КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2015 р. Справа№ 910/21007/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

за участю представників:

від позивача: представник - Сопрунець О.М. - за довіреністю,

від відповідача: представник - Харитонова М.І. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НСК Прометей"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2014 р.

у справі № 910/21007/14 (суддя Домнічева І.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ Донецької обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НСК Прометей", м. Київ

про стягнення 323 880,96 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 р. Публічне акціонерне товариство "Енергомашспецсталь" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НСК Прометей" про стягнення з відповідача на свою користь 323 880 грн. 96 коп. пені, зобов'язання відповідача поставити на адресу позивача багатоканальний цифровий сигналізатор с12 аналізатор газів "ДОЗОР-С-2-12Ц-4" у комплекті БПС-6л-1 од. ІПЦ-02 -12 од, РЛ - 6 шт. у кількості 1 од. вартістю 49 720,80 грн., з урахуванням ПДВ, сигналізатор-аналізатор газів стаціонарний "ДОЗОР-С-5-О2-6206" у кількості 1 од. вартістю 12 564,00 грн. з урахуванням ПДВ згідно специфікації №1 до договору № 69856 від 16.07.2013 р.

Позовні вимоги мотивовані тим що, відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання за договором поставки № 69856 від 16.07.13 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2014 р. у справі №910/21007/14 позов задоволено повністю, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "НСК Прометей" поставити на адресу Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" багатоканальний цифровий сигналізатор с12 аналізатор газів "ДОЗОР-С-2-12Ц-4" у комплекті БПС-6л-1 од. ІПЦ-02 -12 од, РЛ - 6 шт. у кількості 1 од. вартістю 49 720,80 грн., з урахуванням ПДВ, сигналізатор-аналізатор газів стаціонарний "ДОЗОР-С-5-О2-6206" у кількості 1 од. вартістю 12 564,00 грн. з урахуванням ПДВ згідно специфікації №1 до договору № 69856 від 16.07.2013, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "НСК Прометей" на користь Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" 323 880 грн. 96 коп. пені, та 7695 грн. 62 коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "НСК Прометей" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, не врахував всі обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського суду, неправильно застосував норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач обґрунтовує правомірність рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2013 року між ТОВ "НСК Прометей" (постачальник) та ТОВ "Енергомашспецсаль" (покупець) укладено договір поставки № 69856 (Договір).

Відповідно до п. 1.1. договору в порядку та на умовах визначених цим договором, постачальник передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує товар, загальну кількість, одиниця вимірювання, ціна за одиницю вимірювання і загальна ціна, виробником якого зазначено сторонами у специфікації.

До вказаного Договору сторонами була підписана специфікація № 1 від 16.07.2013 року, згідно умов якої Відповідач зобов'язався передати Позивачу товар: багатоканальний цифровий сигналізатор сі2 аналізатор газів "ДОЗОР-С-2-12Ц-4" у комплекті БПС-6л-1 од. ІПЦ-02 -12 од, РЛ - 6 шт. у кількості 1 од. та сигналізатор-аналізатор газів стаціонарний "ДОЗОР-С-5-О2-6206" у кількості 1 од., на загальну суму 62 284,80 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 5.1 Договору строки та умови постачання товару вказуються у специфікаціях.

Умовами специфікації №1 від 16.07.2013 року сторони передбачили, що товар, вказаний в ній, повинен бути поставлений Відповідачем Позивачу на умовах DDP, м. Краматорськ, склад покупця згідно з умовами Інкотермс в редакції 2010р. упродовж 30 робочих днів після підписання специфікації.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що специфікація № 1 від 16.07.2013 року не підписана уповноваженою особою підприємства, а саме: підпис на специфікації не співпадає з підписом директора відповідача Корнійчука С.С., а повноваження на підписання договорів, додатків та додаткових угод до них від імені товариства будь-яким іншим особам не надавались.

Втім, колегія суддів зазначає, що специфікація № 1 від 16.07.2013 року зі сторони ТОВ "НСК Прометей" містить крім підпису ще й печатку даного підприємства, тобто повністю відповідає законодавству і вважається дійсною.

Що стосується невідповідності підпису на специфікації та підпису директора ТОВ "НСК Прометей", то відповідач не був позбавлений права заявити клопотання про призначення судової-почеркознавчої експертизи.

Таким чином, приймаючи до уваги умови передачі товару, вказані в специфікації №1, кінцевим строком постачання товару на загальну суму 62 284,80 грн. є 28.08.2013 року.

В порушення умов договору № 69856 від 16.07.2013 року та специфікації № 1, Відповідач станом на час сприйняття рішення свої зобов'язання не виконав, товар у власність Позивача не передав.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 662 ЦПК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач жодних заперечень не надав, отже позовна вимога про зобов'язання поставити товар є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Пунктами 10.1, 10.2 Договору, сторони передбачили відповідальність за прострочення постачання товару, а саме:

- за прострочення поставки чи недопоставку продукції Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 1 % від вартості, не поставленої у строк продукції за кожен день прострочення поставки продукції.

- у випадку прострочення поставки товару більш ніж на 10 календарних днів строків, встановлених в Договорі, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 3% від вартості, не поставленої у строк продукції за кожен день прострочення поставки продукції.

Відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по поставці товару у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов'язання, таким чином, є підстави для застосування встановленої законом та договором відповідальності.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В інформаційному листі Вищого господарського суду України від 13.07.2012 р. № 01-06/908/2012 передбачено, що право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов'язань визначено частиною другою статті 546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності - договірної санкції за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань (постанова від 22.11.2010 N 14/80-09-2056).

Враховуючи встановлення факту прострочення виконання зобов'язання з поставки товару, яка здійснювалась з простроченням, то позивачем правомірно нараховано пеню у розмірі 323 880,96 грн. за прострочення виконання відповідачем зобов'язання з поставки товару на суму 62 284,80грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

З огляду на викладені обставини, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позову повністю, з даним висновком погоджується і колегія суддів, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку, рішення суду першої інстанції відповідає законодавству, матеріалам справи та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НСК Прометей" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2014 р. у справі № 910/21007/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/21007/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв