РІШЕННЯ

"19" лютого 2015 р.Справа № 921/1463/14-г/6

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (просп. Московський, 9 корп.5, офіс 101, м. Київ 73,04073)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" (вул. Незалежності, 68а с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, 48257)

про витребування майна

За участю представників сторін:

позивача - Студенніков Д.М.

відповідача - не з'явився.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" про витребування майна, що було передано у тимчасове користування за договором фінансового лізингу, а саме: самохідний обприскувач марки JOHN DEERE 4930, 2011 року випуску, серійний номер 1NO4930ХСВ0013582, номер двигуна RG 6090G000147, державна реєстрація №52446АА, шляхом вилучення у відповідача з наступною його передачею Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль".

Вимоги позивача мотивовано тим, що на час звернення до суду відповідач безпідставно не повертає предмет лізингу.

Розгляд справи призначений вперше на 29 січня 2015 року було відкладено на 19 лютого 2015 року.

Уповноважений представник відповідача, участь якого не визнавалась обов'язковою, в судове засідання без зазначення причин, жодного разу не з'явився. Витребувані документи, у т.ч. відзив на позов не надав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку передбаченому ст. ст. 64, 87 ГПК України, пунктом 2.6.7 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації № 28 від 20.02.2013 року, за адресою вказаною у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (повідомлення про вручення з відміткою про отримання наявні у матеріалах справи).

При даних обставинах, зважаючи на неявку відповідача без зазначення причин та доказів, що вказують на причини такої неявки, неподання пояснень щодо предмету спору, недотримання приписів ст.22 ГПК України щодо зобов'язання осіб, які беруть участь у справі добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи, за правилами ст. 75 ГПК України, за наявними у ній документами.

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача роз'яснено належні йому права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,22,81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

- 21 квітня 2011 року між ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" та ТОВ "Мрія Лізинг" укладено договір фінансового лізингу №LC 4954-04/11, за змістом якого лізингодавець (позивач) зобов'язувався набути у свою власність майно та передати його лізингоодержувачу (відповідачу) по акту приймання-передачі на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування, а Лізингоодержувач (відповідач) брав на себе зобов'язання сплачувати лізингові та інші платежі згідно затвердженого графіка.

В разі несплати лізингових та інших платежів більше 30 календарних днів, у розділі 6 договору (п.п.6.1.2, 6.2) сторони передбачили право лізингодавця розірвати договір та вимагати повернення предмета лізингу.

Крім іншого, у п. 10.2 додатку №4 "Загальні умови фінансового лізингу", який є невід'ємною частиною договору фінансового лізингу №LC4954-04/11, сторони обумовили, що договір достроково припиняється у останній день місяця, в якому мало місце направлення лізингодавцем лізингоодержувачу письмового повідомлення про прийняття лізингодавцем рішення про дострокове припинення договору з підстав, визначених розділом шостим договору, у т.ч. через несплату лізингових та інших платежів більше 30 календарних днів.

На виконання умов договору, по акту приймання-передачі від 29 квітня 2011 року, ТОВ "Мрія Лізинг" отримало від ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" самохідний обприскувач марки JOHN DEERE 4930, 2011 року випуску, серійний номер 1NO4930ХСВ0013582.

З огляду на приписи п.5.26 Вимог до оформлення документів ДСТУ 4163-2003 уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації Національного стандарту України, затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07 квітня 2003 року, згідно з якими відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи, а також відсутність заперечень з боку лізингоодержувача, відбитки печаток проставлені на договорі, додатках до нього та акті прийому передачі предмета лізингу на підтверджують доводи позивача про те, що від імені лізингодавця вказані документи підписано посадовими особами, повноваження яких передбачено статутом та довіреностями.

Зауважень щодо неналежного виконання договору, інших недоліків по якості та комплектності поставленої сільськогосподарської техніки від лізингоодержувача не надходило.

Однак, за твердженням позивача, згідно представленого розрахунку, в порушення умов договору від 21 квітня 2011 року № LC4954-04/11, ТОВ "Мрія-Лізинг" в період з червня 2014 року прострочило по оплаті лізингових платежів.

