РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015Справа №910/28122/14
За позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

до Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція»

про стягнення 74703 грн. 76 коп.

Суддя В.О. Демидов

Представники сторін:

від позивача - Феняк О.Р., довіреність від 31.12.2014 № 3;

від відповідача - Келим Д.А., довіреність від 12.01.2015;

встановив :

Позивач - ВАТ «Запоріжжяобленерго», звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою від 21.11.2014 до Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» про стягнення 62834 грн. 09 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію за укладеним сторонами у справі договором від 14.08.2001 № 5771 про користування електричною енергією, 4165 грн. 73 коп. вартості перевищення договірної величини споживання електричної енергії, 55 грн. 15 коп. заборгованості за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, 4559 грн. 80 коп. пені, 590 грн. 62 коп. 3% річних, 2498 грн. 37 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості.

Письмовим відзивом від 22.01.2015 на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач допустив помилку із визначенням належного відповідача у даній справі. Так, відповідач зазначив, що договір про користування електричною енергією від 14.08.2001 № 5771, який було переукладено 21.02.2014, укладений між позивачем та Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» в особі директора Запорізької філії Токара С.О., який діяв на підставі довіреності.

За доводами відповідача у справі належним відповідачем за позовом є саме Запорізька філія Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція», проте, враховуючи те, що наказом від 21.10.2014 № 79 Запорізьку філію відповідача в процесі реорганізації приєднано до Дніпропетровської філії відповідача, у даному випадку належним відповідачем є саме Дніпропетровська філія відповідача, а справа за правилами ст. 15 Господарського процесуального кодексу України повинна розглядатися за місцезнаходженням належного відповідача, а саме Господарським судом Дніпропетровської області.

В судовому засіданні 26.01.2015 на підставі положень ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 29.01.2015, в судовому засіданні 29.01.2015 оголошено перерву до 16.02.2015, 15 год. 10 хв.

В судове засідання 16.02.2015 представник позивача не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується власноручною розпискою представника позивача О.Р. Феняк.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

14.08.2001 між позивачем як Електропостачальною організацією та Запорізькою філією Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» як Споживачем укладено договір про постачання електричної енергії № 5771 (далі за текстом - договір 1), у відповідності з умовами пункту 1.1 якого позивач у справі прийняв на себе зобов'язання з постачання електричної енергії Споживачу для забезпечення потреб електричних установок Споживача за регульованими тарифами відповідно до умов договору, а останній, в свою чергу, зобов'язався своєчасно та у повному обсязі оплачувати позивачеві вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі у відповідності з умовами договору.

Додатковою угодою № 2, а саме пунктом 8, до договору 1 внесено зміни та встановлено, що у разі перевищення Споживачем договірної величини споживання електричної енергії, що визначається Постачальником електричної енергії при підбитті підсумків розрахункового періоду на підставі «Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» (Рапорту), сума платежу для остаточного розрахунку збільшується на величину вартості, визначеної виходячи із середньозваженого тарифу, різниці фактично спожитої та договірної величини споживання електричної енергії у розмірі, передбаченому Законом України «Про електроенергетику» та вказується окремою строчкою.

Розрахунки або платіжні вимоги-доручення віддаються уповноваженому представнику Споживача під розпис у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою Постачальника журналі або направляються Постачальником Споживачу рекомендованим листом. Споживач зобов'язаний не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, здійснити оплату (пункт 10 додаткової угоди до договору 1).

На січень 2014 року Споживачеві було встановлено ліміт споживання електричної енергії на рівні січня 2013 року у розмірі 11000 кВт/год відповідно до наданого Споживачем акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію. У січні 2014 року Споживачем отримано електричну енергію в обсязі 15134,72 кВт/год, тобто з перевищенням договірної величини споживання електроенергії на 4035 кВт/год.

Позивачем на адресу Споживача надіслано рахунок від 18.02.2014 № 5771/1п на суму 4165 грн. 73 коп. (розрахунок суми перевищення договірної величини споживання наведений у рахунку та у позовній заяві).

Факт отримання вказаного рахунку відповідач не заперечує. Вказаний рахунок оплачений не був, внаслідок чого 4165 грн. 73 коп. за рахунком заявлена позивачем до стягнення з відповідача за позовом.

21.02.2014 між позивачем як Постачальником та Запорізькою філією Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» як Споживачем укладено договір про постачання електричної енергії № 5771 (далі за текстом - договір 2), у відповідності з умовами розділу 1 якого позивач у справі зобов'язався постачати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електричних установок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії Споживачу», а Споживач, в свою чергу, зобов'язався оплачувати позивачеві вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі у відповідності з умовами договору.

