ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2015 р.Справа № 915/2019/13
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Гладишевої Т.Я.

(Склад судової колегії сформовано згідно із розпорядженням в.о. голови Одеського апеляційного господарського суду № 21 від 28.01.2015 року)

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 01/53-344 від 17.02.2015)

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго"

на рішення господарського суду Миколаївської області від « 18» грудня 2014 року, повний текст якого складено та підписано « 23» грудня 2014 року

по справі № 915/2019/13

за позовом Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення витрат за експертне дослідження

В С Т А Н О В И В :

06.11.2013 року Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі по тексту - позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) про стягнення витрат за проведення електротехнічного дослідження у розмірі 1200,0 грн. та проведення трасологічного дослідження у сумі 800,0 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що понесені позивачем збитки за трасологічне дослідження та за електротехнічне дослідження залишились несплаченими у загальній сумі 2000,00 грн., у зв'язку з чим відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.22, ст.ст. 611, 614, 623, 1166 ЦК України мають бути стягнуті у повному обсязі.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 21.01.2014 року по справі № 915/2019/13, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.03.2014 року, позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ "Миколаївобленерго" 2000,00 грн. витрат за експертне дослідження та 1720,50 грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.09.2014 року, касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.03.2014 року та рішення господарського суду Миколаївської області від 21.01.2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд (а.с.187-191).

Під час нового розгляду справи, рішенням господарського суду Миколаївської області від 18.12.2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повістю.

Такий висновок суду мотивний тим, що ПАТ «Миколаївобленерго» вибраний неналежний спосіб захисту, оскільки позивачем після початку розгляду справи по суті фактично було змінено підставу позову та визначено його як стягнення понесених збитків по експертному дослідженню в порядку ст.22 ГПК України, що суперечить зазначеним приписам.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство „Миколаївобленерго" звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення у справі, яким позовні вимоги - задовольнити. Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, в зв'язку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

На думку апелянта, судове рішення є незаконним, необґрунтованим та допущені порушення норм процесуального права та висновки суду відносно того, що позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування позовних вимог - не відповідають дійсності.

В обґрунтування доводів скаржник посилається на те, що він поніс збитки внаслідок неналежного виконання покладених договором обов'язків та дій відповідача, відповідно до положень ст.ст.22, 611, 623 ЦК України та п.1.2 ПКЕЕ.

Також апелянт зазначає, що внаслідок виявленого порушення, зафіксованого у Акті про порушення ПКЕЕ № Э 9314 від 17.05.2010 року та підтвердження його відповідно до п.2.1 Методики, позивач поніс збитки, які відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України мають бути відшкодовані.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце слухання справи належним чином був повідомлений, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, про причини неявки суд не повідомив, будь яких клопотань не заявляв, тобто без поважних причин не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні, а тому апеляційна скарга розглянута за відсутністю представника відповідача.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи апеляційну скаргу, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження під час нового розгляду справи, 18.09.2006 між ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" (правонаступником якого є ПАТ "Миколаївобленерго") та Приватним підприємцем ОСОБА_2 укладено договір №44/2539 про постачання електричної енергії з додатками до нього (а.с.10-20).

Відповідно до п.5.3 договору сторони передбачили, що умови даного договору застосовуються до відносин, між ними, що виникли з 01.11.2010, що відповідає приписам ч.3 ст.631 ЦК України.

Додатком №2 до Договору сторони зафіксували перелік об'єктів, які знаходяться на балансі споживача, та по яким ним здійснюються розрахунки за використану електричну енергію, торгівельний центр за адресою: АДРЕСА_1.

17.05.2010 в результаті здійснення технічної перевірки та контрольного огляду об'єктів позивача, в присутності ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_1, представниками енергопостачальної організації були виявлені порушення ПКЕЕ, а саме: пошкодження пломб енергопостачальної організації "Кристал" №20829417, №208294; фальсифікація пломб Держстандарту; використання вмонтованих пристроїв з метою зниження показів приладу обліку №01851537 (а.с.21)

За фактом виявлених порушень було складено Акт про порушення ПКЕЕ № Э 9314 від 17.05.2010.

Згідно п.3.2 ПКЕЕ, відповідальність за технічний стан засобів обліку несе та організація, на балансі якої вони перебувають, або організація, що здійснює їх експлуатацію на підставі відповідного договору.

Відповідно до п.3.3 ПКЕЕ, відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про опломбування, покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Рішенням комісії філії ПАТ "Миколаївобленерго" від 18.05.2010, оформленим протоколом №28/10, лічильник №01851537 було направлено для проведення трасологічної експертизи (а.с.22).

