За позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк" Актив-Банк" в особі
Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення
тимчасової адміністрації Шевченка Олександра Володимировича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія
Третя особа без Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТТ-Менеджмент"
на предмет спору на стороні відповідача
про визнання правочину нікчемним
За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія
До Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк
Про спонукання до виконання зобов`язання
Суддя Бондаренко Г.П.
Представники сторін:
Від позивача (за первісним позовом) Данко А.Б. (дов. №190 від 15.10.2014)
Від відповідача (за первісним позовом) Від третьої особи Прокопенко Т.Ю. (дов б/н від 06.10.2014) Не з'явилась
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Шевченка Олександра Володимировича (далі за текстом - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АРБІМАРКЕТ" (далі за текстом - відповідач) про визнання договору про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов'язанні від 01.09.2014, укладений між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбімаркет" нікчемним, а також визнати договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 02.09.2014 укладений між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбімаркет" нікчемним.
24.10.2014 до Господарського суду м. Києва надійшов зустрічний позов ТОВ "Фінансова компанія "Арбімаркет" до ПАТ "Комерційний банк "Актив-Банк" про спонукання виконання зобов'язань по договору про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов'язанні від 01.09.2014, що є предметом розгляду первісних позовних вимог, які банк вважає нікчемними.
В порядку ст. 77 ГПК України 28.10.2014 та 04.11.2014 у судовому засіданні оголошувалися перерви на 04.11.2014 та 18.11.2014 відповідно.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.11.2014 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТТ-Менеджмент", яке діє за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду "Укрінвестбуд" не диверсифікованого виду закритого типу, оскільки рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін, в порядку ст. 27 ГПК України. Цією ж ухвалою відповідно до ст. 69 ГПК України строк розгляду справи продовжено на 15 днів, відповідно до ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 02.12.2014.
30.01.2015 до Господарського суду м. Києва від представника позивача (за первісним позовом) надійшли наступні клопотання:
- клопотання про повторне направлення матеріалів справи №910/0567/14 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової експертизи та складання за результатами дослідження висновку
- клопотання про винесення Окремої ухвали на підставі ст. 90 ГПК України у зв'язку з порушенням чинного експертного законодавства і протиправної поведінки Заступника директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз - Голікової Т.Д.
В судове засідання 03.02.2015 представник третьої особи не з'явився, про причини відсутності суд не повідомили, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
В судове засідання 03.02.2015 представники позивача (за первісним позовом) та відповідача (за первісним позовом) з'явились. У судовому засіданні представник позивача (за первісним позовом) підтримав заявлені ним клопотання, вважає, що судовий експерт Голікова Т.Д. не компетентна в питаннях економічної експертизи та не може приймати рішення про повернення матеріалів справи без виконання експертного дослідження у галузі економічної експертизи, отже, відсутні правові підстави для повернення матеріалів справи без проведення експертного дослідження та складання висновку судової експертизи.
При цьому, згідно зі ст.12 Закону України «Про судову експертизу» незалежно від виду судочинства судовий експерт зобов'язаний: 1) провести повне дослідження і дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок; 2) на вимогу особи або органу, які залучили експерта, судді, суду дати роз'яснення щодо даного ним висновку; 3) заявляти самовідвід за наявності передбачених законодавством підстав, які виключають його участь у справі. Інші обов'язки судового експерта передбачаються процесуальним законодавством.
У відповідності з п.2.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 № 53/5 на експерта покладаються такі обов'язки: заявити самовідвід за наявності передбачених законодавством обставин; прийняти до виконання доручену йому експертизу; особисто провести повне дослідження, дати обгрунтований та об'єктивний письмовий висновок на поставлені питання, а в разі необхідності роз'яснити його; невідкладно заявити клопотання органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), щодо уточнення питань або надання відповідних матеріалів у разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення (поставлених експертові питань) або виникнення потреби у додаткових матеріалах, необхідних для проведення повного дослідження; повідомити в письмовій формі органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), про неможливість її проведення та повернути надані матеріали справи та інші документи, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта або якщо надані йому матеріали недостатні для вирішення поставленого питання, а витребувані додаткові матеріали не були надані: з'явитися на виклик органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), для надання роз'яснень, показань чи доповнень з приводу проведеної експертизи або причин повідомлення про неможливість її проведення.
