивача - щодо його оплати.

Неможливість з боку Відповідача здійснити поставку товару зумовлена наявністю у Позивача заборгованості за цей товар.

Представники Відповідача у судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

ТОВ "ТОВАРИСТВО РЕАЛІЗАЦІЇ ІНЖЕНЕРНИХ ЗАДАЧ НАУКОВО ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР" у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення, як таке, що було винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а подачу апеляційної скарги розцінює як спробу затягнути виконання законного рішення суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.12.2014 року прийнято апеляційну скаргу до розгляду.

В судовому засіданні 16.02.2015 року Дніпропетровським апеляційним господарським

судом була оголошена вступну та резолютивна частина постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

25.09.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Товариство реалізації інженерних задач науково технічний центр" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Акма-станкоімпорт" (постачальник) було укладено договір поставки № 30 (а.с. 11-19).

Згідно умов договору постачальник зобов'язався поставити в місце поставки: Сумська область, Тростянецький район, с.Боромля, вул. Леніна, 13 (далі по тексту - місце поставки) на умовах DDP доставлено, мито сплачено згідно з міжнародними правилами тлумачення торгових термінів "Інкотермс 2000", з урахуванням умов та особливостей поставки, передбачених цим договором і передати у власність:

- металоріжуче обладнання за найменуванням, комплектністю, кількістю, цінами - у відповідності зі Специфікацією №1 (Додаток №1 до цього договору), що є невід'ємною частиною даного договору (далі по тексту - товар №1) або обладнання, по комплекту документів - у відповідність з пунктом 4.5 цього договору (підпункт 1.1.1);

- програмне забезпечення по найменуванню, кількості, ціні - у відповідності зі Специфікацією №2 (Додаток №2 до цього договору), що є невід'ємною частиною даного договору (далі по тексту - товар №2), по комплекту документів - у відповідності з пунктом 4.5 договору (далі по тексту - товар №1 і товар №2, разом - товар).

Пунктом 1.3 договору визначено, що покупець зобов'язується належним чином прийняти та оплатити поставлений товар у відповідності з умовами цього договору.

Пунктом 2.1 договору визначено, що ціна товару-1 на момент укладання цього договору - відповідно до Специфікації №1 (Додаток №1 до цього договору), що є невід'ємною частиною цього договору, є договірною і на момент укладання цього договору становить суму у розмірі 2 583 924,37грн., ПДВ 20% 516784,87грн., загальну суму з урахуванням ПДВ - 3 100 709,24грн., що відповідає 287 930,00 євро EUR у відповідності з офіційним курсом Національного Банку України гривні за євро, на 25.09.2013 року рівному 10,768969грн./1ЕІЖ.

Пунктом 2.2 договору визначено, що ціна товару-2 на момент укладення цього договору - відповідно до Специфікації №2 (Додаток №2 до цього договору), що є невід'ємною частиною цього договору, є договірною і на момент укладення цього договору становить суму у розмірі 32 629,98грн. без ПДВ, що відповідає 3030,00EUR у відповідності з офіційним курсом Національного Банку України гривні за євро, на 25.09.2013р., рівному 10,768969грн./ЕІЖ.

В пункті 2.3 договору зазначено, що сторони домовилися, що ціна товару в EUR є незмінною, а ціна товару і сума договору в гривнях підлягають зміні в порядку, встановленому цим договором. Оплата товару проводиться в національній валюті України -гривні. При цьому ціна товару, сума договору і сума оплати по кожному платежу визначається в порядку, встановленому пунктами 2.7 - 2.9 договору.

Пунктом 2.4 договору визначено, що ціна товару визначена на умовах DDP доставлено, мито сплачено (Сумська область, Тростянецький району, с.Боромля, вул.Леніна, 13) (правила Інкотермс, редакція 2000 * року) і включає в себе вартість упаковки, маркування, транспортування в с.Боромля, страхування, митного оформлення по імпорту, сплату мит і ПДВ, сертифікації. Усі ризики, пов'язані з збереженням товару до моменту поставки товару покупцю, несе постачальник.

Пунктом 2.5 договору визначено, що загальна сума договору включає ціну товару і на момент укладання цього договору становить суму в розмірі 2616554,35грн., ПДВ 20% -516784,87грн., загальну суму з урахуванням ПДВ - 3 133 339,22грн., що відповідає 290 960,00 євро EUR у відповідності з офіційним курсом Національного Банку України гривні за євро, на 25.09.2013року, рівному 10,768969грн./1 EUR.

