ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2015 р.Справа № 922/5713/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в о. ХФ ПАТ "Укртелеком" м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велтон.Телеком", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 560345,13 грн.
за участю :

Представник позивача - Перхун Ю.М. довіреність №3639 від 03.11.2014 року;

Представник відповідача - Бочарова Н.В. довіреність №62 від 26.01.2015 року;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в о. ХФ ПАТ "Укртелеком" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велтон.Телеком" про стягнення основної заборгованості за надані телекомунікаційні послуги у розмірі 548807,64 грн., пені в розмірі 5763,73 грн., інфляційних втрат у розмірі 4390,46 грн. та 3% річних у розмірі 1383,30 грн.. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за Договором про надання послуги використання місця в каналі кабельної каналізації №511-10 від 20 липня 2010 року. Позивач також просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 11206,92 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року за позовною заявою було порушено провадження по справі №922/5713/14 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 січня 2015 року.

Ухвалою суду від 13.01.2015 року розгляд справи було відкладено на 27 січня 2015 року.

Через канцелярію суду відповідач 27.01.2015 року надав клопотання (вх.2967) про долучення документів до матеріалів справи, а також з супровідним листом (вх.№2964) надав документи на виконання вимог ухвали суду від 09.12.2014 року.

Надані документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Крім того, від відповідача 27.01.2015 року до суду надійшло клопотання (вх.№2965) про розстрочку виконання рішення, відповідно до якого він просить суд розстрочити виконання рішення у справі №922/5713/14.

27 січня 2015 року відповідач також надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№2966) у зв"язку із необхідністю надання додаткових документів в обгрунтування своєї правової позиції.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення даного клопотання не заперечував.

Клопотання відповідача було задоволено судом, в судовому засіданні 27.01.2015 року було оголошено перерву до 09 лютого 2015 року на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні після перерви та в запереченнях, наданих через канцелярію суду 09.02.2015 року (вх.№4882), проти задоволення клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення заперечував; заявлені позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнавав, просив суд задовольнити надане раніше клопотання про розстрочку виконання рішення (вх.№. 30976), а також надане до суду 09.02.2015 року доповнення щодо розстрочки виконання рішення (вх.№4881), та розстрочити виконання рішення у справі №922/5713/14.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

20 липня 2010 року між ВАТ "Укртелеком" (позивач) та ТОВ "Велтон.Телеком" було укладено Договір №511-10 про надання послуги використання місця в каналі кабельної каналізації, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в о. ХФ ПАТ "Укртелеком" зобов'язується надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Велтон.Телеком" послуги використання місця кабельної каналізації в м.Харкові, а відповідач зобов'язується оплатити ці послуги відповідно до діючих тарифів Укртелекому.

Пунктом 3.1. Договору сторони узгодили, що вартість послуги використання місця в каналі кабельної каналізації визначається відповідно до діючих тарифів позивача. У Додатку №2 до договору зазначається вартість послуг, що розрахована на підставі діючих на момент підписання договору тарифів. Тарифи та вартість послуг з використання місця в каналі кабельної каналізації позивач має право змінювати в односторонньому порядку відповідно до п.2.3.3. цього договору.

Згідно з п.3.2. Договору вартість послуг з технічного нагляду за роботою останньої організації при виконанні робіт в кабельній каналізації позивача визначається відповідно до тарифів позивача, діючих на момент виконання робіт. У Додатку №3 до договору зазначені тарифи, діючі на момент виконання договору, які позивач має право змінювати в односторонньому порядку у будь-який час відповідно до п.2.3.4. цього договору.

Відповідно до п.3.3. Договору оплату вартості послуги з технічного нагляду за роботою сторонньої організації замовник здійснює одноразово протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати виставлення відповідного рахунку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивачу.

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що оплату вартості послуги з використання місця в каналі кабельної каналізації позивач здійснює щомісячно не пізніше 20-го числа поточного місяця на підставі розрахунку Укртелекому, виставленого до 10-го числа поточного місяця.

Згідно з п.3.5. Договору на вартість послуг додатково нараховується податок на додану вартість за ставкою, визначеною відповідно до чинного законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, в період з серпня 2014 року по жовтень 2014 року надав відповідачеві послуги, пов'язані з користуванням відповідачем кабельної каналізації та надіслав на адресу відповідача рахунки-акти за телекомунікаційні послуги (арк.с.20-22). Однак, відповідач розрахувався за отримані послуги не в повному обсязі, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання та з урахуванням чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 548807,64 грн.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зообов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі. За таких обставин, враховуючи ч. 5 ст. 78 ГПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 548 807,64 грн.

