ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.02.15р. Справа № 904/10127/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА", м. Дніпропетровськ

до Фермерського господарства "Мета", с. Вишнівка

відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Інвест", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Савченко О.А., свідоцтво № 1695 від 18.06.2007 року, адвокат ;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА", м. Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Фермерського господарства "Мета", с. Вишнівка та відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Інвест", м. Дніпропетровськ про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем-1 умов договору купівлі-продажу №12820-С від 25.12.2013р. в частині своєчасного та повного розрахунку за отриманий товар та невиконанням Відповідачем-2 умов договору поруки № 12820-ПОР від 25.12.2013 р. в частині погашення заборгованості Відповідача-1.

14.02.2015 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18, господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Враховуючи п. 3.9.1. постанови Пленуму, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Відповідач 2 надав відзив на позов, позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просить розглядати без участі його представника.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 16.02.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (далі - позивач, продавець) та Фермерським господарством "Мета" (далі - відповідач-1, покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 12820-С (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов'язується передати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити вартість насіннєвого матеріалу, іменованих у подальшому товар, відповідно до умов даного договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

Конкретний асортимент, кількість, ціна, строк поставки та умови оплати товару наведені в специфікаціях до даного договору. Специфікації є невід'ємною частиною даного договору. Ціна товару встановлена по домовленості сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті - Долар США. Оплата товару (виконання зобов'язання) передбачено у гривні, згідно розділу 4 цього договору (п.3.1. Договору).

Загальна сума договору складається із суми вартості товару по всіх специфікаціях, підписаних в рамках цього договору, які є його невід'ємною частиною, з урахуванням зміни ціни у спосіб передбачений пунктами 4.7., 4.8 та суми процентів за користування товарним кредитом.

Відповідно до п. 4.1. Договору, умови оплати Товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікації (ях) до Договору. Товарний кредит з відстрочкою платежу по даному Договору надається на умовах слати 0,01% річних за користування Товарним кредитом. Товарний кредит наданий Продавцем Покупцю в межах строків визначених Умовами оплати Товару у Специфікації - строком правомірного користування товарним кредитом. Користування товарним кредитом за межами строків встановлених Умовами оплати Товару - неправомірне користування Покупцем товарним кредитом. Уразі несвоєчасної оплати товарного кредиту, Покупець продовжує користуватись (неправомірно користування) по ставці згідно п. 7.2 (протягом 10- ти календарних днів), а далі по ставці згідно п. 7.3 Договору (п.4.2. Договору).

Специфікаціями № 1 від 25.12.2013 та № 2 від 25.12.2013 сторони погодили поставку гібриду кукурудзи (арк. с. 17-18). Також, даними специфікаціями встановлено, що продавець надає покупцю товарний кредит з відстрочкою платежу. з наступним графіком його оплати:

- 30 % від суми вартості всього товару по специфікації покупець має сплатити до 01.09.2014;

- решту 70 % від суми вартості всього товару по специфікації покупець має сплатити до 10.11.2014.

На виконання умов вищезазначеного договору та специфікації до нього, позивач за первісним позовом поставив на адресу відповідача-1 товар по видатковими накладними, які містяться в матеріалах справи (а.с. 26-27).

21.07.2014 відповідач-1 здійснив часткове повернення товару на суму 5515, 17 грн., що підтверджується накладною на повернення № 1 (а. с. 28).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов'язання по оплаті отриманого товару в повному обсязі не надано.

Згідно з п. 4.6 договору оплата вартості товару та нарахованих процентів проводиться у гривнях. Сторони домовились та узгодили зміну ціни на товар в межах періоду часу, що вказаний у п. 4.7 та згідно способів викладених у пунктах 4.7, 4.8 договору.

Відповідно до п. 4.7 договору, сторонами встановлена зміна ціни на товар: якщо у періоди часу: з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару) та протягом всього строку користування покупцем товарним кредитом (як правомірне користування так і не правомірне), офіційний курс гривні до іноземної валюти (Долар США) зміниться в більшу або меншу сторону від офіційного курсу гривні до іноземної валюти (Долар США), що визначений у специфікації до договору на момент її підписання, покупець зобов'язаний сплатити продавцю проіндексовану суму вартості товару у гривні по договору, як проданого на умовах товарного кредиту, так і на інших умовах. Проіндексована сума вартості Товару у гривні встановлюється як (А1/А0) х СП = ПСП, де А1- офіційний курс гривні до іноземної валюти - Долара США на дату, коли мало місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0; А0 - це (при першій індексації суми вартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти - Долара США визначений у Специфікації до договору; (при кожній черговій індексації) - це офіційний курс гривні до іноземної валюти -Долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу), був на місці показника А1; СП- сума вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на: дату, коли грошові кошти від покупця (оплата по договору) зараховані на розрахунковий рахунок Продавця; дату, вказану в УМОВАХ ОПЛАТИ у Специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту; дату, будь-яку послідуючу, яка йде після дати вказаної в УМОВАХ ОПЛАТИ у Специфікації, як строк погашення товарного кредиту; ПСП - проіндексована сума вартості товару (боргу)