Згідно пункту 2.6 договору оплата здійснюється в гривнях України шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунку постачальника.

Згідно пункту 2.7 договору встановлено, що сума до сплати кожного платежу за товар згідно пунктів 2.9.1-2.9.3 договору розраховується за формулою: В1 = (К1/К)*В, де:

В - сума до сплати на день підписання договору, гривень;

В1 - сума до сплати на день перерахування коштів покупцем, гривень;

К1 - вартість 1 евро в гривнях на день перерахування коштів у відповідності з офіційним курсом Національного Банку України гривні за євро;

К - вартість 1 євро в гривнях на день підписання договору у відповідності з офіційним курсом Національного Банку України гривні за євро.

Згідно пункту 2.8 договору сума до оплати за товар згідно пункту 2.9.4 цього договору розраховується за формулою: В1 = (К1/К)*В, де:

В - сума до сплати на день підписання договору, гривень;

В1 - сума до сплати на день перерахування коштів покупцем, гривень;

К1 - вартість 1 євро в гривнях на дату поставки товару у відповідності з офіційним курсом Національного Банку України гривні за євро;

К - вартість 1 євро в гривнях на день підписання договору у відповідності з офіційним курсом Національного Банку України гривні за євро.

Пунктом 2.9 договору визначено порядок оплати товару:

- авансовий платіж у розмірі 20% ціни товару №1 - протягом п'яти банківських днів з дати підписання договору (підпункт 2.9.1 пункту 2.9 договору);

- платіж у розмірі 50% ціни товару №1 - протягом п'яти банківських днів з дати отримання факсимільного повідомлення постачальника про дату готовності товару до відвантаження з Республіки Корея (підпункт 2.9.2 пункту 2.9 договору);

- платіж у розмірі 25% ціни товару №1 - протягом п'яти банківських днів з дати отримання факсимільного повідомлення постачальника про дату прибуття товару в Україну для проходження митних процедур по імпорту (підпункт 2.9.3 пункту 2.9 договору);

- платіж у розмірі 5% ціни товару №1 - протягом десяти календарних днів з дати поставки товару (підпункт 2.9.4 пункту 2.9 договору);

- платіж у розмірі 100% ціни товару №2 - протягом п'яти робочих днів з дати отримання рахунку постачальника, до поставки товару №2 (підпункт 2.9.5 пункту 2.9 договору);

Пунктом 2.10 договору визначено, що остаточна ціна товару №1 дорівнює сумі платежів згідно пункту 2.9.1-2.9.4 договору та визначається на дату зарахування коштів за платежами відповідно з пунктами 2.9.1-2.9.3 і на дату поставки товару для платежу у відповідності з пунктом 2.9.4 договору.

Ціна товару №1 та товару №2 фіксується у видаткових накладних на товар.

Пунктом 2.11 договору передбачено, що остаточна сума договору дорівнює сумі платежів згідно пунктів 2.9.1-2.9.5 договору.

Згідно з пунктом 2.13 договору моментом повної оплати вважається дата надходження грошових коштів у розмірі 100% суми договору на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до пункту 2.14 договору покупець має право на дострокову оплату товару за попереднім погодженням з постачальником. Дострокова оплата товару здійснюється покупцем на підставі рахунків постачальника.

Пунктом 3.2 договору визначено, що поставка товару здійснюється протягом шести місяців з моменту оплати в повному обсязі першого авансового платежу у відповідності до пункту 2.9.1 договору, за умови своєчасного і в повному обсязі виконання покупцем платежів згідно пунктів 2.9.2, 2.9.3 договору. Постачальник має право на дострокову поставку товару.

Пунктом 7.2 договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання пункту 3.2 договору, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості оплаченого, але не поставленого товару за кожний день прострочення.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014р. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від повного виконання своїх зобов'язань за даним договором, а так само від відповідальності за їх невиконання або неналежне виконання (пункт 11.1 договору).

На виконання умов договору між позивачем та відповідачем підписано специфікації №1 та №2 (а.с.20-22). Даними специфікаціями сторони узгодили конкретний асортимент, кількість, ціну товару, що має передаватися відповідачем.