Згідно з п.2.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 №53/5 експерт може відмовитися від проведення експертизи, якщо наданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов'язків, а витребувані додаткові матеріали не надані, або якщо поставлені питання виходять за межі його спеціальних знань. Заява про відмову повинна бути вмотивованою.
Суб'єктом наділеним повноваженнями щодо складення повідомлення про неможливість проведення судової експертизи, згідно пунктів 2.1.-2.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 №53/5 є судовий експерт, а не керівник експертної установи.
Отже, чинним законодавством на судового експерта покладаються обов'язки прийняти до виконання доручену йому експертизу та провести повне дослідження і дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок.
Підстави для повернення матеріалів судовим експертом чітко регламентовані законодавством, зокрема, відповідно до п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 №53/5, у разі відмови органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у погодженні запропонованого розумного строку проведення експертизи матеріали справи повертаються з пропозицією призначити експертизу іншим суб'єктам судово-експертної діяльності, визначеним у статті 7 Закону України "Про судову експертизу". У випадку невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи в порядку, передбаченому чинним законодавством, незабезпечення доступу до об'єкта дослідження вчинення перешкод з боку сторін, що беруть участь у справі, в обстеженні об'єкта, матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив (леї) експертизу (залучив (ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення.
Чинне законодавство не містить такої підстави для повернення матеріалів справи без виконання експертизи як відсутність методики.
Більш того, згідно з п.1 «СУДОВИЙ ЕКСПЕРТ» розділу «ПРОФЕСІОНАЛИ» Довідника кваліфікаційних характеристик посад працівників науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 611/5 від 19.04.2012 з метою забезпечення потреб слідчої та судової практики у проведенні судових експертиз та експертних досліджень на сучасному рівні судовий експерт постійно удосконалює свій професійний рівень шляхом опанування нових методик проведення судових експертиз та новітніх досягнень науки і техніки в галузі судової експертизи. Постійно ознайомлюється та вивчає нові методики і спеціальну літературу з проведення судових експертиз та вносить пропозиції щодо їх впровадження в експертну практику. Відповідно до законодавства проходить атестацію з метою підтвердження кваліфікації судового експерта. Впроваджує в експертну практику результати наукових досліджень. Відповідно до технічних завдань проводить наукові роботи із створення методик (методичних рекомендацій) проведення судових експертиз.
Таким чином, судовий експерт не лише не наділений повноваженнями відмовляти в проведенні експертного дослідження за відсутності методики, а й зобов'язаний такі методики розробляти та впроваджувати.
Довідником кваліфікаційних характеристик посад працівників науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №611/5 від 19.04.2012 та посадовими інструкціями КНДІСЕ передбачено, що судовий експерт повинен знати: Конституцію України, процесуальне законодавство України, закони України «Про судову експертизу», «Про наукову та науково-технічну діяльність», інші нормативно-правові акти, що регламентують судово-експертну та наукову діяльність; методики та спеціальну літературу з проведення судових експертиз з відповідного напряму досліджень; сучасні досягнення науки і техніки у відповідній галузі знань, у тому числі застосування спеціального обладнання; правила й норми з питань охорони праці та техніки безпеки, пожежної безпеки; правила внутрішнього трудового розпорядку.
Згідно з п. 1.4. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР. науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта.
У відповідності п.1.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, проведення експертиз, експертних досліджень з оцінки майна здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про судову експертизу", з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" щодо методичного регулювання оцінки майна.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав та професійна оціночна діяльність регулюються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами з оцінки майна, що не суперечать йому. Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлено інші правові норми щодо оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності, застосовуються правила міжнародного договору.
У відповідності зі ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно- правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.
При здійсненні оцінки, майнових прав експерту належить керуватися Методикою оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету міністрів України №1891 від 10.12.2003р. та нормами Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (Національний стандарт № 1).
