РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015Справа №910/29221/14
За позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до Департаменту економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 9985,64 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача - Григор'єв Д.Г. (представник за довіреністю);

від відповідача - Тертичний О.М. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Департаменту економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення заборгованості за договором про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду № 10/2616 від 31.10.2006 в сумі 9985,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.10.2016 р. р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду №10/2616 в порушення умов якого відповідач неналежним чином виконав взяте на себе грошове зобов'язання зі сплати орендних платежів за період з січня 2008 року по листопад 2009 року, у зв'язку із чим за ним виникла заборгованість по сплаті орендних платежів у розмірі 9985,64 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.12.2014 порушено провадження у справі № 910/29221/14, розгляд справи призначено на 09.02.2015.

Представник позивача в судове засідання 09.02.2015 з'явився та підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з мотивів, викладених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що строк дії договору оренди скінчився та не був пролонгований, а відтак, відповідач не несе зобов'язань за вказаним договором, зокрема зобов'язань зі сплати орендної плати.

06.02.2015 через канцелярію Господарського суду м. Києва надійшла заява відповідача про застосування до позовних вимог наслідків спливу термінів позовної давності.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті, за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 09.02.2015, відповідно до ст. 85 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

31.10.2006 між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (далі - Позивач, Орендодавець) та Головним управлінням економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укладено Договір № 10/2616 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва в оренду (далі - Договір), відповідно до умов якого Орендодавець на підставі рішення Київської міської ради № 138/195 від 31.10.2006 «Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, продовження термінів дії договорів оренди, надання дозволів на встановлення пільгових орендних ставок», додатку 2 пункту 65, передає, а Орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлове приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва, та розташоване за адресою: вул. Хрещатик, буд. 44 літ. А, для бюджетної установи.

Пунктом 9.1. Договору визначено, що Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 29.10.2007.

Згідно з п. 2.4 Договору, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва і знаходиться на балансі КП «Київжитлоспецексплуатація».

На підставі п. 2.1. рішення Київської міської ради № 198/7535 від 15.03.2012 «Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) перейменовано у Департамент економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Відповідач, Орендар).

Згідно з п. 3.1 Договору, за користування об'єктом оренди Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату в межах витрат на утримання, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики здійснення розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради № 34/91 від 28.09.2006 та на дату підписання Договору становить 0,87 грн. за 1 кв.м орендованої площі, що в цілому складає 243,75 грн., місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною Договору, на дату підписання Договору становить 0,87 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає: 243 грн. 75 коп.

Відповідно до п. 3.5 Договору, Відповідач зобов'язаний сплачувати орендну плату, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання Орендарем та Орендодавцем акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди Позивачу.

Пунктами 3.6, 4.2 Договору встановлено, що Відповідач зобов'язаний сплачувати орендні платежі незалежно від наслідків господарської діяльності своєчасно (щомісячно, не пізніше 10 числа поточного місяця).

За актом приймання-передачі нерухомого майна від 31.10.2006 Орендодавець передав, а Орендар прийняв в орендне користування нежитлове приміщення, що перебуває на балансі КП «Київжитлоспецексплуатація», загальною площею 280,2 кв.м, розташоване на 2 поверсі будинку 44 літ. А, по вул. Хрещатик у м. Києві.

В той же час, Відповідач свої зобов'язання з оплати орендованого приміщення належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 9985,64 грн. за період з 01.01.2008р. до 30.11.2009р.

З метою досудового врегулювання спору Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про сплату заборгованості (вих. № 155/1/03-2972 від 29.07.2014), однак зазначена вимога залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

На підставі викладеного Позивач звернувся за захистом порушених прав до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Оскільки, майно передане в оренду є комунальною власністю, до вказаних правовідносин крім норм, визначених Цивільним кодексом України, також застосовуються норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ст. 2 Закону, ч. 1 ст. 759 ЦК України орендою є засноване на договорі строкове, платне користування майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Статтею 10 Закону визначений перелік істотних умов договору оренди, серед яких є об'єкт оренди, термін на якій укладається договір, орендна плата з урахуванням її індексації, відновлення орендованого майна та умови його повернення, виконання зобов'язань, тощо.

Відповідно до ст. 12 Закону, договір вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов та підписання тексту договору.

Сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору оренди.

Відповідно до п. 3 ст. 18, п. 1 ст. 19 Закону, орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі, незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Факт існування заборгованості Відповідача перед Позивачем в сумі 9985,64 грн. підтверджений Довідкою про стан заборгованості за період з 01.01.2008 по 30.11.2009, наданою Позивачем.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, позивачу було відомо про порушення його прав ще в 2009 році, однак позивач звернувся до суду лише 26.12.2014 р., чим пропустив строк позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що відповідачем до винесення рішення у справі подано заяву про застосування строку позовної давності, і позивач не обґрунтував поважність причин пропуску строку давності для відповідних вимог, позов в частині стягнення 9985,64 грн. основного боргу задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно зі ст. 49 ГПК України, покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.02.2015

Суддя Грєхова О.А.