Крім суми основного боргу, на підставі п.4.2. договору позивачем нараховано за період з 21.09.2014р. по 20.11.2014 р., пеню у розмірі 5763,73 грн., три відсотки річних в розмірі 1383,30 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4390,46 грн..

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що у разі порушення строків сплати, передбачених договором, відповідач сплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від вартості неоплачених послуг за кожний день прострочення.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розрахунок пені перевірено судом та встановлено, що він відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог щодо стягнення на користь позивача пені в розмірі 4390,46 грн.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин суд визнав позовні вимоги позивача в сумі 4390,46 грн., нараховані за індексами інфляції на суму основного боргу, а також 1383,30 грн. - 3% річних, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розглянувши клопотання відповідача про надання йому розстрочки виконання рішення рівними частками на дванадцять місяців, суд зазначає наступне.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарському суду надано право при прийнятті рішення відстрочити або розстрочити його виконання.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК, та за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, господарський суд має право: відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови; розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови; змінити спосіб виконання рішення, ухвали, постанови; змінити порядок виконання рішення, ухвали, постанови.

В пункті 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Доказом існування тяжкого фінансового стану є офіційна фінансова звітність, відповідна документація (баланс, звіт про фінансові результати, тощо), достовірність якої підтверджена належними засобами.

В обґрунтування наданої заяви відповідач посилається на той факт, що згідно з балансом та звітом про фінансові результати відповідача за перше півріччя 2014 року збитки відповідача складають 34933 тис. грн..

Згідно з бухгалтерською довідкою на 01.07.2014 р. дебіторська заборгованість перед відповідачем складає 7395789,98 грн., в тому числі заборгованість абонентів за надані Відповідачем телекомунікаційні послуги складає 6613830,24 грн. Поступове погашення абонентами відповідача заборгованості перед останнім надасть відповідачу можливість поступово здійснювати погашення заборгованості перед кредиторами.

Згідно з бухгалтерською довідкою на 01.07.2014 р. кредиторська заборгованість Відповідача складає 26245566,21 грн., в тому числі за товари, роботи, послуги 11678025,55 грн..

Згідно з довідками банків у відповідача недостатньо грошових коштів для повного одночасного виконання судового рішення у даній справі.

Отже, враховуючи скрутний фінансовий стан відповідача, велику кредиторську та дебіторську заборгованості, недостатність грошових коштів на банківських рахунках, загальний спад економіки, стрімкий ріст рівня інфляції та курсів іноземних валют, розстрочення виконання судового рішення у даній справі на дванадцять місяців сприятиме виконанню рішення та зробить реальною можливість отримання боргу позивачем.

Суд вважає, що відповідачем доведено наявність обставин, які свідчать про збитковість господарської діяльності товариства.

Таким чином, одночасне стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 571552,05 грн., з урахуванням збитковості ТОВ "Велтон.Телеком" матиме негативний вплив, що призведе до катастрофічних наслідків для товариства.

В той же час, позивач не надав до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження скрутного фінансового положення ПАТ «Укртелеком» та того, що розстрочка виконання рішення негативно вплине на його законні матеріальні інтереси.

За таких обставин, заява відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст 509, 530, 546, 549, 525, 526, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 78, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Велтон.Телеком" (61002, м. Харків, вул.Сумьска 50, код ЕДРПОУ 35074228) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в о. ХФ ПАТ "Укртелеком" (61002, м. Харків, вул. Іванова, 7/9, р/р 4, ХОД ПАТ "Райффайзен банк Аваль", МФО 380805, ) - 548807,64 грн. основної заборгованості, 5763,73 грн. пені, 4390,46 грн. інфляційних втрат, 1383,30 грн. 3% річних у розмірі та 11206,92грн. судового збору.

Розстрочити виконання рішення строком на 12 місяців за графіком:

- до 27.03.2015 року - 47629,42 грн.;

- до 27.04.2015 року - 47629,33 грн.;

- до 27.05.2015 року - 47629,33 грн.;

- до 26.06.2015 року - 47629,33 грн.;

- до 27.07.2015 року - 47629,33 грн.;

- до 27.08.2015 року - 47629,33 грн.;

- до 28.09.2015 року - 47629,33 грн.;

- до 27.10.2015 року - 47629,33 грн.;

- до 27.11.2015 року - 47629,33 грн.;

- до 28.12.2015 року - 47629,33 грн.;

- до 28.01.2016 року - 47629,33 грн.;

- до 27.02.2016 року - 47629,33 грн.;

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.С. Денисюк