КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2015 р. Справа№ 910/18618/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання Добрицькій В.С.,

за участю представників:

позивача (відповідача за зустрічним позовом): Яцишин О.Й. - за довіреністю від 01.09.2014 р. № 15;

відповідача (позивача за зустрічним позовом): Калюжна К.П. - за довіреністю від 20.03.2014 р. № б/н,

розглянувши матеріали апеляційної скарги приватного підприємства "АВТОДЕН"

на рішення господарського суду Київської області від 27.10.2014 р.

у справі № 910/18618/14 (суддя Скутельник П.Ф.)

за позовом приватного підприємства "АВТОДЕН"

до товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "ПЛАСТМОДЕРН"

про стягнення та розірвання договору

та

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "ПЛАСТМОДЕРН"

до приватного підприємства "АВТОДЕН"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 27.10.2014 р. р. у справі № 910/18618/14 в задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний - задоволено повністю та вирішено стягнути з ПП "АВТОДЕН" на користь ТОВ "НВФ "ПЛАСТМОДЕРН" основний борг в сумі 70000,00 грн; пеню в сумі 7733,98 грн; три проценти річних в сумі 1690,50 грн; інфляційні нарахування в сумі 10640,00 грн та судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач (відповідач за зустрічним позовом) подав до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 27.10.2014 р. р. у справі № 910/18618/14 повністю і прийняти нове, яким первісний позов задовольнити, а задоволенні зустрічного - відмовити.

На підставі розпорядження секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2014 № 910/18618/14 апеляційну скаргу передано на розгляд головуючому судді Федорчуку Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.12.2014 р. у справі № 910/18618/14 прийнято апеляційну скаргу ПП "АВТОДЕН" до провадження та призначено її до розгляду за участю уповноважених представників сторін.

Представник ТОВ "НВФ "ПЛАСТМОДЕРН" в судовому засіданні 28 січня 2014 р. надав пояснення, якими заперечив проти доводів, викладених в скарзі та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. Представник ПП "АВТОДЕН" у вказаному судовому засіданні надав усні пояснення, якими підтримав доводи, викладені в скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити.

В судовому засіданні 28 січня 2014 р. колегію суддів відхилено заявлені відповідачем (за первісним позовом) клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі та про витребування додаткових документів у зв'язку з тим, що відсутні визначені законом підстави для призначення судової експертизи, а матеріали даної справи містять достатньо належних і допустимих доказів для вирішення спору.

Представник ПП "АВТОДЕН" брав учать в судовому засіданні 28 січня 2014 р. в режимі відеоконференції.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 12 січня 2012 р. між ТОВ "НВФ "ПЛАСТМОДЕРН", як постачальником, та ПП "АВТОДЕН", як покупцем, укладено договір поставки 1/001-2 (далі - Договір).

Згідно з предметом Договору постачальник зобов'язується на умовах та в порядку, визначених Договором, виготовляти та систематично поставляти покупцеві (передавати у власність) плівку стретч (далі - товар), а покупець зобов'язується на умовах та в порядку, визначених Договором, приймати товар та оплачувати його (пункти 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в українській гривні шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначеного у рахунку-фактурі.

Як визначено сторонами в п. 3.4 Договору, розрахунки за товар здійснюються на умовах відстрочки платежу строком на 14 календарних днів від дати передачі товару покупцеві згідно накладної.

Пунктом 4.6 Договору передбачено, що право власності і всі ризики щодо випадкового знищення чи пошкодження товару переходять від постачальника до покупця в момент передачі партії товару покупцю або його уповноваженій особі - перевізникові, транспортному (експедиторському) підприємству.

Згідно з пунктами 5.1, 5.2, 5.3 Договору передача-приймання товару за кількістю здійснюється у присутності представників обох сторін. Постачальник зобов'язаний надати покупцеві разом з товаром всі необхідні товарно-транспортні документи згідно вимог чинного законодавства. Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем за кількістю з моменту підписання представниками сторін відповідної накладної на товар.

