ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Справа № 18/274

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого суддіМалетича М.М.,
суддів:Круглікової К.С. (доповідач),
Мамонтової О.М.,
розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 року
за заявоюАдміністрації Державної прикордонної служби України
прозміну способу і порядку виконання рішення у справі № 18/274
за первісним позовомЗаступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України
доДочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
Державне підприємство "Укрконверсбуд"
простягнення 970 283, 56 грн.
за зустрічним позовомДочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
доАдміністрації Державної прикордонної служби України
пророзірвання угоди

за участю представників сторін:
прокуратури: Солошенко Ю.І.,
позивача: Шаповалов О.Ю.,
відповідача: Шлехетський А.Л.,
третьої особи: не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

Заступник Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного підприємства "Укрконверсбуд", про зобов`язання відповідача передати позивачеві 15 квартир у будинку АДРЕСА_1 загальною площею 778,8 кв.м. на суму 970 283,56 грн.
Дочірня компанія "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 20.06.2006р. звернулася до суду першої інстанції з зустрічним позовом, в якому просить розірвати угоду №УГВ 715/19-02 від 26.09.2002р. про переведення частини інвестиційного зобов`язання за договором №65 від 26.02.1997р. "Про залучення коштів з метою інвестування житла для військовослужбовців прикордонних військ України та членів їх сімей" та додаткової угоди №32/99 від 05.02.1999р. на підставах, викладених у позовній заяві.
Рішенням господарського суду міста Києва від 09.10.2008р. у справі №18/274, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.05.2009р., первісний позов задоволено повністю. Зобов`язано Дочірню компанію "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" передати Адміністрації Державної прикордонної служби України 15 квартир у будинку №14 по вул. Металістів у м.Овруч Житомирської області загальною площею 778,8 кв.м. на суму 970 283,56 грн. Стягнуто з відповідача за первісним позовом в дохід Державного бюджету України 85,00 грн. державного мита і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.
На виконання вищевказаного рішення 01.06.2009р. господарський суд міста Києва видав накази.
Постановою Вищого господарського суду України від 12.08.2009р. рішення господарського суду міста Києва від 09.10.2008р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.05.2009р. у справі №18/274 залишено без змін.
До господарського суду міста Києва 23.06.2014 року від Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшла заява про зміну способу виконання рішення у справі № 18/274, у якій заявник просить змінити спосіб виконання судового рішення від 09.10.2008 року, а саме звернути стягнення коштів у розмірі 970283,56 грн. з публічного акціонерного товариства Укргазвидобування на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.10.2014 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 року у справі № 18/274 задоволено заяву Адміністрації Державної прикордонної служби України про зміну способу виконання рішення у справі № 18/274.
Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулося до Вищого господарського суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 року та ухвалу господарського суду міста Києва від 16.10.2014р. скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити Адміністрації Державної прикордонної служби України у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Задовольняючи заяву Адміністрації Державної прикордонної служби України про зміну способу виконання рішення у справі № 18/274, місцевий господарський суд, з яким також погодився й апеляційний, вказав про те, що виконати рішення шляхом передачі квартир неможливо, тому слід змінити спосіб виконання рішення та стягнути суму вартості квартир.
Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх судових інстанцій, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.
Відповідно до п. 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України № 9 від 17.10.2012 року господарський суд на підставі статті 121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.
Згідно з п. 7.1.3 вищезазначеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.
Обґрунтовуючи заяву про зміну способу виконання рішення у справі №18/274 стягувач послався на те, що виконати судове рішення про зобов`язання відповідача передати позивачу 15 квартир у будинку АДРЕСА_1 загальною площею 778,8 кв. м. є неможливим, оскільки у ПАТ Укргазвидобування не має в наявності квартир в будинку № 14 по вул. Металістів у м. Овручі загальною площею 778,8 кв.м.; квартири у вказаному будинку перебувають у власності інших юридичних та фізичних осіб. Заявник вважає, оскільки вказаним судовим рішенням визначена вартість спірних квартир у сумі 970283,56 грн., то виконати судове рішення можливо саме стягнувши з відповідача на користь позивача вказану суму.
Зазначене підтверджується рішенням Виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області від 19.05.2011 року № 127 Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, відповідно до якого було оформлено право власності на частину багатоквартирного будинку № 14 по вулиці Металістів в місті Овруч Житомирської області за Північним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України.
Також зазначене підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.02.2014 року № 18106163, яку надано Реєстраційною службою Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, згідно з якого 16 квартир в будинку № 14 по вул. Металістів у м. Овручі загальною площею 778,8 кв.м. належить Військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області від 19.05.2011 року № 127 та свідоцтва про право власності від 03.06.2011 року.
Відповідно до ст. 36 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Вказаними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.
Згідно з п. 7.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченого державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна. При цьому господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).
Як вбачається з рішення господарського суду першої інстанції від 09.10.2008 року та постанови суду апеляційної інстанції від 06.05.2009 року, судами визначена вартість 15 квартир у будинку АДРЕСА_1 загальною площею 778,8 кв. м. на суму 970283,56 грн., які відповідач зобов`язаний був передати позивачу за рішенням суду.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх судових інстанцій про задоволення заяви про зміну способу виконання рішення господарського суду м. Києва від 09.10.2008 року у справі №18/274.
Доводи скарги про те, що майно, присуджене позивачу, визначено індивідуальними ознаками, тому не може бути проведена заміна способу виконання рішення на стягнення суми, не може бути прийнята до уваги, оскільки позивач помилково вважає 15 квартир з їх загальною вартістю та загальною площею індивідуально визначеним майном. Доводи скарги щодо виконання рішення від 09.10.2008р. в повному обсязі підтверджується актом прийому-передачі квартир від 31.12.2010р., відповідно до якого Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України передало Адміністрації Державної прикордонної служби України 16 квартир у житловому будинку АДРЕСА_1 , спростовуються ухвалою господарського суду міста Києва від 23.05.2013р., якою встановлено, що на день її винесення рішення господарського суду міста Києва від 09.10.2008р. не було виконане.
Крім того, квартири згідно з актом від 31.10.2010р. були передані Північним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України, в той час як згідно з рішенням господарського суду міста Києва від 09.10.2008р. було зобов`язано ДК "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" передати квартири Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Таким чином, попередні судові інстанції надали належну оцінку вказаним доказам, а відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.
Інші доводи касаційної скарги також не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не впливають на них, а тому підстави для її задоволення і скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2015р., ухваленої з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального законодавства, відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 року у справі №18/274 без змін.

ГоловуючийМ. Малетич
Судді:К. Круглікова
О. Мамонтова