РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2015Справа № 910/24833/14

За позовом Управління ПФУ в Приморському районі м. Одеси
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал - Страхування"
про стягнення 21 860,58 грн.
Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Боровик (дов. № 10048/1.1. від 05.12.2014 року)
від відповідача Купріненко С.О. (дов. № 2710114-02/ос від 07.01.2014 року)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 22 січня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Управління ПФУ в Приморському районі м. Одеси (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал - Страхування" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 21 860,58 грн., в тому числі 14 850,00 грн. страхового відшкодування, 3 341,25 грн. пені, 274,62 грн. 3 % річних, 3 394,71 грн. збитків від інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.02.2014 року в приміщенні Управління ПФУ в Приморському районі м. Одеси, розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Світлий, 8 відбулося залиття гарячою водою службових кабінетів, у зв'язку з проривом на нижній футорці подачі теплопостачання, внаслідок чого пошкоджено приміщення трьох кабінетів. Згідно Договору добровільного страхування від вогневих ризиків та стихійних явищ та добровільного страхування майна № 297/13-И/О від 12.11.2013 року майнові інтереси позивача пов'язані з володінням, розпорядженням та користуванням майном в якому сталося залиття застраховані у відповідача. У зв'язку з настанням страхового випадку, відповідач зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування на користь позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2014 року порушено провадження у справі № 910/24833/14 та призначено справу до розгляду на 16.12.2014 року.

08.12.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

12.12.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов. У поданому відзиві представник відповідача зазначив, що відповідно до Акту від 05.02.2014 року причиною затоплення є аварійна ситуація, а саме прихід в незадовільний стан футорки нижньої підводки до приладу опалення. При укладенні договору страхування сторони погодили обставини при яких збитки не підлягають відшкодуванню, в тому числі, якщо такі збитки настали від з'єднаних з трубопроводами систем, апаратів і приладів. У зв'язку з тим, що аварійна ситуація сталася в наслідок незадовільного стану футорки нижньої підводки до приладу опалення, яка в свою чергу, є частиною приладу опалювання, то у відповідача відсутні підстави для виплати страхового відшкодування.

15.12.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 16.12.2014 року представники сторін подали спільне клопотання про продовження строку вирішення спору.

Розглянувши подане сторонами 16.12.2014 року клопотання про продовження строку вирішення спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Відповідно до статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 16.12.2014 року винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладено розгляд справи на 22.01.2015 року.

В судовому засіданні 22.01.2015 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.01.2015 року проти позову заперечив, надав усні пояснення по суті спору.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2013 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал - Страхування" (страховик) та Управлінням ПФУ в Приморському районі м. Одеси (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування від вогневих ризиків та стихійних явищ та добровільного страхування майна № 297/13-И/О (далі-Договір страхування).

Відповідно до пункту 1.1. Договору страхування предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать Закону і пов'язані з володінням, розпорядженням та користуванням майном, яке передається орендодавцем в оренду страхувальнику за договором оренди № 5/61 від 26.12.2002 року.

Перелік майна, яке є застрахованим на умовах договору, наведено у Додатку № 1 до Договору (пункт 1.3. Договору страхування).

Пунктом 2.1. Договору страхування сторони погодили, що загальна страхова сума за Договором дорівнює 15 000,00 грн.

Безумовна страхова франшиза за договором складає 1,00% від загальної страхової суми (пункт 2.2. Договору страхування).

02.02.2014 року в приміщенні Управління ПФУ в Приморському районі м. Одеси, розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Світлий, 8 відбулося залиття гарячою водою службових кабінетів, у зв'язку з проривом на нижній футорці подачі теплопостачання, внаслідок чого пошкоджено приміщення трьох кабінетів до стану не придатного для їх використання за призначенням та пошкоджені (знищені) документи, що стосуються поточної діяльності позивача.

Згідно пункту 6.3.2. Договору страхування страхувальник має право на одержання страхового відшкодування при настанні страхового випадку в порядку встановленому договором страхування.

Відповідно до пункту 3.1.6. Договору страхування страховим випадком є вплив води або іншої рідини, що вилилася внаслідок аварії, непередбаченої поломки або виходу з строю опалювальної системи будинку або її частини, а також раптового і не викликаного необхідністю включення останніх.