Відповідно до пункту 10 Додатку № 4 до договору 2 Споживач зобов'язаний не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, здійснити оплату спожитої електричної енергії.

За період з 01.04.2014 по 30.09.2014 Споживач спожив електричну енергію у загальному обсязі 51795 кВт/год на загальну суму 70299грн. 82 коп., що підтверджено наданими Споживачем звітами про обсяги використаної електричної енергії.

Вартість спожитої електричної енергії сплачені Споживачем у сумі 7465 грн. 73 коп., що підтверджено відповідними витягами з банківського рахунку. Заборгованість за спожиту у вказаний період електричну енергію склала 62834 грн. 09 коп.

Вказана сума заборгованості заявлена позивачем до стягнення з відповідача за даним позовом.

Доказів повної або часткової сплати заявленої до стягнення заборгованості відповідачем під час судового розгляду справи надано не було.

До стягнення з відповідача на підставі пункту 4 Додатку №6 до договору 2 позивачем також заявлено вартість послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за період з 01.09.2014 по 30.09.2014 у сумі 55 грн. 15 коп. відповідно до наданих Споживачем Актів про обсяги перетікання реактивної електроенергії з мереж Постачальника в мережі Споживача.

Порядок розрахунків за надання послуг з перетікання реактивної електричної енергії встановлений Методикою обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між Електропередавальною організацією та її Споживачами, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України № 19 від 17.01.2001 та затвердженою у Міністерстві юстиції України 01.02.2002 за № 93/6381 (далі за текстом - Методика).

У відповідності з пунктом 6.4 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 (у редакції Постанови НКРЕ № 910 від 17.10.2005) (далі за текстом - Правила) плата за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, за передачу (транспортування) електричної енергії, яка постачається постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом, плата за надання споживачу додаткових послуг зараховується на поточний рахунок постачальника електричної енергії за регульованим тарифом або електропередавальної організації у відповідності до умов укладеного договору.

Відповідно до пункту 6 додатку № 6 до договору 2 Споживач зобов'язаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунку або платіжної вимоги-доручення, здійснити оплату. Рахунок № 5771/9р щодо сплати вартості послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у сумі 55 грн. 15 коп. Споживачем отриманий, що під час судового розгляду справи не спростовано.

Вартість послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за період з 01.09.2014 по 30.09.2014 у сумі 55 грн. 15 коп. у встановлений договором 2 строк Споживачем сплачена не була, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаної суми з відповідача в судовому порядку.

Відповідно до п.п.4.2.1 п. 4.2 договору 2 та пункту 4 Додаткової угоди за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію (п. 10 Додатка № 4 до договору 2) та надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії (п. 6 Додатка № 6 до договору 2) Споживач сплачує Постачальнику пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобов'язання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Внаслідок несплати вартості спожитою активної електричної енергії та послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 4559 грн. 80 коп. за період прострочення з 14.04.2014 по 15.10.2014 (розрахунок суми пені доданий позивачем до позовної заяви).

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 590 грн. 62 коп. та інфляційні нарахування на суму заборгованості у загальному розмірі 2498 грн. 37 коп. (відповідні розрахунки додані позивачем до позовної заяви).

Письмовим відзивом від 22.01.2015 на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач допустив помилку із визначенням належного відповідача у даній справі, оскільки договір про користування електричною енергією від 14.08.2001 № 5771, який було переукладено 21.02.2014, укладений між позивачем та Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» в особі директора Запорізької філії Токара С.О., який діяв на підставі довіреності.

Наказом від 21.10.2014 № 79 Запорізьку філію відповідача в процесі реорганізації приєднано до Дніпропетровської філії відповідача, у даному випадку належним відповідачем є саме Дніпропетровська філія відповідача, а справа за правилами ст. 15 Господарського процесуального кодексу України повинна розглядатися за місцезнаходженням належного відповідача, а саме Господарським судом Дніпропетровської області.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову в повному обсязі з таких підстав.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку з несплатою відповідачем наданих позивачем послуг відповідно до умов укладеного сторонами у справі договору від 31.12.2013.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з пунктом 5.1 Правил договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Правовідносини сторін у справі регулюються умовами договору 1 та договору 2, зазначеними вище.

За доводами відповідача належним відповідачем у справі є Дніпропетровська філія Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція», оскільки договір 1, а в подальшому й договір 2 укладений між позивачем та Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» в особі директора Запорізької філії, а наказом від 21.10.2014 № 79 Запорізьку філію відповідача в процесі реорганізації приєднано до Дніпропетровської філії відповідача.

Відповідно до положень ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є юридичні особи, які в процесі своєї діяльності можуть створювати філії.

