ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Справа № 925/2241/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді - Гури І.І., при секретарі судового засідання - Мирошниченко Б.В., за участю представника позивача - Карюк Н.О. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс" м. Зміїв Харківської області до приватного підприємства "Друг" м. Черкаси про стягнення 41789,52, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "С-Транс" (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до приватного підприємства "Друг" (далі за текстом - відповідач), у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача: суму основного боргу - 46739,75 грн. та штрафні санкції у розмірі 11695,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.12.2013 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки товару № П 16/12/13-33Х (далі - Договір), на виконання умов якого позивач поставив відповідачу товар, однак відповідач в порушення умов договору не здійснив його оплату, тому утворилась заборгованість в сумі 46739,15 грн. Пунктом 5.4. Договору передбачена пеня за затримку оплати за товар. 11.10.2014 позивач направив відповідачу вимогу про сплату боргу, однак відповідь на неї не отримав.

У клопотанні позивач просить суд змінити позовні вимоги і стягнути з відповідача - 39 989,75 грн. основного боргу та 11 695,47 грн. штрафних санкцій, надала пояснення: акт звіряння розрахунків долучений до матеріалів справи складений за вересень 2014 заборгованість відповідача складала 47739,76 грн., 20.10.2014 відповідач сплатив 1000 грн. боргу і відповідно заборгованість склала - 46739,75 грн. після складання і відправки до суду позовної заяви позивач отримав від відповідача акт звіряння розрахунків за листопад 2014 року та угоду зарахування зустрічних вимог на суму 6750 грн., відповідно зараз прострочена заборгованість відповідача складає 39989,75 грн.

Клопотання про зміну позовних вимог прийняте судом до розгляду.

Відповідач представника у судове засідання повторно не направив, письмовий відзив та інші витребувані судом документи не подав, хоча належним чином повідомлявся судом про дати та час судових засідань. До суду не повернулось поштове повідомлення про вручення чи про невручення відповідачу ухвали суду від 04.02.2015 про відкладення розгляду справи, однак ухвала суду про порушення провадження у справі та ухвала суду від 23.12.2014 про відкладення розгляду справи, направлені відповідачу за адресою, що вказана у позовній заяві та відповідає інформації про юридичну адресу відповідача у Витязі з ЄДР повернулись до суду з довідками пошти: "за закінченням терміну зберігання".

Згідно ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно ст. 75 ГПК справу розглянуто судом за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача подала клопотання про уточнення суми штрафних санкцій, підтримала позовні вимоги з урахуванням даного клопотання.

У клопотанні про уточнення суми штрафних санкцій позивач пояснює, що в позовній заяві штрафні санкції зазначені з арифметичною помилкою, тому надає новий розрахунок пені , всього на суму - 1799,77 грн.

Заява позивача про уточнення суми штрафних санкцій прийнята судом до розгляду.

Згідно ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши представника позивача, судом встановлені наступні обставини.

16.12.2013 товариство з обмеженою відповідальністю "С-Транс" (позивач у справі, постачальник за договором) та приватне підприємство "Друг" (відповідач у справі, покупець за договором) уклали договір поставки № П 16/12/13-33Х (далі - Договір), в порядку та на умовах, визначених цим договором, позивач зобов'язався поставляти і передавати у власність (повне господарське відання) відповідачу визначений цим договором товар, а відповідач зобов'язався приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату (п. 1.1.).

Договір містить, зокрема, такі умови:

- предметом поставки є наступний товар: молоко та молочна продукція відповідно до специфікацій та видаткових накладних (п. 1.2);

- товар повинен бути поставлений покупцю відповідно періоду постачання згідно з поданими заявками покупця (п. 2.1.);

- перехід права власності та ризиків на товар відбувається в момент відгрузки з транспорту постачальника (п. 2.5.);

- днем поставки товару покупцю, вважається день, коли транспорт постачальника прибув до покупця. Час прибуття транспорту постачальника фіксується співробітниками покупця в накладній постачальника у момент прийому товару. Зобов'язання по поставці вважаються виконаними з моменту передачі товару і товаросупровідних документів покупцю (п. 2.6.);