На виконання умов укладеного між сторонами договору та на підставі відповідних рахунків відповідача позивачем було здійснено оплату товару №1 та товару №2 у наступному порядку:

За товар №1:

1. Авансовий платіж 20 % від вартості товару №1 у сумі 621 568,72грн., що на дату виставлення рахунку № СФ-0574 від 26.09.2013р. (а.с.23) становило 57 586,00 євро позивачем сплачено 30.09.2013 року, що підтверджується платіжним дорученням №275 від 30.09.2013р. (а.с.28);

2. Платіж 15,9% від вартості товару №1 у сумі 500 733,80грн., що на дату виставлення рахунку № СФ-0790 від 26.09.2013р. (а.с.24) становило 45 780,87 євро позивачем сплачено

26.12.2013 року, що підтверджується платіжним дорученням №399 від 26.12.2013р. (а.с.29);

3. Платіж 19,18% від вартості товару №1 у сумі 602705,55грн., що на дату виставлення

рахунку № СФ-0000008 від 14.01.2014р. (а.с.25) становило 55224,97 євро позивачем сплачено

14.01.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням №15 від 14.01.2014р. (а.с.30);

4. Платіж 44,97% від вартості товару №1 у сумі 1403975,17грн., що на дату виставлення

рахунку № СФ-0000022 від 23.01.2014р. (а.с.26) становило 129478,54 євро позивачем

сплачено 23.01.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням №30 від 23.01.2014р.

(а.с.31).

Таким чином, за товар №1 Позивачем фактично було сплачено на користь Відповідача грошові кошти у сумі 3 128 983,24грн., що у підсумку суми рахунків виставлених відповідачем складає 288070,38 євро, тобто 100% вартості товару.

За товар №2:

1. Платіж 100% від вартості товару №2 у сумі 3606,88грн., що на дату виставлення рахунку № СФ-0000040 від 07.02.2014р. (а.с.27) становило 3030,00 євро позивачем сплачено 07.02.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням №51 від 07.02.2014р. (а.с.32).

Таким чином, за товар №2 позивачем фактично було сплачено на користь відповідача грошові кошти у сумі 35 606,88 грн., що у підсумку суми рахунків виставлених відповідачем складає 3030,00 євро.

Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору поставки товару, є господарськими зобов'язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом попередньої інстанцій встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Договору № 30 від 25.09.2013 року Позивачем здійснено та Відповідачем фактично отримано грошові кошти за Товар-1 у розмірі 3 128 983,24 грн., що у підсумку суми рахунків, виставлених самим Відповідачем, складає 288 070,38 євро та становить повну вартість Товару-1, з яких:

- 621 568,72 грн. (платіж, здійснений Позивачем 30.09.2013 р. на підставі виставленого Відповідачем рахунку по курсу НБУ гривні до євро на день виставлення рахунку). Відповідач вважає даний платіж таким, що здійснений Позивачем належним чином та претензій щодо порядку та строку сплати цього авансового платежу не має;

- 2 507 414,52 грн. (платежі, здійснені Позивачем 26.12.2013 р., 14.01.2014 р., 23.01.2014 р. саме у день виставлення Відповідачем рахунків по курсу НБУ гривні до євро на день перерахування коштів).

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що між сторонами не було попереднього узгодження щодо дострокової оплати товару, а також з тим, що Позивач з порушенням порядку оплати вдався до самовільного дострокового перерахування грошових коштів, без письмового узгодження з ТОВ «Акма-Станкоімпорт», виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 531 Цивільного кодексу України боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до п. 2.14. Договору поставки № 30 від 25.09.2013 р. покупець має право на дострокову оплату товару за попереднім погодженням з постачальником. Дострокова оплата товару здійснюється покупцем на підставі рахунку постачальника.

Отже, як в силу ст. 531 ЦК України, так і в силу п. 2.14. Договору поставки № 30 від 25.09.2013 р. за умови попереднього погодження з постачальником Позивач мав право на дострокове виконання своїх зобов'язань.

У якій саме формі має відбуватись погодження дострокової оплати товару сторонами у договорі не передбачено. В той же час, у п. 2.14. Договору поставки № 30 від 25.09.2013 р. зазначено, що дострокова оплата товару здійснюється покупцем на підставі рахунку постачальника.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що виставлення Відповідачем (постачальником) рахунків на оплату: № СФ-0790 від 26.09.2013 р., № СФ-0000008 від 14.01.2014р., № СФ-0000022 від 23.01.2014р. із посиланням безпосередньо у рахунках на п. 2.14. Договору поставки № 30 від 25.09.2013 р., який передбачає можливість дострокової оплати товару, свідчить про те, що саме Відповідач ініціював процес погодження сторонами дострокової оплати за товар.

