ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"09" лютого 2015 р. Справа № 911/172/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», м. Київ

до 1. Публічного акціонерного товариства науково-виробнича фірма «Ферокерам», м. Біла Церква

2. Спільного українсько-американського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Керос-Київ», м. Київ

про стягнення 1 701 676, 39 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 12.12.2014 року 26 669 191,40 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - Заєць Е.П. предст. дов. б/н від 25.04.2014;

відповідач 1 - не з'явився;

відповідач 2 - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (позивач) до Публічного акціонерного товариства науково-виробнича фірма «Ферокерам» (відповідач-1) та Спільного українсько-американського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Керос-Київ» (відповідач-2) про стягнення 1 701 676, 39 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 12.12.2014 року 26 669 191,40 грн., з яких: 1 331 130,60 дол. США заборгованості по кредиту або 20 861 884,76 гривень (еквівалент в національній валюті по курсу НБУ 15,672305 грн./1 дол. США), 370 545,79 дол. США заборгованості по відсоткам або 5 807 306,64 гривень (еквівалент в національній валюті по курсу НБУ 15,672305 грн./1 дол. США), 162 361,47 дол. США заборгованості по пені, нарахованій на тіло кредиту або 2 544 578,48 гривень (еквівалент в національній валюті по курсу НБУ 15,672305 грн./1 дол. США) та 10 207,86 дол. США заборгованості по пені, нарахованій на відсотки або 159 980,70 (еквівалент в національній валюті по курсу НБУ 15,672305 грн./1 дол. США).

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на несвоєчасне виконання відповідачем-1 своїх зобов'язань за Договором про надання кредитної лінії № СR 07-100/28-2 від 28.02.2007, щодо повернення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом у строки визначені договором, які забезпечені порукою відповідачем-2, згідно Договору поруки № SR07 - 034/28-2 від 28.02.2007.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.01.2015 у справі №911/172/15 було порушено провадження та призначено до розгляду на 09.02.2015 року.

В судове засідання 09.02.2015 року відповідачі не забезпечили явку своїх повноважних представників, хоча про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи поштовими повідомленнями № 109 та № 182, витребувані документи, в тому числі, відзиви на позов, не надали, обґрунтованого клопотання про відкладення до суду не надсилали.

Згідно п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що неявка відповідачів в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, за відсутності представників відповідача-1 та відповідача-2.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, 09.02.2015 у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд,

встановив:

28 лютого 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОПТ Банк» (Банк) та Закритим акціонерним товариством науково виробнича фірма «Ферокерам», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство науково виробнича фірма «Ферокерам» (Позичальник), був укладений Договір про надання кредитної лінії № СR 07-100/28-2 (надалі - Кредитний договір).

У відповідності до п. 1.1. Кредитного договору, Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі, що не перевищує Ліміт фінансування, а Позичальник прийняти, належним чином використати та повернути Банку кредит, а також сплатити проценти та виконати інші зобов'язання, встановлені у Кредитному договорі.

Згідно п.1.4. Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку відповідну плату від суми Кредиту в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором.

В подальшому між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та Закритим акціонерним товариством науково-виробнича фірма «Ферокерам» укладено наступні додаткові угоди до Договору про надання кредитної лінії № СR 07-100/28-2 від 28.02.2007 року, а саме:

- Договір № 1 від 27.06.2007 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 2 від 13.07.2007 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 3 від 01.10.2008 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 4 від 09.06.2009 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 5 від 02.10.2009 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 6 від 17.11.2009 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 7 від 29.03.2010 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 8 від 03.08.2010 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007

- Договір № 9 від 24.09.2010 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 10 від 30.11.2010 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 11 від 29.12.2010 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 12 від 06.06.2011 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 13 від 30.09.2011 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 14 від 14.10.2011 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 15 від 30.11.2011 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 16 від 09.02.2012 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 17 від 28.02.2012 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 18 від 30.03.2012 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 19 від 27.04.2012 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007;

- Договір № 20 від 31.10.2012 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії СR 07-100/28-2 від 28.02.2007.

Згідно п. 1.4.1. Кредитного договору, проценти за кредит в доларах США розраховуються Банком від суми кредиту в доларах США на підставі процентної ставки в розмірі LIBOR+6,5 % річних із розрахунку 360 днів на рік.