- сторони щомісячно звіряють розрахунки та підписують акти звірки розрахунків по проведених поставках, для чого постачальник готує акт звірки , і направляє його покупцю в строк , не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, по якому проводиться звірка. Покупець зобов'язаний провести звірку протягом трьох робочих днів. У випадку не надходження від покупця заперечень по акту звірки в строк до 15 числа наступного за звітним, акт звірки вважається прийнятим на підставі даних постачальника (п. 2.8.);

- покупець оплачує поставлений постачальником товар за договірною ціною, яка склалася в момент реалізації партії товару, згідно супроводжувальних документів постачальника (п. 3.1.);

- розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюється в безготівковому або готівкому порядку з відстрочкою платежу в 1 календарний день з дати поставки (п. 3.2.);

- у разі затримки оплати за поставлений товар нараховується пеня у розмірі 0,5% від неоплаченої суми за кожен день прострочки, а не більше подвійної облікової ставки НБУ (п. 5.4.);/

- цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 201_р. після закінчення договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновлений на невизначений термін, але кожна із сторін має право припинити його дію, попередивши про це другу сторону за два тижні. Зміни в цей договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього договору (п. 6.1.).

На виконання умов якого позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується накладними: № 3-07009887 від 22.08.2014 на суму 5889,32 грн., №3-0710627 від 25.08.2014 на суму 2032,20 грн., №3-0711455 від 27.08.2014 на суму 7980,18 грн., №3-0712284 від 29.08.14 на суму 3227,58 грн., № 3-0713147 від 01.09.2014 на суму 2616,00 грн., №3-0713909 від 03.09.14 на суму 3457,70 грн., №3-0714704 від 05.09.14, на суму 1114,08 грн. № 3-0715500 від 08.09.14 на суму 4631,70 грн., №3-0716364 від 10.09.2014 на суму 4473,31 грн., №3-0716379 від 10.09.2014 на суму 5370,54 грн., №3-0717198 від 12.09.2014 на суму 7989,14 грн.

Борг становить - 39989,75 грн., що підтверджується актом звіряння розрахунків за період з 01.11.2014 по 30.11.2014, підписаного та скріпленого печатками обох сторін.

Відповідач в порушення умов Договору за отриманий товар у встановлений п. 3.2. Договору строк не розрахувався.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Предметом спору є стягнення грошової суми боргу з оплати за товар. Позивач і відповідач є суб'єктами господарювання у розумінні положень Господарського кодексу України (далі - ГК України), зокрема, ст.ст.2, 55.

Зобов'язання, що виникли між сторонами, суд вважає господарськими договірними у сфері господарсько-торговельної діяльності.

Сторони спірних правовідносин є суб'єктами господарювання, зобов'язання, що виникли між ними, суд вважає господарськими договірними у сфері господарсько-торговельної діяльності. Господарсько-торговельна діяльність опосередковується господарськими договорами поставки, купівлі-продажу, міни (бартеру) та іншими.

Господарські договори між суб'єктами господарювання укладаються за правилами встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (далі - ГК України), іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ст.ст.173, 179, 263 ГК України).

Загальні положення поставки врегульовані параграфом 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Загальні умови виконання господарських зобов'язань визначені главою 22 ГК України. Статтею 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки.

Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтями 193, 202 ГК України та статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 3.2. Договору розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюється в безготівковому або готівкому порядку з відстрочкою платежу в 1 календарний день з дати поставки.

Тому, суд вважає доведеним право позивача вимагати стягнення з відповідача 39989,75 грн. основного боргу.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно п. 5.4 Договору у разі затримки оплати за поставлений товар нараховується пеня у розмірі 0,5% від неоплаченої суми за кожен день прострочки, а не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2. ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань регулює Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань". Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ч. 1 ст. 231 Господарського кодексу України (далі - ГК України) законом щодо окремих видів зобов'язання може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається..

У ч. 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Розрахунок пені є обґрунтованим. арифметично вірним. пеня в сумі 1799,77 грн. підлягає до стягнення.

Згідно ст. 49 ГПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1827,00 грн. судового збору, понесеного останнім при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Друг" (м. Черкаси, вул. Смілянська, 52, ідентифікаційний код 14192960) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс" (Харківська обл., м. Зміїв, вул. Таранівське шосе, 5, ідентифікаційний код 25466691 )- 39989,75 грн. основного боргу та 1 799,77 грн. пені та 1827,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом 10 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 23 лютого 2015 року.

Суддя І.І. Гура