ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.02.15р. Справа № 904/9560/14
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Українського Агропромислового Холдингу", м. Дніпропетровськ

про стягнення 2 204 021 грн. 46 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Талоконов К.В.- представник, дов. від 12.01.2015р. №1201/15-1;

від відповідача: Тумасов Р.Г.- представник, дов. від 04.02.2015р. б/н.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 2 204 021 грн. 46 коп., що складає 1 532 702 грн. 58 коп. - заборгованості, що виникла відповідно до умов Договору купівлі-продажу від 25.04.2012р. №3192АТ, 275 886 грн. 47 коп. - штрафу, 92 817 грн. 88 коп. - 3% річних та 302 614 грн. 53 коп. - інфляційних втрат.

Відповідач у відзиві (вх. №9695/15 від 17.02.2015р.) на позовну заяву позовні вимоги визнає частково та зазначає, що фактично позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 275 886 грн. 47 коп.; - оскільки в договорі передбачено значно вищий розмір пені, ніж передбачений законодавством, застосуванню підлягає пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а саме - 113 262 грн. 17 коп.; - позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми інфляційної складової в розмірі 302 614 грн. 53 коп. задоволенню не підлягають, оскільки в договорі сторони визначили, що вартість майна, яке є предметом договору, встановлюється у Євро.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2012р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек", як продавцем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Українського Агропромислового Холдингу", як покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу №3193 АТ (надалі - Договір), відповідно до розділу 1 якого продавець зобов'язується продати, а покупець прийняти та оплатити систему АМS (надалі - товар); комплектація товару та строк його оплати обговорені в Додатку №1, що є його невід'ємною частиною.

Загальна вартість товару становить 942 997 грн. 20 коп., що в еквіваленті за курсом продажу Євро, встановленому у міжбанківській інформаційній системі „УкрДілінг", сформований на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладення цього договору, становить 89 228,00 Євро (пункт 3.2 Договору).

Відповідно до умов Специфікації вартості товару, яка є додатком №1 до Договору, (надалі - Специфікація), сторони узгодили найменування товару, кількість, ціну та вартість товару, який продається покупцеві.

Згідно Специфікації підсумкова сума товару у гривні - 942 997 грн. 20 коп., сума товару у Євро - 89 228,00 Євро; курс продажу Євро, встановлений у міжбанківській інформаційній системі „УкрДілінг", на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладання цього договору, складає 1 056 грн. 84 коп. за 100 Євро.

Відповідно до пункту 2.1 Договору поставка товару покупцю здійснюється продавцем на умовах EXW, згідно правил Інкотермс в редакції 2000 року; строк поставки товару - протягом 7-ми робочих днів після 15% оплати товару, але не раніше 26.04.2012р.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем було передано відповідачу товар згідно Специфікації, що підтверджується Актом приймання-передачі від 27.04.2012р., який є Додатком №2 до Договору.

У Специфікації сторони узгодили графік оплати товару: перший платіж - 13 384,20 Євро / 141 449 грн. 58 коп. - до 26.04.2012р.; другий платіж - 35 691,20 Євро / 377 198 грн. 89 коп. - до 20.10.2012р.; оплата суми договору, що залишилася - 40 152,60 Євро / 424 348 грн. 73 коп. - до 20.11.2012р.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, відповідач повинен був оплатити поставлений товар на суму 141 449 грн. 58 коп.(13 384,20 Євро) до 26.04.2012р., на суму 377 198 грн. 89 коп. (35 691,20 Євро) - до 20.10.2012р., а на суму 424 348 грн. 73 коп. (40 152,60 Євро) - до 20.11.2012р.

Як вбачається відповідачем до звернення позивача з позовом до суду було частково погашено заборгованість у сумі 141 449 грн. 59 коп. (26.04.2012р. у сумі 80 000 грн. 00 коп. та 28.04.2014р. у сумі 61 449 грн. 59 коп.), що в еквіваленті станом на дати оплати становить 13 303,90 Євро.

