ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 лютого 2015 року Справа № 904/8416/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Губенко Н.М.,
суддів:Дунаєвської Н.Г.,
Грека Б.М.,
Самусенко С.С.,
Черкащенка М.М.,

перевіривши заявуКомунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа"
про перегляд Верховним Судом України
постановиВищого господарського суду України від 01.10.2014
у справі№ 904/8416/13
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_6
доКомунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа"
треті особи1. Товариство з обмеженою відповідальністю"ДИВОБУД"; 2. Комунальне підприємство житлово-експлуатаційна організація № 20
провизнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2014 у справі № 904/8416/13 позов задоволено повністю; визнано недійсним договір № 4626 від 30.06.2005 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару, укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 та Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа"; стягнуто з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 147,00 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.07.2014 у справі № 904/8416/13 рішення місцевого господарського суду змінено, доповнено резолютивну частину рішення абзацом четвертим, відповідно до якого стягнуто з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 4 900,00 грн. витрат на послуги адвоката; в решті рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.10.2014 у справі № 904/8416/13 постанову суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" вдруге подано заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 01.10.2014 у справі № 904/8416/13, у якій просить вказану постанову, скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого господарського суду України від 18.01.2012 у справі № 17/5005/7862/2011 та від 20.11.2014 у справі № 908/264/14, мотивовано неоднаковим застосуванням Вищим господарським судом України одних і тих самих норм права, а саме статті 267 Цивільного кодексу України, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.01.2015 у справі № 904/8416/13 заявнику було надано строк до 02.02.2015 для усунення недоліків, допущених при оформленні заяви про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 01.10.2014.

Заявником усунуто зазначені недоліки у встановлений строк.

У відповідності до частини третьої статті 11120 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо заявник усунув недоліки заяви в установлений строк, вона вважається поданою в день первинного її подання до Вищого господарського суду України.

Розглянувши заяву про перегляд постанови суду касаційної інстанції та додані до неї матеріали, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в допуску даної справи до провадження Верховного Суду України з таких підстав.

Відповідно до статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана виключно на таких підставах: 1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових рішень (пункт 1 частини першої цієї статті) матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за подібних предмета і підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 01.10.2014 у справі № 904/8416/13, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову про визнання недійсним договору на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару. При цьому, суд касаційної інстанції виходив із встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи про те, що в порушення приписів Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та правил надання послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 № 630, між позивачем та відповідачем спірний договір був укладений з іншим предметом (на продаж теплової енергії, а не надання житлово-комунальних послуг), з іншою особою (кінцевим споживачем), у непередбаченій законом формі (без врахування умов Типового договору); крім того, погоджуючи предмет договору, сторони домовились, що відповідач (енергопостачальна організація) продає теплову енергію безпосередньо позивачу (споживачу), в той час, як установки позивача не приєднані до мережі енергопостачальної організації, а приєднані до внутрішньобудинкових мереж, обслуговування яких здійснює житлово-експлуатаційне підприємство. Крім того, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції, Вищий господарський суд України фактично погодився з висновками апеляційного суду щодо відсутності підстав для застосування строку позовної давності, оскільки вимога про застосування позовної давності заявлена після ухвалення рішення місцевим судом та міститься лише у апеляційній скарзі.

Водночас у постанові від 20.11.2014 у справі № 908/264/14 суд касаційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду щодо відмови у задоволенні позову про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, оскільки об'єкт нерухомості, який є предметом позовних вимог, припинив своє існування, його не може бути ідентифіковано, а отже і витребувано у відповідача, що свідчить про недоведеність порушення прав позивача та, відповідно, відсутність підстав для вирішення питання про застосування позовної давності.

Таким чином, зазначені судові рішення не підтверджують доводів заявника щодо неоднакового застосування норм матеріального права в подібних правовідносинах, а свідчать лише про наявність у згаданих справах різних обставин, залежно від яких суд касаційної інстанції дійшов відповідних правових висновків.

У постанові від 18.01.2012 у справі № 17/5005/7862/2011, на яку посилається заявник в обґрунтування неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, рішення судів попередніх інстанцій скасовано, а справу передано на новий розгляд до місцевого господарського суду. У зв'язку з цим колегія суддів зазначає, що прийняття касаційною інстанцією постанови про скасування судових рішень судів нижчих інстанцій з передачею справи на новий розгляд не означає остаточного вирішення спору в справі, а тому на відповідну постанову не може здійснюватись посилання на підтвердження підстави, передбаченої розділом ХІІ2 ГПК України.

З огляду на викладене Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для допуску даної справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116 - 11121 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа" у допуску справи № 904/8416/13 до провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяН. Губенко
Судді:Н. Дунаєвська
Б. Грек
С. Самусенко
М. Черкащенко