Відповідно до п. 1.4.1. Договору № 3 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії № CR 07- і 00/28-2 від 28.02.2007, проценти за кредит в доларах США розраховуються Банком від суми кредиту в доларах США на підставі процентної ставки LIBOR+ 12% річних із розрахунку 360 днів на рік.

Договором № 11 про внесення змін до Договору про надання кредитної лінії № CR 07- 100/28-2 від 28.02.2007 сторонами узгоджено, що проценти за кредит в доларах США розраховуються Банком від суми кредиту в доларах США на підставі процентної ставки в розмірі LIBOR+12,75% річних із розрахунку 360 днів на рік.

Відповідно до п. 4 Договору № 20 про зміну Договору про надання кредитної лінії № CR 07-100/28-2 від 28.02.2007 сторони дійшли згоди, що повернення кредиту (Траншу), наданого на цілі, вказані в частинах В), Г) та Д) п. 1.2. Договору, має бути здійснене Позичальником Банку в строк, не пізніше 30 квітня 2013 року, включно.

Як стверджує позивач, він свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором виконав, і надав відповідачу кредити на загальну суму 2 742 039,69 дол. США, що не перевищують ліміту фінансування, а саме:

30.03.2010 року - позивач надав відповідачу-1 кредит у розмірі 1 753 191,78 дол. США, що підтверджується наявним у матеріалах справи меморіальнім ордером № 76497227 від 30.03.2010р.

03.12.2010 року - позивач надав відповідачу-1 кредит у розмірі 22 147,91 дол. США, що підтверджується наявним у матеріалах справи меморіальним ордером № 766527 від 03.12.2010р.;

09.02.2012 року - позивач надав відповідачу-1 кредит у розмірі 66 700,00 дол. США, що підтверджується наявним у матеріалах справи меморіальним ордером № від 09.02.2012р.;

31.10.2012 року - позивач надав відповідачу-1 кредит у розмірі 900 000,00 дол. США, що підтверджується наявним у матеріалах справи меморіальним ордером № 297271 від 31.10.2012р.

За словами позивача, в порушення договірних зобов'язань отримані кредити в установлений в Кредитному договорі та Додаткових угодах до нього строки, відповідач-1 не повернув, проценти за користування кредитними коштами в повному обсязі не сплатив.

Пунктом п. 1.10. Кредитного договору також передбачено, що за обставини настання Випадку невиконання умов цього Договору, Банк вправі вимагати виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині. При цьому, таке виконання боргових зобов'язань повинно бути здійснене Позичальником протягом 7 (семи) банківських днів з дня пред'явлення Банком Позичальнику відповідної письмової вимоги про це.

В зв'язку з порушенням умов Кредитного договору та Додаткових угод до нього, відповідачу-1 було направлено письмові вимоги вих. № 06-07-12-4-10/4823 від 18.04.2014 р. та вих. № 06-07-12-7-10/4824 від 18.04.2014р., що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення та описом вкладеного у цінний лист, в яких позивач просив відповідача-1 усунути допущене порушення та погасити наявну заборгованість за Кредитним договором. Вказана претензія залишена відповідачем-1 без відповіді та задоволення.

З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача-1 по Кредитному договору № СR 07-100/28-2 від 28.02.2007, між Спільним українсько-американським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Керос-Київ» (Поручитель) та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОПТ Банк» (Банк), укладено Договір поруки № SR 07 - 034/28-2 від 28.02.2007р. та Договори про зміну №1 від 02.03.2009р., № 2 від 29.03.2010р., № 3 від 29.12.2010р., № 4 від 31.10.2012р. до нього.

Згідно п. 1.1. Договору поруки, Поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов'язань перед Кредитором за Кредитним договором в повному обсязі.

Відповідно до п. 1.2. Договору поруки, Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно.

Згідно п. 3.1. Договору поруки у випадку невиконання Боржником боргових зобов'язань перед Кредитором за Кредитним Договором, Кредитор має право звернутися до Поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині.

18 квітня 2014 року АТ «ОТП Банк» надіслало на адресу Спільного українсько- американського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Керос-Київ» досудову вимогу № 07-06-12-4-10/4824. Разом з тим вимогу позивача відповідач-2 залишив без відповіді та задоволення.

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованості за Кредитним договором № СR 07-100/28-2 від 28.02.2007 є обґрунтованими та правомірними.