У п. 4.8 договору, сторонами встановлено, якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - (долар США) А1 існуючий на певну дату у періодах, про які йдеться мова у п.4.7. договору буде величиною меншою, ніж існуюча на ту ж дату ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курсу продажу), то продавець має право на індексацію суми вартості товару у гривні (боргу), а покупець зобов'язаний сплатити продавцю уже проіндексовану суму вартості товару у гривні, з врахуванням ставки міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу), згідно наступної формули:

Проіндексована сума вартості у гривні встановлюється як (М1чА0)хСП=ПСП, де: М1 - міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) на дату, коли мало місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0;

А0 - це:

- (при першій індексації суми вартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти - долара США визначений у Специфікації до договору;

- (при кожній черговій індексації) - це курс гривні до іноземної валюти - долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу), був на місці показника М1.

СП - сума вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на:

- дату, коли грошові кошти від Покупця (оплата по договору) зараховані на розрахунковий рахунок Продавця;

- дату, вказану в умовах оплати у Специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту;

- дату, будь-яку послідуючу, яка йде після дати вказаної в умовах оплати у Специфікації, як строк погашення товарного кредиту.;

ПСП - проіндексована сума вартості товару (боргу).

Міжбанківський курс гривні до іноземної валюти США (курс продажу) підтверджується довідкою ПАТ "АКТАБАНК" чи/або ЗАТ "ПУМБ", чи/або ВАТ "Райффайзен Банк Аваль". Банк обирається за вибором Продавця.

Кількість разів при яких може бути задіяна індексація суми вартості товару у гривні (боргу) є необмеженою і прямо пропорційно залежить від кількості разів зміни курсу гривні до іноземної валюти, згідно пунктів 4.7., 4.8. Договору, у періоди: починаючи з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару Покупцю), та протягом користування Покупцем товарним кредитом (як правомірного користування так і неправомірного).

Згідно розрахунку позивача проіндексована сума вартості поставленого товару складає 178565,03грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 694 ЦК України встановлено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

25.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гран Інвест" (далі - відповідач-2, поручитель) було укладено договір поруки № 12820-ПОР (далі - договір поруки).

Відповідно до п. 1.1 договору поруки предметом цього договору є зобов'язання поручителя перед кредитором відповідати за порушення Фермерським господарством "Мета", (далі - боржник) його зобов'язань перед кредитором по основному договору, передбачені розділом 2 цього договору поруки, що включає: погашення (сплату) товарного кредиту та будь-якої іншої заборгованості в сумі та у строк згідно основного договору; погашення (сплату) суми, на яку збільшено вартість товару, у зв'язку із застосуванням способу зміни ціни на товар (індексація) згідно умов основного договору; сплату процентів за користування товарним кредитом у відповідності до основного договору та процентів за користування грошовими коштами; сплату неустойки (штрафу, пені), що передбачені умовами основного договору, а також сплату усіх можливих судових та/або господарських витрат, пов'язаних з розглядом справи, предметами яких, будуть вимоги кредитора, пов'язані з виконанням основного боргу.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки підставою цього договору поруки є дійсна вимога кредитора до боржника, зазначена у основному договорі, в тому ж встановленому обсязі, у ті ж встановлені строки, та в тому ж встановленому порядку.

Згідно п. 1.3 договору поруки кредитор та поручитель узгодили , що підписання цього договору поруки, у кредитора та боржника є право змінювати умови основного договору. Цей договір поруки діє на всі зміни, доповнення, додаткові угоди та специфікації до основного договору, які будуть підписані у майбутньому, тобто після підписання цього договору поруки. Поручитель надає свою згоду на зміну основного договору, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Пунктом 1.4 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає солідарно та в повному обсязі по зобов'язанням боржника перед кредитором по основному договору. При цьому кредитор має право вимагати виконання обсягу частково або в повному обсязі як від боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Цим договором поруки забезпечується виконання зобов'язання у повному обсязі.