Висновками експерта НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області Левицького Андрія Олеговича (свідоцтво НОМЕР_2 від 31.05.2003) та експерта Качаліна Володимира Анатолійовича (свідоцтво НОМЕР_3 від 23.11.2007) №24 від 18.11.2010 та №28 від 06.12.2010, підтверджені факти перепломбування пломб енергопостачальної компанії "Кристал" №20829417 і №20829418, а також внесення конструктивних змін до лічильника, вилученого у позивача в процесі складання акта про порушення ПКЕК, марки Меркурій-230 ART-01 PRSIN № 01851537, що надавало можливість ззовні впливати на хід обліку електролічильником спожитої електроенергії (а.с.25-31).

За результатами розгляду акту про порушення ПКЕЕ №Э 9314 від 17.05.2010 та експертних висновків, комісією ПАТ "Миколаївобленерго" визначено обсяг недоврахованої електричної енергії у відповідності до приписів п.2.1.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергію, затвердженої постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006 (із змінами та доповненнями).

Рішення комісії оформлено протоколом №222/1 від 07.06.2011, згідно якого сума, нарахована по Акту № Э 9314 від 17.05.2010, склала 10449,31 грн. (а.с.33).

08.11.2010 між НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області (замовник) та ПП "Експертний центр Поділля" (виконавець) був укладений договір №1 про співпрацю, відповідно до якого виконавець зобов'язався представляти спеціалістів для проведення експертних досліджень стосовно дослідження об'єктів за певним напрямком, якими результати виконаних робіт затверджуються власним підписом (а.с.64).

09.12.2010 між ВАТ ЕК "Миколаївобленего" (замовник) та ПП "Експертний центр Поділля" (виконавець) було укладено договір №2 про співпрацю, відповідно до якого виконавець зобов'язався представляти оформлені належним чином результати досліджень об'єктів за певним напрямком, за власний рахунок залучати при необхідності проведення досліджень кваліфікованих спеціалістів різних галузей (а.с.65).

Після проведення, залученими ПП "Експертний центр Поділля", спеціалістами трасологічного та електротехнічного досліджень, позивачу було виставлено рахунок №1 від 10.12.2012 на проведення оплати за виконання трасологічного експертного дослідження у сумі 14800,0 грн. (у тому числі 800,0 грн. по споживачу ОСОБА_2.), а також рахунок №4 від 23.12.2012 на проведення оплати за виконання трасологічного експертного дослідження у сумі 28000,0 грн. (у тому числі 1200,0 грн. по споживачу ОСОБА_2.).

Після отримання висновків експертизи, позивач, направив на адресу відповідача рахунки №44/2539 від 24.01.2011 на сплату боргу за проведені трасологічне та електротехнічне дослідження, докази отримання якого містяться в матеріалах справи (а.с.37).

У зв'язку із несплатою ПП "Експертний центр Поділля" зазначених вище рахунків, ПАТ "Миколаївобленерго" і звернувся до суду про стягнення понесених збитків у сумі 2000,00 грн.

Судова колегія не погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ "Миколаївобленерго" та вважає, що його доводи та вимоги викладені як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не зв'язана з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Частиною 1 статті 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Так, в обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що внаслідок проведення трасологічного та електротехнічного дослідження, товариством завдано збитки у загальній сумі 2000 грн. При цьому, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач обґрунтовує свої вимоги положеннями п.1 ч.2 ст.22, ст.ст. 611, 614, 623, 1166 ЦК України.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач відповідно до положень ст.22 ГПК України, в суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті змінював предмет позову, а тому позовні вимоги під час нового розгляду справи розглядаються відповідно до положень та норм зазначених у позовній заяві.

Як вбачається з матеріалів справи, скасовуючи постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.03.2013 та рішення місцевого господарського суду від 21.01.2014 та направляючи справу на новий розгляд, вищий господарський суд у постанові від 18.09.2014, проаналізувавши доводи та обґрунтування позивача зазначив, що судами попередніх інстанцій не з'ясовано чи є заявлені до стягнення витрати на експертне дослідження збитками в розумінні норм чинного законодавства.

Так, під час нового розгляду справи, місцевий господарський суд в мотивувальній частині рішення зазначив, що позивачем вибраний неналежний спосіб захисту, пославшись при цьому що в наданих поясненнях позивача (а.с.204, 207-208, 225) він визначив предмет позову як понесення збитків відповідно до ст.22 ЦК України, однак зі змісту позовної зави вбачається, що позивач і посилався на положення ст.22 ЦК як на підставу позову, а також і на положення ст.1166 ЦК України. Також пославшись на норми ст.22 ГПК України, суд першої інстанції зазначив, що зміна предмету та підставу позову можлива до початку розгляду справи по суті, у зв'язку з чим позивачем вибрано неналежний спосіб захисту, пославшись на те, що йому завдано майнову шкоду.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що місцевим господарським судом під час прийняття оскаржуваного рішення не було у повні мірі з'ясовано та проаналізовано, чи є витрати на експертне дослідження, які було завдано ПАТ "Миколаївобленего" збитками, в розумінні норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Вказівки суду касаційної інстанції повинні розкривати порушення чи неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, які призвели до прийняття неправильного рішення суду першої інстанції чи постанови апеляційної інстанції. Ці вказівки повинні бути викладені таким чином, аби місцевому господарському суду були зрозумілі помилки, допущені у попередньому розгляді справи чи апеляційному перегляді.

