РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015Справа №910/25941/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Компанія "Гомеопатичні технології"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіал-Буд"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Кириченко К.С. (представник за довіреністю);

від відповідача: Коваль О.С. (представник за довіреністю).

В судовому засіданні 10 лютого 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

21 листопада 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гомеопатичні технології" (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява № 121 від 20.11.2014 року в якій викладені позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіал-Буд" (відповідач) заборгованості за договором підряду № 28/10/13-56 від 28 жовтня 2013 року в сумі 89 070,69 грн., з них: передоплати - 80 000,00 грн. (вісімдесят тисяч гривень), процентів за користування чужими коштами - 3 315,07 грн. (три тисячі триста п'ятнадцять гривень 07 копійок), 3 % річних - 795,62 грн. (сімсот дев'яносто п'ять гривень 62 копійки) та індексу інфляції - 4 960,00 грн. (чотири тисячі дев'ятсот шістдесят гривень).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року (суддя Котков О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/25941/14, розгляд справи призначено на 18.12.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 року розгляд справи, у зв'язку із неявкою представників відповідача в судове засідання, відкладено до 20.01.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року судом, за клопотанням відповідача, у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів.

В судових засіданнях 20.01.2015р. та 05.02.2015р., відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошувалась перерва, про що сторін було повідомлено під розписку.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд,-

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2013 року між позивачем (надалі - Замовник або Генпідрядник) та відповідачем (далі по тексту - Виконавець або Підрядник) (разом - сторони) було укладено договір підряду № 28/10/13-56 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір або Договір підряду), відповідно до п. 1.1. якого Підрядник в порядку та на умовах договору, з використанням власних інструментів, обладнання та матеріалів, зобов'язується на свій ризик виконати та передати Замовнику комплекс робіт згідно Технічного завдання (Додаток № 2), Договірної ціни (Додаток № 1) та відповідно до Календарного графіку (Додаток № 3) до дійсного договору, що включає в себе роботи по влаштуванню бетонного покриття та благоустрою території /по тексту - роботи/, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконані Підрядником роботи.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору Замовник перерахував на користь Виконавця 561 229,82 грн., як оплати за роботи по відповідному правочину, однак останнім було виконано робіт лише на суму 481 229,82 грн., а тому позивач просить суд стягнути з відповідача 80 000,00 грн., оскільки вважає, що на підставі ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, а відтак, з огляду на відмову Замовника від Договору, грошові кошти в розмірі 80 000,00 грн. та нараховані за їх неповернення санкції є такими, які в порядку ст.ст. 625, 1212, 1214 Цивільного кодексу України мають бути сплачені на користь позивача.

З викладеними позивачем в позовній заяві твердженнями відповідач не погоджується та у своєму відзиві зауважив на тому, що умовами Договору не передбачено право Замовника вимагати повернення авансових платежів після розірвання договірних правовідносин, і спірні грошові кошти перебувають у відповідача не на підставі укладення із позивачем договору позики. За переконанням відповідача, позовні вимоги про стягнення процентів за користування чужими коштами є безпідставними з огляду на те, що зі змісту Договору не вбачається, а позивачем не підтверджено наявність у відповідача обов'язку сплачувати позивачу проценти за користування чужими грошовими коштами відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України. Окрім того, як вказує відповідач, умовами Договору встановлено обов'язок відповідача виконати підрядні роботи, а не сплатити на користь позивача грошові кошти, а тому зобов'язання відповідача за Договором не є грошовим, а отже відповідальність, передбачена нормами статті 625 та статті 1214 Цивільного кодексу України, не виникає.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як вже було установлено судом, 28 жовтня 2013 року між сторонами укладено договір підряду № 28/10/13-56 за п. 1.1. якого Підрядник в порядку та на умовах договору, з використанням власних інструментів, обладнання та матеріалів, зобов'язується на свій ризик виконати та передати Замовнику комплекс робіт згідно Технічного завдання (Додаток № 2), Договірної ціни (Додаток № 1) та відповідно до Календарного графіку (Додаток № 3) до дійсного договору, що включає в себе роботи по влаштуванню бетонного покриття та благоустрою території, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконані Підрядником роботи.