Направлені на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією, кур'єрською поштою та телеграфом вимога про необхідність проведення розрахунку №1094-08/14 від 15 серпня 2014 року, повідомлення про розірвання договору та вимога повернути предмет лізингу №1284-09/14 від 15 вересня 2014 року, були повернуті без вручення, через відмову адресата від отримання кореспонденції.

Як стверджує позивач і не заперечує відповідач, вимоги лізингодавця виконані не були.

16 вересня 2014 року в газеті "Урядовий кур'єр" №169 опубліковано повідомлення про односторонню відмову ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" від договорів фінансового лізингу, у т.ч. і №LC4954-04/11 від 21 квітня 2011 року та вимогою повернути предмет лізингу.

Ухилення лізингоодержувача від виконання своїх зобов'язань по поверненню майна, стали підставою для звернення лізингодавця до суду з позовом про відновлення його порушених прав.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи і заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути примусове виконання обов'язку в натурі.

Цивільні права і обов'язки виникають зокрема з договорів та інших правочинів (ст.11 ЦК України).

За змістом ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку .

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч.3 ст. 651 ЦК України).

За ч.3 ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Стаття 1212 ЦК України покладає на особу обов'язок повернути майно у разі, коли підстава на якій воно було набуте згодом відпала.

Нормами ст. 1 Закону України „Про фінансовий лізинг", ст. 806 ЦК України визначено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

За змістом ч. 1 ст. 2 Закону України „Про фінансовий лізинг", відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Частина 2 ст. 806 ЦК України визначає, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду), з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та Законом.

У відповідності до ч.2. ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" , лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів.

Відмова від договору лізингу, згідно з ч.3 ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг", є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.

Право лізингодавця вимагати повернення предмета лізингу в разі невиконання чи прострочення виконання грошових зобов'язань лізингоодержувачем за договором лізингу передбачено і п.7 ч.1 ст.10 Закону України "Про фінансовий лізинг".

В свою чергу, у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу, п.7 ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" покладає на лізингоодержувача обов'язок повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Мрія-Лізинг" з червня 2014 року, тобто більше 30 днів, не виконує свого зобов'язання по сплаті лізингових платежів.

Факт невиконання договору №LC4954-04/11 від 21 квітня 2011 року відповідач не заперечив.

Беручи до уваги приписи перелічених норм, зважаючи на умови, передбачені розділом шостим договору, п.10.2 додатку №4 "Загальні умови фінансового лізингу", враховуючи публікацію в засобах масової інформації 16 вересня 2014 року і направлення поштою повідомлення про односторонню відмову ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" від договорів фінансового лізингу, у т.ч. і №LC4954-04/11 від 21 квітня 2011 року та вимогою повернути предмет лізингу, наслідком невиконання лізингоодержувачем своїх договірних зобов'язань, стало дострокове припинення договору.

Проти припинення даного правочину відповідач заперечень не надав.

Відповідальністю за порушення відповідачем договірних зобов'язань є припинення договору фінансового лізингу, а також повернення предмета лізингу.

З огляду на це, позовні вимоги про витребування майна, що було передано у тимчасове користування за договором фінансового лізингу, а саме: самохідний обприскувач марки JOHN DEERE 4930, 2011 року випуску, серійний номер 1NO4930ХСВ0013582, номер двигуна RG 6090G000147, державна реєстрація №52446АА, шляхом вилучення у відповідача з наступною його передачею Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", визнаються судом правомірними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України, судовий збір по справі відшкодовується позивачу за рахунок відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 4-3, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

1. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" (с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, код 35855770) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (просп. Московський, 9, корп. 5, офіс 101, м. Київ 73, 04073, ід. код 34480657) предмет лізингу, а саме: самохідний обприскувач марки JOHN DEERE 4930, 2011 року випуску, серійний номер 1NO4930ХСВ0013582, номер двигуна RG 6090G000147, державна реєстрація №52446АА.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" (с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, код 35855770) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (просп. Московський, 9, корп. 5, офіс 101, м. Київ 73, 04073, ід. код 34480657) 61593 ( шістдесят одну тисячу п'ятсот дев'яносто три) грн. 45 коп. сплаченого судового збору.

Видати накази.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення, через місцевий господарський суд.

Дата підписання: 24 лютого 2015 року.

Суддя І.П. Шумський