При цьому, згідно Наказу Міністерства юстиції України від 30.07.2010 №1722/5 «Про затвердження переліків рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, що використовується під час проведення судових експертиз» значаться наступні джерела щодо оцінки майнових прав: Лебедь Н., Ларцев В., Спринько С., Жиленко Н., Пашков В. Оценка имущества и оценка имущественных прав в Украине. Монография / под ред. Н. Лебедь. - К.: ООО "Информационно-издательская фирма "Принт-Экспресс", 2002. - 688 с.; Учебное пособие для подготовки к сдаче квалификационного экзамена по экспертной оценке имущества, недвижимости, имущественных и неимущественных прав, бизнеса, техники и оборудования (категории А, В, С) / под ред. А. Мендрул. - К.: Консалтинговая фирма "Эксперт - Л", 2000. - 323 с.
У відповідності з п. 1.10. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, при проведенні експертиз в експертній установі організаційне, матеріально-технічне забезпечення їх виконання, контроль за своєчасним проведенням і за дотриманням законів та інших нормативно-правових актів з питань експертизи покладається на керівника експертної установи.
Згідно з п. 4.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, керівник експертної установи розглядає отримані матеріали і доручає відповідному структурному підрозділу експертної установи організувати проведення експертизи. При цьому, він може безпосередньо призначити експерта та встановити строк виконання експертизи відповідно до вимог цієї Інструкції або передати вирішення цих питань заступнику керівника експертної установи чи керівникові підрозділу. Якщо в експертній установі не проводяться певні види експертиз та відсутні фахівці з певної галузі спеціальних знань, керівник експертної установи повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), та повертає матеріали справи без виконання.
У Київському науково-дослідному інституті судових експертиз є професіонали, що проводять усі види економічної судової експертизи: бухгалтерського та податкового обліку (індекс експертної спеціальності - 11.1, вид експертної спеціальності - дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності); фінансово- господарської діяльності (індекс експертної спеціальності -11.2, вид експертної спеціальності - дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій); фінансово-кредитних операцій (індекс експертної спеціальності - 11.3. вид експертної спеціальності - дослідження документів фінансово-кредитних операцій). Інформація є загальнодоступною й міститься у Реєстрі атестованих судових експертів.
Інша підстава для повернення матеріалів без виконання передбачена п. 4.4. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, зокрема: якщо отримані матеріали оформлені з порушеннями, які виключають можливість організації проведення експертизи, керівник експертної установи терміново у письмовій формі повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). Якщо орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), не вживає належних заходів для усунення цих перешкод, керівник експертної установи по закінченні тридцяти календарних днів з дня направлення повідомлення повертає йому (їй) матеріали.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно з ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.
Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до статті 382 Кримінального кодексу України умисне невиконання особою ухвали суду, що набрала законної сили, передбачає кримінальну відповідальність.
У відповідності зі ст.14 Закону України «Про судову експертизу» судовий експер на підставах і в порядку, передбаченими законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.
Згідно з п. 2.4. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, за надання завідомо неправдивого висновку, за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків, а також за розголошення даних, що стали йому відомі під час проведення експертизи, експерт несе кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством. За допущені порушення під час проведення експертизи, що не тягнуть за собою кримінальної чи адміністративної відповідальності, експерт може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності згідно з чинним законодавством.
Згідно п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" якщо під час розгляду скарги господарським судом буде виявлено порушення законності або недоліки в діяльності органу Державної виконавчої служби, учасників виконавчого провадження, суд має вжити заходів, передбачених частинами першою і другою статті 90 ГПК.
Відповідно до ст. 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.
Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.
За таких обставин, Господарський суд міста Києва виносить на адресу Міністерства юстиції України окрему ухвалу про необхідність усунення порушень та недоліків в роботі Заступника директора КНДІСЕ Голікової Тетяни Дмитрівни для усунення в майбутньому з її боку порушення чинного експертного законодавства і налагодження діяльності експертної установи в цілому в сфері вчасного, належного та повного виконання судових рішень (ухвал).
Керуючись статтями 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -
1. Окрему ухвалу направити Міністерству юстиції України.
2. Міністерству юстиції України усунути порушення та недоліки в роботі Заступника директора КНДІСЕ Голікової Тетяни Дмитрівни та забезпечити виконання вимог ухвал суду в майбутньому.
3. Про вжиті заходи проінформуйте господарський суд у встановлений законодавством строк.
Примітка: Згідно зі ст.1856 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за залишення посадовою особою без розгляду окремої ухвали суду, а так само за несвоєчасну відповідь на окрему ухвалу суду.
Суддя Бондаренко Г.П.