Положеннями розділу 5 Договору передбачено, що сума Договору на момент його укладення складає: 601 921 грн. 80 коп. Ціна Договору визначена на підставі Додатку № 1 до Договору - «Договірній ціні». Замовник проводить платежі Підряднику у наступному порядку: аванс у розмірі 70% від суми Договору, що складає: 421 345 грн. 26 коп., перераховується Замовником протягом 15 (п'ятнадцяти) банківських днів з моменту укладання Договору; розрахунок за виконані роботи, з пропорційним врахуванням суми сплаченого авансу, сплачується Замовником щомісячно протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання відповідних Актів № КБ-2В та Довідок № КБ-3.

З матеріалів справи слідує, що на виконання умов Договору Замовник перерахував на користь Виконавця 561 229,82 грн., як передплати за роботи по влаштуванню бетонного покриття та благоустрою території, що підтверджується платіжними дорученнями №№: 1037, 1063, 1066, 1324 та 1528 (копії платіжок в справі).

Пунктом 6.2. Договору встановлено, що Замовник приймає виконані належним чином Підрядником роботи/їх окремий вид/етап по факту їх завершення шляхом підписання Актів № КБ-2В та Довідок № КБ-3, які є підставою для розрахунків.

Матеріали справи свідчать, що в січні 2014 року Виконавець передав, а Замовник прийняв виконані Підрядником роботи на суму 481 229,82 грн., що підтверджується складеними між сторонами: актом № 1 та довідкою про вартість робіт від 24.01.2014р. (копії документів в справі).

Судом встановлено, що в липні 2014 року Замовник направив на адресу Підрядника повідомлення № 71 від 04.07.2014р. «Про відмову від договору та повернення авансу» (копія листа в справі). Зі змісту вказаного повідомлення-вимоги випливає, що Замовник зауважив про обставини відмови, на підставі ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, від Договору та вимагав, з підстав розірвання Договору з 04.07.2014р., повернення 80 000,00 грн., як різниці між сумою перерахованих коштів та вартістю виконаних робіт, на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України. Факт направлення 04.07.2014р. відповідного повідомлення-вимоги Замовником та отримання її 09.07.2014р. Виконавцем підтверджується описом вкладення в цінний лист № 08933192, фіскальним чеком про оплату відправки № 6789 та рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення реєстр. № 04 2 (копії документів в справі).

В серпні 2014 року Замовник направив на адресу Підрядника вже претензію № 86 від 06.08.2014р. «Про повернення авансу» (копія вимоги в справі). Зі змісту вимоги випливає, що Замовник вказав про обставини відмови, на підставі ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, від Договору та його розірвання з 04.07.2014р., та про повернення 80 000,00 грн., як різниці між сумою перерахованих коштів та вартістю виконаних робіт на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України. Факт направлення 07.08.2014р. претензії № 86 Замовником та отримання її 12.08.2014р. Виконавцем підтверджується описом вкладення в цінний лист № 08933036, фіскальним чеком про оплату відправки № 0838 та рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення реєстр. № 04 6 (копії документів в справі).

Так, позивач з позові № 121 від 20.11.2014 року стверджує, що оскільки Замовник, на підставі ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, відмовився від Договору та вказав про його розірвання з 04.07.2014р., Виконавець зобов'язаний повернути Генпідряднику 80 000,00 грн., як різниці між сумою перерахованих коштів за роботи по Договору в сумі 561 229,82 грн. та вартістю виконаних робіт 481 229,82 грн., на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України і сплатити санкції за неповернення таких коштів в порядку ст.ст. 625, 1214 Цивільного кодексу України, що і стало підставами заявленого позову, тобто обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу за відповідними нормами матеріального права.

З приводу викладеного, суд відмічає наступне.