Відповідно до положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В силу положень частини другої названої статті збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З вказаних норм чинного законодавства вбачається, що обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, наявність порушення з боку цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, що обмежує його інтереси, як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених особою, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних особою доходів, які б вона одержала при умові правомірної поведінки особи.

Обов'язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв'язок між вчиненими порушеннями і збитками. Збитки є наслідком, а допущення порушення причиною. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок вчиненого порушення, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв'язку між діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

Саме на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

Як свідчать матеріали справи, ПАТ "Миколаївобленего" звертався до суду з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 суми недорахованої електричної енергії, нарахованої за порушення відповідачем ПКЕЕ по Акту № Э9314 від 17.05.2010 року та стягнення судових витрат у сумі 2000,00 грн., а саме витрат понесених позивачем за трасологічне та електротехнічне дослідження.

Факт порушення відповідачем правил ПКЕЕ за Актом № Є 9314 від 17.05.2010 року вже було встановлено рішенням господарського суду Миколаївської області від 06.10.2011 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.10.2013 року, а тому нарахування позивачем оперативно-господарської санкції у сумі 10 449,31 грн. за порушення Правил не підлягає доведенню та встановленню, відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України.

Так, в результаті виявлення порушення відповідачем Правил, 17.05.2010 року у відповідності до п.6.40, 6.41 ПКЕЕ був складений Акт про порушення ПКЕЕ № Э 9314.

Відповідно до п.2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, факт втручання споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або приладів обліку має бути підтверджений експертизою.

У зав'язку з чим було проведено електротехнічне та трасологічне дослідження ПП «Експертиний центр «Поділля», за результатами якого висновком експертного закладу № 24 від 18.11.2010 року та № 28 від 06.12.2010 року було встановлено факт пошкодження пломб та приладів обліку.

По даному факту порушення Правил, позивачем було визначено обсяг недоврахованої електричної енергії, відповідно до вимог п.2.1.3 Методики. Так, рішення комісії оформлено 07.06.2011 року Протоколом № 222/1, згідно якого нарахована сума по Акту склала 10 449,31 грн., яка була стягнута рішенням господарського суду.

Таким чином, у зв'язку з порушенням ФОП ОСОБА_2 правил електричної енергії, проведенням енергопостачальною організацією експертних досліджень, у відповідності до Методики для підтвердження достовірності виявленого порушення, що зафіксовано у Акті № Э 9314 від 17.05.2010 року, ПАТ "Миколаївобленего" було понесено збитки по експертному дослідженню у сумі 2000,00 грн., які повинні бути винною стороною порушення ПКЕЕ - відшкодовані у повному обсязі.

Суд першої інстанції у вирішенні даного спору, відмовляючи у задоволенні позову, виходив зокрема, з того, що позивач вибрав неналежний спосіб захисту та після початку розгляду справи по суті змінював предмет позову.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно ч.ч.1, 2 статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Виходячи з наведених норм, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, виключає відповідальність боржника за невиконання або неналежне виконання зобов'язань у вигляді відшкодування збитків.

При цьому позивач повинен довести наявність протиправної поведінки, збитків та причинного зв'язку між протиправною поведінкою і збитками, а відповідач - відсутність своєї вини у заподіянні збитків.

Таким чином, в розумінні чинного господарського законодавства збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням встановленого факту порушення відповідачем ПКЕЕ за рішенням суду, позивачем було завдано збитки в розумінні положення ст.22 ЦК України у сумі 2 000,00 грн. за проведення експертного дослідження, на підставі якого було встановлено пошкодження лічильника, у зв'язку з чим було визначено обсяг недоврахованої електричної енергії.

Таким чином, з огляду на вищевикладене судова колегія вважає, що позовна заява та апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Миколаївської області від 18.12.2014 року скасуванню.

Керуючись статтями 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" - задовольнити.

2. Рішення господарського суду Миколаївської області від „18" грудня 2014 року по справі № 915/2019/13 скасувати.

3. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" - задовольнити.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (54049, м. Миколаїв, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (54055, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 94, ) витрат за експертне дослідження у сумі 2000,00 грн.

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (54049, м. Миколаїв, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (54055, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 94, ) 1 720,50 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.

6. Стягнути з Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (54049, м. Миколаїв, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (54055, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 94, ) 913,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

7. Видачу наказів за постановою із зазначенням повних реквізитів сторін доручити господарському суду Миколаївської області.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „20" лютого 2015 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Cуддя Т.Я. Гладишева