Відповідно до п. 4.2 договору поруки поручитель зобов'язаний виконати вимоги (позовні вимоги) кредитора згідно умов, що передбачені основним договором.

В пункті 5.1 договору поруки, сторони передбачили, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем-1 не заперечено факт отримання товару за представленими накладними та не надано доказів повної оплати вартості поставленого товару або його повернення на суму 178565,03грн., а відтак, позовна вимога про солідарне стягнення з відповідачів 1, 2 проіндексованої суми основного боргу підлягає задоволенню у повному обсязі у розмірі 178565,03грн.

У зв'язку з простроченням оплати товару, проданого у кредит, позивачем, на підставі п. 7.2 договору нараховані до стягнення проценти за користування товарним кредитом зі строком оплати до 10.11.2014 року у сумі 46310,89грн. та донарахована сума 45 221,49 грн. за користування товарним кредитом зі строком оплати до 01.09.2014 року

Також, у зв'язку з несвоєчасним виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати поставленого товару, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 4867,37 грн.. за період з 11.11.2014 року по 17.12.2014 року та донарахував суму пені в розмірі 3410,99 грн. за період з 04.10.2014 року по 17.12.2014 року (кредит зі строком користування до 01.09.2014 року).

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 7.1 договору встановлено, що у випадку порушення термінів оплати, обумовлених у специфікації до договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення оплати. Сторони прийшли до взаємної згоди, що нарахування пені припиняється через рік (365 календарних днів) від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Спеціальним законом, що регулює договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за невчасне виконання грошових зобов'язань, є Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 № 543/96, відповідно до статті 3 якого, розмір пені за порушення грошового зобов'язання розраховується із суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, суд, перевіривши правильність нарахування пені, задовольняє дану вимогу повністю.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 12000грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про адвокатуру", оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про адвокатуру", адвокат має право займатись адвокатською діяльністю індивідуально, відкрити своє адвокатське бюро, об'єднуватися з іншими адвокатами в колегії, адвокатські фірми, контори та інші адвокатські об'єднання, які діють відповідно до цього Закону та статутів адвокатських об'єднань.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.12.2014 року між адвокатським об'єднанням "Адвокатське бюро "БАРРІСТЕР" (надалі - Виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА" (надалі - Замовник) укладений Договір №76/14 про надання послуг адвоката у сфері права, відповідно до п. 2.1 якого, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання надати Замовнику послуги адвоката щодо захисту порушених майнових прав і законних інтересів Замовника та представництва останнього у Господарському суді Дніпропетровської області з питання стягнення ФГ "Мета" та товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Інвест" заборгованості по договору купівлі-продажу №12820-С від 25.12.2013р.

Пунктом 1 додатку №1 до договору від 18.12.2014 року сторони погодили, що вартість послуг адвоката (гонорар), передбачених у пункті 2.1. Договору №76/14 про надання послуг адвоката у сфері права від 11.12.2014 року складає 12 000 грн.

Згідно платіжного доручення №1960 від 12.02.2015 року, Позивачем було сплачено за надані послуги адвоката суму в розмірі 12000 грн.

Отримання послуг адвоката у сфері права підтверджується підписаним 13.02.2015 адвокатським об'єднанням "Адвокатське бюро "БАРРІСТЕР" та товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА" актом приймання-передачі, а також ордером №351/000030 від 18.12.2014року.

Також до позовної заяви додані докази в підтвердження того, що Савченко О.А. є адвокатом, а саме свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1695 від 18.06.2007 року та посвідчення №1695 від 12.06.2007 року.

Відповідно до частини другої статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору у сумі 5567,52 грн. та щодо оплати послуг адвоката у сумі 12000 грн. покладаються на відповідача-1 як на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85,115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно з фермерського господарства "Мета" (16707, Чернігівська область, Ічнянський район, с. Вишнівка, вул. Перемоги, б. 112, ) та товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Інвест" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд. 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд. 1, ) 178565,03 грн.- проіндексованої суми боргу, 46310,89 - проценти за користування товарним кредитом, пеню в розмірі 4867,37 грн., донараховану суму пені в розмірі 3410,99 грн., донараховану суму процентів в розмірі 45221,49 грн.

Стягнути з фермерського господарства "Мета" (16707, Чернігівська область, Ічнянський район, с. Вишнівка, вул. Перемоги, б. 112, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд. 1, ) 5567,52 грн. витрат по сплату судового збору, та 12000 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 23.02.2015 року.

Суддя С.В. Мартинюк