У відповідності із ст. 15 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо. Справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача. Якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Оскільки відособлений підрозділ юридичної особи діє у межах наданих йому повноважень, то подання позову за місцем знаходження цього підрозділу правомірне лише тоді, коли спір випливає саме з його діяльності.

Як встановлено судом, наказом від 21.10.2014 № 79 Запорізьку філію відповідача в процесі реорганізації приєднано до Дніпропетровської філії відповідача і на даний час Запорізька філія відповідача як його структурний підрозділ є припиненою.

Крім того, договір 1 та договір 2 укладені з боку Споживача саме відповідачем у справі, при цьому вказані договору можуть бути підписані будь-якою уповноваженою на це особою, у тому числі директором запорізької філії відповідача, на підставі відповідної довіреності. У розділах «Місцезнаходження та банківські реквізити сторін» зазначено саме юридичну адресу відповідача у справі, а адреса Запорізької філії відповідача зазначена лише як додаткова поштова адреса Споживача.

Таким чином, підстави для заміни відповідача іншим відповідачем, а саме Дніпропетровською філією відповідача, а також для направлення справи за підсудністю до іншого суду відсутні.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт надання позивачем у справі як Постачальником електричної енергії взятих на себе зобов'язань, а саме належними та допустимими доказами доведений факт поставки Споживачу електроенергії за період з 01.04.2014 по 30.09.2014 у загальному обсязі 51795 кВт/год на загальну суму 70299грн. 82 коп., що підтверджено Звітами про обсяги використаної електричної енергії за вказані періоди.

Вартість спожитої електричної енергії сплачені Споживачем у сумі 7465 грн. 73 коп., що підтверджено відповідними витягами з банківського рахунку. Заборгованість за спожиту у вказаний період електричну енергію склала 62834 грн. 09 коп.

Доказів повної або часткової сплати заявленої до стягнення заборгованості відповідачем під час судового розгляду справи надано не було.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, факт наявності боргу Споживача за спожиту електричну енергію в сумі 62834 грн. 09 коп. позивачем належним чином доведений, документально підтверджений, тому вимога про стягнення вказаного боргу є обґрунтованою.

Є обґрунтованою та доведеною матеріалами справи та її фактичними обставинами й вимога позивача про стягнення з відповідача вартості послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за період з 01.09.2014 по 30.09.2014 у сумі 55 грн. 15 коп.

Крім того, судом встановлено, що у січні 2014 року Споживачем отримано електричну енергію в обсязі 15134,72 кВт/год, тобто з перевищенням договірної величини споживання електроенергії на 4035 кВт/год.

Факт отримання рахунку від 18.02.2014 № 5771/1п на суму 4165 грн. 73 коп. відповідач не заперечує. Вказаний рахунок Споживачем не оплачений.

Розрахунок суми перевищення договірної величини споживання наведений у рахунку та у позовній заяві та є обґрунтованим. За таких обставин вимога про стягнення 4165 грн. 73 коп. вартості перевищення договірної величини споживання електроенергії є обґрунтованою.

Відповідає фактичним обставинам справи, умовам п.п.4.2.1 п. 4.2 договору 2 та п. 4 Додаткової угоди, п. 10 Додатка № 4 до договору 2, п. 6 Додатка № 6 до договору 2 вимога позивача про стягнення з відповідача пені у загальному розмірі 4559 грн. 80 коп. за період прострочення з 14.04.2014 по 15.10.2014 (розрахунок суми пені доданий позивачем до позовної заяви і є обґрунтованим).

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача пені у загальному розмірі 4559 грн. 80 коп. підлягає задоволенню.

Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача, суд доходить висновку про те, що заявлені позивачем до стягнення 3% річних у розмірі 590 грн. 62 коп. та інфляційні нарахування на суму заборгованості у загальному розмірі 2498 грн. 37 коп. є нарахованими обґрунтовано.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція», м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, код 04653199, на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 19, МФО 313957, код 00130926 в ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України» борг за спожиту активну електричну енергію у сумі 62834 грн. 09 коп., 4165 грн. 73 коп. вартості перевищення договірної величини споживання електроенергії.

3. Стягнути з Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція», м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, код 04653199, на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж на поточний рахунок № 522 у ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, код 00130926, вартість послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у сумі 55 грн. 15 коп., пеню у розмірі 4559 грн. 80 коп., 3% річних у розмірі 590 грн. 62 коп. та інфляційні нарахування на суму заборгованості у загальному розмірі 2498 грн. 37 коп., а також судовий збір у розмірі 1827 грн. 00 коп. Видати наказ позивачу після набрання рішення законної сили.

Повне рішення складене та підписане 23.02.2015

Суддя В.О. Демидов