КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2015 р. Справа№ 911/4494/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Баранця О.М.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - Борущак Р.Р., Панайірджи Т.О.

від відповідача - Бацуца О.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод" на рішення Господарського суду Київської області від 22.12.2014 (суддя Лутак Т.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський

Склозавод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю малого підприємства

Виробнича фірма "Перлина"

про стягнення 100345,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.12.2014 по справі №911/4494/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду 10.02.2015.

10 лютого 2015 року через відділ документального забезпечення суду, до початку судового засідання від представника відповідача, надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 10.02.2015 року з'явилися представники позивача та відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду Київської області від 22.12.2014.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду Київської області від 22.12.2014.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що внаслідок виконання незаконних земельних робіт робітники відповідача завдали механічні пошкодження броні та оболонки кабельної лінії, користувачем якої є позивач, в зв'язку з чим, останній поніс майнові збитки пов'язані з виробничими витратами (внаслідок відключення напруги) та витратами на відновлення кабельної лінії.

Як вбачається з акту від 18.07.2014, складеного працівниками позивача, 13.07.2014 о 17:45 відбулося відключення КЛ-10 кВ від п/ст. "Гостомельська" - РП-4 АТ "Ветропак Гостомельський Склозавод". Також, в акті зазначено про механічні пошкодження броні та оболонки кабелю, які сталися внаслідок виконання земельних робіт (прокладання липневої каналізації) на прилеглій території до зони ТОВ «Мале підприємство Виробнича фірма «ПЕРЛИНА».

Відповідно до Правил охорони електричних мереж, електричними мережами, які підлягають охороні, згідно з Правилами, вважаються трансформаторні підстанції, розподільні пункти і пристрої, струмопроводи, повітряні лінії електропередачі, підземні і підводні кабельні лінії електропередачі та споруди, які до них належать.

Згідно з п. 18 Правил підприємства, установи, організації та громадяни повинні негайно повідомляти енергопідприємства або місцеві органи виконавчої влади про виявлені обірвані або провислі проводи, пошкоджені опори або небезпеку їх падіння, пошкодження кабелів та інших об'єктів і елементів електричних мереж.

Пунктами 22 та 23 Правил передбачено, що працівникам енергопідприємств, у віданні яких перебувають електромережі, надається право безперешкодного доступу в установленому порядку до об'єктів електричних мереж, розташованих на територіях інших підприємств, для їх ремонту, технічного обслуговування та оперативних перемикань. Контроль за виконанням Правил здійснюється енергопідприємствами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Ірпінського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» із заявою №07/3579 про притягнення посадових осіб ТОВ «Мале підприємство Виробнича фірма «ПЕРЛИНА» до адміністративної відповідальності.

У відповідь на вищезазначену заяву Ірпінський районний підрозділ ПАТ «Київобленерго» повідомив, що КЛ-10 кВ від п/ст. "Гостомельська" - РП-4 АТ не перебувають у віддані останнього.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач звернувся з вищезазначеною заявою до Ірпінського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» 29.10.2014, тобто вже після порушення провадження по даній справі (через три місяці після пошкодження кабелю), про що свідчить відбиток штампу підрозділу ПАТ «Київобленерго» на вказаній заяві.

Отже, місцевий господарський суд обґрунтованого висновку, що матеріали справи не містять доказів належного повідомлення енергопідприємства або місцевого органу виконавчої влади про виявлені пошкодження кабелю.

Відповідно до п. 10 Правил, роботи в охоронних зонах виконуються відповідно до Умов проведення робіт у межах охоронних зон електричних мереж, згідно з додатком до цих Правил.

Умови проведення робіт у межах охоронних зон електричних мереж (далі - Умови) визначають порядок виконання робіт у межах охоронних зон повітряних і кабельних ліній електропередачі, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв.

Пунктом 6 Умов встановлено, що в аварійних випадках, які вимагають невідкладних ремонтно-відновлювальних робіт в охоронних зонах, допускається виконання цих робіт без попереднього погодження з власником електричних мереж, але за умови виконання таких вимог:

- водночас із направленням робітників на місце аварії, незалежно від часу доби, надсилають телефонограму в організації, які мають суміжні з місцем аварії кабельні комунікації, про необхідність прибуття їх представників;

- на місці виконання аварійних робіт повинна постійно знаходитись відповідальна особа, яка має практичні навики і право на проведення таких робіт. Ця особа проводить інструктування робітників щодо правил техніки безпеки;

- до прибуття на місце аварії представника енергопідприємства земляні роботи в охоронній зоні повинні виконуватись вручну. У разі виявлення кабелю необхідно забезпечити його збереження від пошкоджень;

- після прибуття на місце аварії представник енергопідприємства зобов'язаний вказати місце розташування електрооб'єктів, переконатися у повноті заходів безпеки і забезпечення збереження об'єктів, оформити письмовий дозвіл та контролювати проведення робіт або заборонити їх виконання з врученням акта-заборони, наведеного у додатку № 4 до цих Умов.

Згідно з п. 17 Умов у разі пошкодження кабелю виконавець робіт повинен негайно повідомити про це підприємство, яке експлуатує кабельні лінії та місцеві органи виконавчої влади.

В той, же час в матеріалах наявний лист Гостомельської селищної ради Київської області вих. № 3471 від 16.12.2014, з якого вбачається, що за розпорядженням селищної ради земельні роботи за адресою: смт. Гостомель, вул. Лугова, 8 та прилеглих територіях не замовлялися та не здійснювалися у першій половині липня 2014 року.

Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження виконання земельних робіт відповідачем, позивач, зокрема посилається на акт від 18.07.2014 та висновок Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області про відсутність кримінального правопорушення від 14.09.2014.

Однак, оцінюючи надані позивачем докази, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до висновку Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області про відсутність кримінального правопорушення від 14.09.2014 від позивача надійшло звернення щодо незаконних дій посадових осіб ТОВ «Перлина».

Також, з висновку вбачається, що генеральний директор відповідача підтвердив, що на початку липня 2014 року його підприємство наймало працівників для риття траншеї, однак ніяких робіт не проводило.

Так, зазначеним висновком не встановлено причетність відповідача до пошкодження кабелю, що знаходить в охоронній зоні, користувачем якої є позивач.

Отже, твердження апелянта щодо визнання відповідачем факту проведення земельних робіт 13.07.2014 є безпідставним.

Крім того, згідно з абзацом 3 ст.35 ГПК України обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені, є вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, в той час як позивач посилається на висновок, про відсутність кримінального правопорушення.

Також, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що акт від 18.07.2014, не може бути належним доказом факту пошкодження відповідачем броні та оболонки кабелю, в розумінні ст. 34 ГПК України, оскільки вказаний акт складено в односторонньому порядку, отже висновки щодо причетності відповідача до пошкодження кабелю ґрунтується на припущеннях співробітників позивача.

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до положень ст. 224 Господарського кодексу України, які узгоджуються з положеннями ст. 623 Цивільного кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов'язок відшкодувати збитки є загальною формою цивільно-правової відповідальності, яка настає для боржника внаслідок порушення ним зобов'язань.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності відповідно до ст. 623, ст. 1166 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України.

Обов'язковими умовами для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування збитків є: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявність збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб; вина боржника.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність відповідача є причиною, а збитки, які виникли у позивача - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для стягнення 100345,32 грн. збитків, оскільки позивачем не доведено вини відповідача.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що судом першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод" та скасування рішення Господарського суду Київської області від 22.12.2014 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 22.12.2014 по справі №911/4494/14 - без змін.

Матеріали справи №911/4494/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

О.М. Баранець

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11.02.2015