У відповідності до додаткової угоди від 03.01.2013 № 1 термін дії Договору встановлено до 31 грудня 2015 р., включно.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом позову ПП "АВТОДЕН" (первісного) є стягнення з ТОВ "НВФ "ПЛАСТМОДЕРН" основної заборгованості, пені, штрафу і трьох процентів річних, а також розірвання Договору.

ПП "АВТОДЕН" мотивує свій позов тим, що позивачем (за первісним позовом) було замовлено у ТОВ "НВФ "ПЛАСТМОДЕРН" товар, обумовлений Договором, у зв'язку з чим, відповідачем (за зустрічним позовом) було виставлено рахунок-фактуру від 13.12.2013 р. № 2426 на суму 112991,67 грн. На підставі вказаного рахунку позивач (за первісним позовом) перерахував на користь відповідача (за первісним позовом) грошові кошти у загальному розмірі 42991,67 грн, що підтверджується такими платіжними дорученнями: від 10.01.2014 р. № 424, від 14.01.2014 р. № 435, від 15.01.2014 р. № 441, від 22.01.2014 р. № 470, від 04.02.2014 р.№ 510 (а.с. 16-20).

Спір за первісним позовом полягає в тому, що, як вказує ПП "АВТОДЕН", відповідачем (за первісним позовом) замовлений і частково оплачений позивачем (за первісним позовом) товар поставлений не був, а також грошові кошти в сумі 42991,67 грн на вимогу ПП "АВТОДЕН", викладеної у листі від 23.07.2014 № 132 (а.с. 21-25), повернуті ТОВ "НВФ "ПЛАСТМОДЕРН" також не були.

Наведені вище обставини стали підставою для звернення ПП "АВТОДЕН" до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з ТОВ "НВФ "ПЛАСТМОДЕРН" суми попередньої оплати товару. Крім того, як вказує позивач (за первісним позовом), у зв'язку з порушенням ТОВ "НВФ "ПЛАСТМОДЕРН" його зобов'язань, ПП "АВТОДЕН" заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 56,65 грн; штрафу в сумі 7909,41 грн, трьох відсотків річних в сумі 791,51 грн, а також про розірвання Договору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, за результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності первісного позову ПП "АВТОДЕН", з урахуванням наступного.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, позовна вимога ПП "АВТОДЕН" спростовуються товарно-транспортною накладною від 13.12.2013 р. за № пл (а.с. 114), яка свідчить про факт отримання позивачем (за первісним позовом) від відповідача (за первісним позовом) товару, визначеного у рахунку-фактурі від 13.12.2013 р. № 2426, загальною вартістю 112991,67 грн. Названа товарно-транспортна накладна підписана з боку ПП "АВТОДЕН" його директором Ольховиком Д.О. і скріплена відбитком печатки позивача (за первісним позовом). Товар отримано директором ПП "АВТОДЕН" на підставі довіреності від 13.12.2013 р. № 1200 (засвідчена копія на а.с. 71), яка містить посилання на рахунок-фактуру від 13.12.2013 р. № 2426.

Також, за наслідками дослідження платіжних доручень (а.с. 16-20), колегією суддів встановлено, що в реквізиті «призначення платежу» зазначено: «оплата за товар согл. расх. № 2426 от 13.12.2013 у т.ч. ПДВ 20 % - 2165,28 грн.». Зважаючи на викладене, колегія приходить до висновку, що призначенням грошових коштів за вказаними розрахунковими документами є оплата товару, поставленого відповідачем (за первісним позовом) позивачеві (за первісним позовом) згідно з видатковою накладною від 13.12.2013 р. № 2426, яку, як зазначає відповідач (за первісним позовом), ПП "АВТОДЕН" не повернув ТОВ "НВФ "ПЛАСТМОДЕРН" разом із ТТН від 13.12.2013 р. за № пл.