Тому, право Позивача на дострокову оплату за товар було підтверджено згодою Відповідача, що доводять виставлені та направлені ним на адресу Позивача для належного виконання рахунки на оплату.

Відповідач у апеляційній скарзі не спростовував факту виставлення ним вищезазначених рахунків на оплату: № СФ-0790 від 26.09.2013 р., № СФ-0000008 від 14.01.2014р., № СФ-0000022 від 23.01.2014р. із посиланням безпосередньо у рахунках на п. 2.14. Договору поставки № 30 від 25.09.2013 р.

Представник Відповідача у судовому засіданні від 14.01.2015 року не змогла пояснити обставин виставлення даних рахунків.

Директор Відповідача у судовому засіданні від 16.02.2015 року заперечив виставлення вищезазначених рахунків.

В той же час, матеріалами справи підтверджується, що саме Відповідачем були направлені на адресу Позивача рахунки-фактури на попередню оплату.

Так, рахунок-фактура № СФ-0790 від 26.12.2013 р. та рахунок-фактура № СФ-0000022 від 23.01.2014 р. були відправлені Відповідачем електронною поштою. Повідомлення, які містили рахунки на передплату, були отримані Позивачем з електронної поштової скриньки Відповідача з наступною адресою: , ім'я відправника: АКМА_office, що підтверджується роздруківками скріншоту з поштових програм Позивача (т. 1 а.с 234-238).

Про те, що e-mail: належить саме Відповідачу, свідчить також інформація про Відповідача як нового члена Дніпропетровської торгово-промислової палати, що міститься в «Дніпровському кур'єрі» Дніпропетровської торгово-промислової палати № 4 (60) 2014. (т. 1 а.с. 241)

Крім того, саме з ee-mail: Відповідач направляв й рахунок-фактуру № СФ-0574 від 26.09.2013 р. про сплату авансового платежу 20 % за товар-1, який був оплачений Позивачем належним чином й Відповідач претензій щодо порядку та строку сплати й отримання цього авансового платежу не мав, про що сам зазначив в своїй апеляційній скарзі (т. 1 а.с. 238).

Тобто, рахунок-фактура № СФ-0574 від 26.09.2013 р., направлення якого підтверджує сам Відповідач, був направлений Відповідачем з того ж самого , що й рахунки-фактури № СФ-0790 від 26.12.2013 р. та № СФ-0000022 від 23.01.2014 р., направлення яких Відповідач безпідставно заперечує.

Рахунок-фактура № СФ-0000008 від 14.01.2014 р. був відправлений Відповідачем за допомогою засобів факсимільного зв'язку з телефонного номеру +38, ім'я відправника: АКМА-STANKOIMPORT, що підтверджується відбитком факсу на зазначеному рахунку-фактурі (Т. 1 А.С. 25).

Про те, що засіб факсимільного зв'язку з номером +38 належить саме Відповідачу, свідчить також інформація про Відповідача, яка міститься на його офіційному сайті www.akma.com.ua (т. 1 а.с. 242-247).247).

Більш того, саме з телефонного +38, ім'я відправника: АКМА-STANKOIMPORT, Позивач отримав факсимільне повідомлення від Відповідача про дату готовності товару (лист від 14.03.2014 р. № 72), що містило рахунок-фактуру від 14.03.2014 р., про що сам Відповідач зазначив в своїй апеляційній скарзі, та підтверджується відбитком факсу на зазначеному листі (т. 1 а.с. 249).

Тобто, лист від 14.03.2014 р. № 72, направлення якого підтверджує сам Відповідач, був направлений Відповідачем з того ж самого телефонного номеру факсу +38, що й рахунок-фактура № СФ-0000008 від 14.01.2014 р., направлення якого Відповідач безпідставно заперечує.

Відповідного до п. 4.5. Договору поставки № 30 від 25.09.2013 р. при передачі товару уповноваженому представнику покупця в названому місці поставки постачальник здійснює також передачу необхідної документації на товар, яка включає в себе, зокрема, оригінали рахунків на оплату.