У відповідності до ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Так, з правової конструкції вказаного пункту статті витікає, що замовник має право відмовитися від договору підряду, при цьому ж, таке право останній реалізовує у будь-який час саме до закінчення роботи, що, в силу ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, має своїм наслідком відмови від договору, як такого.

З матеріалів справи вбачається, що Замовник звернувся до Підрядника з повідомлення про відмову від Договору в липні та серпні 2014 року, тобто після настання обставин закінчення робіт за Договором в січні 2014 року згідно акту № 1 та довідки про вартість робіт від 24.01.2014р.

За таких обставин, з огляду на предмет регулювання у відповідних правовідносинах сторін за підрядом, необґрунтованими, за позовом № 121 від 20.11.2014 року, є обставини щодо факту відмови Замовника від Договору за ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України та, як наслідок, його розірвання з 04.07.2014р., а відтак, і настання обставин відпадення достатньої правової підстави набуття Виконавцем 80 000,00 грн., перерахованих Замовником, як передплати за роботи по влаштуванню бетонного покриття та благоустрою території.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на викладене, враховуючи те, що доказів відмови Замовника від Договору за ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України в строк до 24.01.2014р. до суду не представлено, приймаючи до уваги те, що Замовник звернувся до Підрядника з повідомлення про відмову від Договору в липні та серпні 2014 року, тобто після настання обставин закінчення робіт за Договором в січні 2014 року згідно акту № 1 та довідки про вартість робіт від 24.01.2014р., а відтак відмова Замовником від Договору за ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України у листах №№ 71 та 86 не має, по суті, своїм правовим наслідком розірвання Договору підряду з 04.07.2014р., а відтак, і настання обставини відпадення достатньої правової підстави набуття Виконавцем 80 000,00 грн., з урахуванням того, що перераховані 80 000,00 грн. були спрямовані з боку Замовника на користь Виконавця саме на виконання умов Договору, зокрема як передплати за роботи по влаштуванню бетонного покриття та благоустрою території і були набуті останнім за наявності правової підстави їх отримання, зокрема Договору, з огляду також на те, що в Договорі не передбачено прав Замовника вимагати повернення передплати, необґрунтованими та недоведеними, в силу ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, за викладених у позові № 121 від 20.11.2014 року підстав, є позовні вимоги про стягнення з відповідача 80 000,00 грн. передплати.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 3 315,07 грн. процентів за користування чужими коштами на підставі ст. 1214 Цивільного кодексу України то суд зазначає, що заявлені в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими виходячи з наступного.

За ч. 2 ст. 1214 Цивільного кодексу України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Так, положеннями ст. 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Правова конструкція положень ст. 536 Цивільного кодексу України трансформуються до встановлення факту договірних відносин саме між фізичними, а не юридичними особами.

Як вбачається зі змісту Договору, відповідний правочин був укладений між двома юридичними особами, що унеможливлює нарахування позивачем процентів на суму попередньо зробленої ним оплати на користь відповідача. Також суд вказує, що відповідні заявлені вимоги, як похідні від основного боргу є недоведеними також зважаючи на необґрунтованість позовних вимог щодо стягнення 80 000,00 грн.

В частині вимог про стягнення з відповідача втрат від інфляції та 3% річних то суд вказує, що з огляду на недоведеність позовних вимог про стягнення основної заборгованості, необґрунтованими є похідні від основного боргу заявлені позовні вимоги про стягнення 4 960,00 грн. втрат від інфляції та 795,62 грн. 3% річних.

Крім цього, суд зауважує на тому, що у своїй постанові від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пленум Вищого господарського суду України, з метою однакового і правильного розгляду господарськими судами справ зі спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, постановив надати роз'яснення за яких обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

А тому, не виникає обов'язку у боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних за випадку повернення сум авансу та завдатку і при поверненні безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 Цивільного кодексу України), що є додатковою підставою для відмови в задоволенні вимог позивача про стягнення втрат від інфляції та 3% річних з огляду їх необґрунтованості.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 14.02.2015р.

Суддя О.В. Котков