Відповідно до статті 524 Цивільного кодексу України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні; сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (частини 1, 2 статті 533 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.1 Договору ціна на товар формується виходячи з вартості товару в Євро (в еквіваленті по курсу, передбаченому цим договором) і встановлюється в українських гривнях відповідно до базису поставки EXW (Франко-склад продавця) та вказується в додатку №1 до договору; при цьому оплата товару здійснюється в національній валюті України у відповідності до наведеної формули за відрахуванням раніше здійснених платежів: S=ZxA, де S - ціна товару на момент оплати (грн.), Z - узгоджена сторонами ціна товару у валюті, зазначена у пункті 3.2 цього договору, А - міжбанківський курс продажу Євро, встановлений у міжбанківській інформаційній системі „УкрДілінг", сформований на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті фактичної сплати покупцем ціни договору.

Згідно специфікації сторонами було визначено курс продажу української гривні по відношенню до Євро у розмірі 1 056 грн. 84 коп. за 100 Євро.

Як вбачається з моменту підписання специфікації до звернення позивачем з позовом до суду офіційний курс гривні до Євро змінився відносно офіційного курсу гривні до Євро, що визначений у специфікації до договору на момент її підписання, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, згідно розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем з урахуванням пункту 3.1 Договору становить 1 532 702 грн. 58 коп. (еквівалент 75 924,10 Євро) із розрахунку курсу Євро, встановленому у міжбанківській інформаційній системі „УкрДілінг" станом на 11.11.2014р. - 20,1873 грн. за 1 Євро).

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У пункті 6.2 Договору сторони погодили, що у разі порушення покупцем строків оплати, передбачених договором, він сплачує продавцю штраф у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен випадок невиконання зобов'язань по оплаті товару; кожним випадком невиконання зобов'язань по платі товару є кожен день порушення покупцем строків оплати.

Як вбачається за своєю правовою природою штраф, визначений сторонами у Договорі, є пенею, оскільки передбачає нарахування відсотків від суми простроченого платежу за кожен день прострочення зобов'язання.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, після перерахунку штраф становить 113 262 грн. 17 коп. (з 27.05.2012р. по 19.05.2013р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, після перерахунку з урахуванням періодів прострочення, вказаних позивачем у розрахунку, річні становлять 22 675 грн. 59 коп. (з 21.12.2012р. по 18.04.2014р.).

Що стосується позовної вимоги у частині стягнення з відповідача 302 614 грн. 53 коп. - інфляційних втрат, то вона є безпідставною, оскільки:

- індекс інфляції - це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей;

- офіційний індекс інфляції розраховується Державним комітетом статистики України і визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні;

- отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а не іноземна валюта, відносно якої передбачені розрахунки за Договором;

- умовами Договору передбачено, що ціна на товар формується виходячи з вартості Євро (в еквіваленті, по курсу, передбаченому цим договором), а стаття 625 Цивільного кодексу України регулює порядок сплати боргу, визначеного договором у гривні (аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного суду України від 28.03.2012р. у справі № 6-36736вов10);

- відповідно до пункту 8.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" якщо за умовами договору сума платежу, що визначена в іноземній валюті, на день виникнення у відповідача грошового зобов'язання перераховується у гривню і в подальшому на день фактичної сплати коштів згідно з таким перерахунком не змінюється, тобто залишається гривневим, то з моменту перерахунку боржник відповідно до частини другої статті 625 ЦК України зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання даного зобов'язання;

- як вбачається розмір заборгованості за Договором - 1 532 702 грн. 58 коп. - розраховано позивачем на 11.11.2014р., тоді як зобов'язання мало бути виконане 20.11.2012р.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Українського Агропромислового Холдингу" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 40-Б; ідентифікаційний код 36051825) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1; ідентифікаційний код 32232765) 1 532 702 грн. 58 коп. - заборгованості, 113 262 грн. 17 коп. - штрафу, 22 675 грн. 59 коп. - річних та 33 372 грн. 81 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

"23" лютого 2015р.