Отже, Позивач відповідно до умов Договору поставки № 30 від 25.09.2013 р. при отриманні від Відповідача рахунків-фактур або електронною поштою, або за допомогою засобів факсимільного зв'язку жодним чином не мав підстав сумніватися у намірах саме Відповідача отримати грошові кошти за товар-1 в сумах, що вказані у таких рахунках, та своєчасно здійснив їх оплату, чим в повному обсязі виконав власні договірні зобов'язання. Вказане в подальшому було підтверджено оригіналами податкових накладних, зміст яких повністю відповідав даним рахунків-фактур.

Долучені Позивачем до матеріалів справи засвідчені належним чином копії податкових накладних: від 30.09.2013 р. № 65 з Розрахунком № 1 від 23.01.2014 р. коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 30.09.2013 р. № 65; від 26.12.2013 р. № 51; від 14.01.2014 р. № 5; від 23.01.2014 р. № 20 з відповідними Витягами з Єдиного реєстру податкових накладних, додатково підтверджують факт оплати Позивачем 100 % вартості товару-1, окремо зазначаючи розмір частки у вартості товару-1 в кожній накладній, та прийняття Відповідачем зазначених грошових коштів (т. 1 а.с. 250-260).

Таким чином, всі вищезазначені платежі здійснені Позивачем 26.12.2013 р., 14.01.2014 р., 23.01.2014 р. здійснювались виключно на підставі належним чином оформлених та свідомо виставлених Відповідачем рахунків, в яких саме Відповідачем зазначалась сума до сплати в гривнях, її еквівалент у євро на дату виставлення рахунку та відсоток суми рахунку по відношенню до загальної вартості товару.

Отже, Відповідач, зазначаючи про здійснення Позивачем дострокових платежів без будь-якого узгодження з ним, заперечує наявність власних рахунків на повну суму вартості товару та їх належну оплату Позивачем у повному обсязі, що суперечить матеріалам справи.

Дії Відповідача з перевиставлення вже раніше оплачених Позивачем рахунків з зазначенням в них іншого (вищого) курсу НБУ євро до гривні (виставлення рахунків від 14.03.2014 р. та 25.03.2014 р. на загальну суму 2 999 079,30 грн.) на думку колегії суддів порушує належний порядок виконання зобов'язань, встановлений сторонами у договорі поставки № 30 від 25.09.2013 року.

Отже, Позивач належним чином виконав свої обов'язки за укладеним між сторонами договором.

З огляду на положення пункту 3.2 договору, строк поставки товару №1 є таким, що настав.

Відповідач, в порушення умов укладеного між сторонами договору товар №1, незважаючи на настання строку поставки, не поставив без поважних причин.

Проти факту поставки товару №2 позивач не заперечує.

У зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача вчинити дії з поставки товару по договору поставки №30 від 25.09.2013р. є обґрунтованими, документально доведеними, такими, що не суперечать чинному законодавству України, а отже є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2 договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання пункту 3.2 договору, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості оплаченого, але не поставленого товару за кожний день прострочення.

Посилаючись на положення чинного законодавства та умови пункту 7.2 договору позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 572 603,93грн. за період з 01.04.2014 року по 30.09.2014 року.

Оскільки зобов'язання відповідача з поставки товару не є грошовим, то розмір пені не обмеженим подвійною обліковою ставкою Національного Банку України.

Перевіривши розрахунок здійснений позивачем та господарським судом, колегія суддів визнає його вірним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що у зв'язку з проведенням судового засідання за відсутності відповідача не дотримано прав останнього, передбачених ст. 22 ГПК України, порушено засади рівності та змагальності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки відповідач був позбавлений можливості реалізації своїх процесуальних прав, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання відповідачем ухвали суду від 13.11.2014р. з інформацією про розгляд справи 01.12.2014р. завчасно, а саме 21.11.2014р., тобто за 9 (дев'ять) днів до дати судового засідання (т. 1 а.с. 98).

Крім того, копію позовної заяви з доданими до неї документами Відповідач отримав 18.11.2014 р. що підтверджується витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень (т. 1 а.с. 7, 97).

Позивачем було відправлено на адресу Відповідача лист вих. № 20/11-14/2 від 20.11.2014 р. про направлення акту звірки для підписання, повідомлення про судовий розгляд та направлення ухвали від 13.11.2014 р. у справі № 904/8903/14, що підтверджується Описом вкладення до цінного листа та поштовою квитанцією № 129 від 25.11.2014 р. (т. 1 а.с. 82-85).