Колегія суддів критично ставиться до позиції ПП "АВТОДЕН" щодо перерахування на користь ТОВ "НВФ "ПЛАСТМОДЕРН" грошових коштів в сумі 42991,67 грн як попередню оплату товару, оскільки зазначене прямо суперечить умовам, визначеним в п. 3.4 Договору, якими регламентована оплата товару на протязі чотирнадцяти календарних днів вже після поставки товару.

Отже, в сукупності наведених вище доказів і обставин, рішення суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення первісного позову в частині стягнення суми попередньої оплати є законним і обґрунтованим.

Відносно вимог ПП "АВТОДЕН" про застосування до відповідача (за первісним позовом) відповідальності у вигляді пені, штрафу та 3 % річних, а також про розірвання Договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що такі вимоги є похідними від основної безпідставної вимоги, а тому вказані вимоги також задоволенню не підлягають.

Підставою для звернення ТОВ "НВФ "ПЛАСТМОДЕРН" до господарського суду з позовом до ПП "АВТОДЕН" стало порушення відповідачем (за зустрічним позовом) грошового зобов'язання за Договором. Як встановлено вище, ПП "АВТОДЕН" оплатило товар частково в розмірі 42991,67 грн. Доказів оплати відповідачем (за зустрічним позовом) вартості решти товару в сумі 70000,00 грн, матеріали даної справи не містять, а відтак, відповідач (за зустрічним позовом) є таким, що прострочив виконання.

Таким чином, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення зустрічного позову в повному обсязі, а саме: про стягнення з ПП "АВТОДЕН" на користь ТОВ "НВФ "ПЛАСТМОДЕРН" заборгованості за товар в сумі 70000,00 грн; пені в сумі 7733,98 грн; 3-х процентів річних в сумі 1690,50 грн та інфляційних нарахувань в сумі 10640,00 грн на підставі п. 7.4. Договору, ч. 1 ст. 230 ГК України, частин 1 і 3 ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України. При цьому, судом апеляційної інстанції перевірено розрахунки неустойки та нарахувань, передбачених ст. 625 ЦК України, здійснені місцевим господарським судом, та встановлено його арифметичну правильність.

ПП "АВТОДЕН" у своїй апеляційній скарзі зазначає, що товар не міг бути отриманий позивачем (за первісним позовом) 13 грудня 2013 р. на складі відповідача (за первісним позовом), оскільки директор ПП "АВТОДЕН" в період часу з 11 по 14 грудня 2013 р. перебував у відрядженні у Сумській області, а автомобіль та водій, які зазначені у ТТН від 13.12.2013 р. за № пл, з 11 по 13 грудня 2013 р. - у Донецькій області.

Колегія суддів зазначені вище доводи позивача (за первісним позовом) до уваги не приймає, оскільки вони не підтверджуються жодним належним і допустимим доказом, як того вимагає приписи ст. 34 ГПК України.

Таким чином, колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено відсутність належних доказів щодо обставин, передбачених ст. 104 ГПК України, які підтверджували б наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому колегія дійшла висновку про те, що рішення господарського суду Київської області від 27.10.2014 р. у справі № 910/18618/14 відповідає обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню. У зв'язку з цим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Доводи позивача (за первісним позовом) щодо порушення першою інстанцією норм процесуального права, колегією суддів відхиляються, оскільки, як зазначено вище, рішення суду першої інстанції є законним, а ті порушення, які наведені у скарзі, не є тими підставами, які регламентовані ч. 3 ст. 104 ГПК України, і тягнуть за собою безумовне скасування рішення місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "АВТОДЕН" на рішення господарського суду Київської області від 27.10.2014 р. у справі № 910/18618/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 27.10.2014 р. у справі № 910/18618/14 залишити без змін.

3. Справу № 910/18618/14 повернути до господарського суду Київської області.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді О.І. Лобань

А.Г. Майданевич

Повний текст постанови складено 13 лютого 2015 року.