РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2015Справа №910/29450/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « ФО ПРИНТ»

до Державного підприємства « Центр державного земельного кадастру»

про стягнення 32 167,26 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники сторін:

Від позивача: Токаренко І.Г. за дов.

Від відповідача: Ньорба О.М. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення 30 179,01 грн. основного боргу, 1 786,67 грн. пені та 201,58 грн. 3% річних за договором № 14В постачання матеріалів від 12.03.2014 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов договору постачання матеріалів № 14В від 12.03. 2014р. не виконав свого зобов'язання з оплати отриманого товару на заявлену суму.

16.02.2014 р. через канцелярію суду від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

16.02.2014 р. через канцелярію суду від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, відповідач визнав частково наявність заборгованості перед позивачем, вказуючи на невірне нарахування пені та 3% річних; подав заяву про розстрочку виконання рішення суду на 6 місяців до 31.08.2015 р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін. Господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2014 р. між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (покупець) - був укладений договір постачання матеріалів № 14В, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити й передати у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти і своєчасно оплатити витратні матеріали для виробництва поліграфічної продукції: фарба, пластини, допоміжні матеріали (товар) на умовах, визначених договором.

Згідно з п. 2.1, ціна, асортимент, комплектність і кількість товару, належного до поставки, узгоджуються сторонами при формуванні замовлення на кожну партію товару і відображаються у товаросупроводжувальних документах та у відповідних накладних.

Відповідно до п. 3.1 договору, розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем грошових коштів в розмірі вартості фактично поставленого товару, вказаного у видатковій накладній на підставі наданого покупцем замовлення, протягом 14 банківських днів з дати підписання сторонами видаткової накладної.

Умовами п. 4.1 Договору сторони визначили, що товар постачається постачальником на підставі замовлень покупця, складених у вигляді заявки на поставку товару.

У період з 18.08.2014 р. по 07.10.2014 р. за видатковими накладними, копії яких долучені до матеріалів справи, позивачем було поставлено відповідачу товару по договору на загальну суму 32 704,04 грн.

Факт поставки товару позивачем та отримання його відповідачем не заперечується сторонами та підтверджується видатковими накладними, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару за вказаними видатковими накладними, вартістю 32 704,04 грн. виконав частково, сплативши позивачу за 2 525, 03 грн.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача становить 30 179,01 грн. вартості неоплаченого товару.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідач факт поставки та наявність боргу перед позивачем визнав, проте доказів оплати відповідачем решти боргу в сумі 30179,01 грн., в тому числі в установлені договором строки, суду не надав.

Несплата відповідачем вартості отриманого товару по договору постачання матеріалів № 14В від 12.03.2014 р. є порушенням договірних зобов'язань та вимог ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 692 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 201,58 грн. річних за прострочення виконання зобов'язання по кожній видатковій накладній, які після перевірки правильності нарахування, задовольняються судом в межах розрахунку позивача.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати вартості товару, покупець, на вимогу постачальника, сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення платежу.

Позивачем нараховано 1 786,67 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання по кожній видатковій накладній, які після перевірки задовольняються судом в межах розрахунку позивача.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Заява відповідача про розстрочку рішення суду у даній справі на 6 місяців судом не задовольняється, виходячи з наступного.

Пунктом 6 частини 1 статті 83 ГПК України передбачено право, а не обов'язок господарського суду при прийнятті рішення розстрочити виконання рішення.

Відповідно до п.7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012р., підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не доведено та не надано належних доказів на підтвердження наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення та роблять його неможливим, що було б підставою для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду по даній справі.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

1.1.Стягнути з Державного підприємства « Центр державного земельного кадастру» (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 3 , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФО ПРИНТ» (03180, м. Київ, вул. Машинобудівна, буд. 50, ) 30 179 (тридцять тисяч сто сімдесят дев'ять) грн. 01 коп. основного боргу, 1 786 (одну тисячу сімсот вісімдесят шість) грн. 67 коп. пені, 201 (двісті одну) грн. 58 коп. річних, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. У задоволенні заяви Державного підприємства « Центр державного земельного кадастру» про розстрочку виконання рішення відмовити.

Суддя О.М. Ярмак