З огляду на те, що договірні зобов'язання відповідачем-1 та відповідачем-2 добровільно не виконуються, позивач змушений звернутися до суду з позовною вимогою про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по Кредитному договору.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що станом на день прийняття рішення у справі заборгованість за кредитом у розмірі 1 331 130,60 дол. США або 20 861 884,76 гривень (еквівалент в національній валюті по курсу НБУ 15,672305 грн./1 дол. США) та 370 545,79 дол. США заборгованості по відсоткам або 5 807 306,64 гривень (еквівалент в національній валюті по курсу НБУ 15,672305 грн./1 дол. США), розрахунок яких відповідає умовам Кредитного договору, залишилась непогашеною, зазначений факт відповідачем не спростовано, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, дана позовна вимога підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідачів 162 361,47 дол. США заборгованості по пені, нарахованій на тіло кредиту або 2 544 578,48 гривень (еквівалент в національній валюті по курсу НБУ 15,672305 грн./1 дол. США) та 10 207,86 дол. США заборгованості по пені, нарахованій на відсотки або 159 980,70 (еквівалент в національній валюті по курсу НБУ 15,672305 грн./1 дол. США).

Пунктом 4.2.1. Кредитного договору обумовлено, що за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту, та або сплаті процентів за кредит в обумовлені цим Договором строки, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент нарахування пені, від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як вбачається з розрахунку наданого позивачем, пеня ним була нарахована за період з 12.06.2014 року по 11.12.2014 року.

За словами позивача, він, здійснюючи нарахування пені, керувався пунктом 4.2.1. Кредитного договору, відповідно до якого, пеня сплачується окремо від процентів та штрафних санкцій, нарахованих за користування простроченими до повернення сумами та нараховується за весь період прострочення виконання зобов'язань.

Судом здійснено перевірку правильності розрахунку пені позивачем та встановлено, що поданий позивачем розрахунок є арифметично вірним, відповідає нормам законодавства, умовам Кредитного договору та матеріалам справи, а відтак вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 1 331 130,60 дол. США або 20 861 884,76 гривень (еквівалент в національній валюті по курсу НБУ 15,672305 грн./1 дол. США) та 370 545,79 дол. США заборгованості по відсоткам або 5 807 306,64 гривень (еквівалент в національній валюті по курсу НБУ 15,672305 грн./1 дол. США), 162 361,47 дол. США заборгованості по пені, нарахованій на тіло кредиту або 2 544 578,48 гривень (еквівалент в національній валюті по курсу НБУ 15,672305 грн./1 дол. США) та 10 207,86 дол. США заборгованості по пені, нарахованій на відсотки або 159 980,70 (еквівалент в національній валюті по курсу НБУ 15,672305 грн./1 дол. США).

Також, позивач посилаючись на приписи ст.ст. 44, 49 ГПК України, просить суд покласти солідарно на відповідачів понесені ним судові витрати.

Згідно ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена в пп. 4.1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013р. № 7.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що відшкодування витрат зі сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, покладається судом на відповідачів порівну.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства науково-виробнича фірма «Ферокерам» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Фастівська,23, ) та Спільного українсько-американського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Керос-Київ» (01103, м.Київ, вул. Кіквідзе, 10-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) - 1 331 130, 60 (один мільйон триста тридцять одну тисячу сто тридцять) дол. США, що еквівалентно 20 861 884 (двадцять мільйонів вісімсот шістдесят одну тисячу вісімсот вісімдесят чотири) грн. 76 коп., 370 545,79 (триста сімдесят тисяч п'ятсот сорок п'ять) дол. США заборгованості по відсоткам, що еквівалентно 5 807 306 (п'ять мільйонів вісімсот сім тисяч триста шість) грн. 64 коп., 162 361,47 (сто шістдесят дві тисячі триста шістдесят один) дол. США заборгованості по пені, нарахованій на тіло кредиту, що еквівалентно 2 544 578 (два мільйони п'ятсот сорок чотири тисячі п'ятсот сімдесят вісім) грн. 48 коп. та 10 207,86 (десять тисяч двісті сім) дол. США заборгованості по пені, нарахованій на відсотки, що еквівалентно 159 980 (сто п'ятдесят дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят) грн. 70 коп.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства науково-виробнича фірма «Ферокерам» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Фастівська,23, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) - 36 540 (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

4. Стягнути з Спільного українсько-американського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Керос-Київ» (01103, м.Київ, вул. Кіквідзе, 10-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) - 36 540 (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 16.02.2015р.

Суддя О.В. Щоткін