03.02.2014 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку в якому зазначив, що вартість збитків становить більше ніж 15 000,00 грн.

03.02.2014 року за участю представника позивача складено Акт огляду застрахованого об'єкту від 03.02.2014 року.

Згідно Акту від 05.02.2014 року Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс "Фонтанський", складеного комісією у складі: майстра з поточного ремонту дільниці № 8 Муляра К.С., майстра Козелла І.Н., слюсара-сантехніка Дзюби В.П. виходом на місце за адресою: пров. Світлий, 8 зафіксовано факт заливу приміщення Пенсійного фонду, а саме залито (стелю, стіни, підлогу) приміщення каб. № 4 площею приблизно 16,4 кв.м., каб. № 3 площею 32, 2 кв.м., каб. № 8 (постраждали дві стіни площею 8,1 кв.м., підвісна стеля та підлога площею 16,27 кв.м.), підвісна стеля на сходах при вході в управління площею 13.23.кв.м., стеля в коридорі площею 0,25 кв.м., теплоносій системи центрального опалення. Причиною заливу є аварійна ситуація, а саме прихід в незадовільний стан футорки нижньої підводки до приладу опалення.

Позивачем направлено на адресу відповідача претензію № 8154/08 від 30.09.2014 року з вимогою про виплату страхового відшкодування.

Листом-повідомленням №5/к/у від 08.10.2014 року відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що у зв'язку з настанням страхового випадку, відповідач зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування на користь позивача.

У поданому відзиві представник відповідача зазначає, що при укладенні договору страхування сторони погодили обставини при яких збитки не підлягають відшкодуванню, в тому числі, якщо такі збитки настали від з'єднаних з трубопроводами систем, апаратів і приладів. У зв'язку з тим, що аварійна ситуація сталася в наслідок незадовільного стану футорки нижньої підводки до приладу опалення, яка в свою чергу, є частиною приладу опалювання, то у відповідача відсутні підстави для виплати страхового відшкодування.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно з частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Відповідно до статей 627, 629 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У пункті 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У повідомленні про страхову подію від 03.02.2014 року позивач зазначає, що вартість збитків становить 15 000,00 грн. Проте належних та допустимих доказів, які б підтверджували понесення позивачем прямих збитків ним не надано.

При цьому, у відповідності до статті 991 Цивільного кодексу України, підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування можуть бути передбачені даною статтею випадки, а також інші випадки, встановлені законом або передбачені укладеним між сторонами договором страхування.

У даному випадку пунктом 2 абзацу 2 пункту 3.1.6 Договору страхування передбачено, що не підлягають відшкодуванню збитки від з'єднаних з трубопроводами систем, апаратів і приладів, таких як крани, вентилі, баки, ванни, радіатори, опалювальні котли, бойлери і т. ін.

З огляду на вищенаведене судом встановлено, що причиною заливу є аварійна ситуація, а саме прихід в незадовільний стан футорки нижньої підводки до приладу опалення, а отже відповідач правомірно на підставі пункту 3.1.6 Договору страхування відмовив позивачу у визнанні даного випадку страховим та виплаті страхового відшкодування.

Відтак, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 14 850,00 грн. страхового відшкодування визнаються судом необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Оскільки заявлені до стягнення позивачем 3 341,25 грн. пені, 274,62 грн. 3 % річних, 3 394,71 грн. збитків від інфляції є похідними вимогами від вимоги про виплату страхового відшкодування у задоволенні якої судом відмовлено, то відсутні підстави для стягнення з відповідача 3 341,25 грн. пені, 274,62 грн. 3 % річних, 3 394,71 грн. збитків від інфляції.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не представлено належних (первинних) доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а відтак матеріали справи не свідчать про порушення відповідачем прав позивача, що виключає можливість їх захисту в судовому порядку.

За таких обставин, позовні вимоги Управління ПФУ в Приморському районі м. Одеси задоволенню не підлягають.

Витрати з судового збору покладаються на позивача, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Управління ПФУ в Приморському районі м. Одеси відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.01.2015 року

Суддя С.В. Стасюк