Позивачем було направлено Відповідачу Телеграму № 1566/68 з текстом про повідомлення Відповідача про день, час та місце розгляду справи № 904/8903/14, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ «Укртелеком» від 25.11.2014 р. та повідомленням про вручення телеграми керівнику 26.11.2014 р. (т. 1 а.с. 89-91 )

Таким чином, в матеріалах справи є докази отримання Відповідачем 18.11.2014 р. позовної заяви з додатками, 21.11.2014 р. та 26.11.2014 р. - ухвали суду про порушення провадження та призначення справи до розгляду та повідомлення про дату, час та місце розгляду справи відповідно.

01.12.2014 року повноважний представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав, витребуванні судом документи не представив, подав клопотання за вих.№б/н від 28.11.2014р. про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що 27.11.2014р. відповідач випадково дізнався про те, що судове засідання по справі №904/8903/14 призначено на 01.12.2014р.

Директор відповідача, Лазуренко Ірина Сергіївна додатково повідомила, що представляє інтереси відповідача згідно зі Статутом, однак в судове засідання, яке відбудеться 01.12.2014р. не може прибути, у зв'язку з необхідністю проведення переговорів у місті Києві. Службове відрядження триватиме з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з ч. 1 - ч. 5 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 Господарського процесуального кодексу України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Отже, будучі повідомленим про судове засідання, керівник Відповідача мав реальну можливість призначити іншого представника або з числа своїх працівників, або будь-яку іншу особу, в тому числі фахівця в галузі права, та на виконання вимог Суду забезпечити явку у призначене судове засідання. Неможливість заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника Відповідача останнім не доведено.

Більш того, Відповідач безпідставно зазначив у апеляційній скарзі про відсутність іншого представника для участі у судових засіданнях, оскільки на час отримання позовної заяви (18.11.2014 р.) та ухвали про порушення провадження (21.11.2014 р.) Відповідач мав належним чином уповноваженого представника - Маслянікову Ірину Олександрівну, яка діє на підставі довіреності від 14.03.2014 р. (зі строком дії до 14.03.2015 р.), якою Директор Відповідача Лазуренко І.С. надала представнику відповідні повноваження на представництво Відповідача у судових органах всіх інстанцій з відповідними процесуальними та іншими правами.

За умовами ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Враховуючи належне повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійснення інших процесуальних прав.

Натомість, Відповідач, подаючи клопотання про відкладення розгляду справи, лише зазначив в ньому без будь-якого обґрунтування про свої заперечення проти позову та обмежився лише посиланням про нібито наявність у нього доказів щодо спростувань обставин справи, але ані які це докази, ані власне ці докази не були представлені суду першої інстанції.

В свою чергу, ніщо не заважало відповідачеві скористатися передбаченим ст.ст.22,28 Господарського процесуального кодексу України правом та надати суду письмові заперечення, докази, тощо, або направити для участі у судовому засіданні представника, оскільки законодавцем кількість представників, що можуть представляти інтереси сторін, не обмежено.

У зв'язку з чим колегія суддів не погоджується з доводами відповідача про те, що при винесенні рішення судом його було позбавлено можливості реалізації своїх процесуальних прав, було порушено засади рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оскільки рішення у справі № 920/2010/14 за позовом ТОВ «Акма-Станкоімпорт» до ТОВ «ТРІЗ НТЦ» про стягнення заборгованості за товар, яка перебуває в провадженні Господарського суду Сумської області, не перешкоджає перевірці в апеляційному порядку фактичних обставин справи, встановлених при винесенні рішення Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/8903/14, клопотання про зупинення провадження у даній справі задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини, які будуть встановлені при винесенні рішення у Господарському суді Сумської області по справі № 920/2010/14 за позовом ТОВ «Акма-Станкоімпорт» до ТОВ «ТРІЗ НТЦ» про стягнення заборгованості за товар, на думку колегії суддів, не є підставою для зупинення розгляду апеляційної скарги, а можуть бути підставою для перегляду рішення господарського суду за нововиявленими обставинами в порядку Розділу Х111 ГПК України.

Матеріали справи свідчать про те, що господарським судом в порядку статті 43 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

З огляду на обґрунтованість рішення господарського суду, відповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та чинному законодавству, вимоги скаржника про скасування рішення є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АКМА-СТАНКОІМПОРТ", м. Дніпропетровськ - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2014 року у справі № 904/8903/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 20.02.2015 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Н.Л. Величко

Суддя І.М. Подобєд