РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2015Справа №910/455/15-г
Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Суші хаус Україна"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський торговий дім"
простягнення 44064 грн. 67 коп.
Представники сторін:
від позивача:Мельник Т.С. - представник за довіреністю б/н від 22.04.2014;
від відповідачане з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

13.01.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю "Суші хаус Україна" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський торговий дім" про стягнення 44064 грн. 67 коп., з яких 23249 грн. 96 коп. основного боргу, 11814 грн. 71 коп. пені та 9000 грн. 00 коп. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами Договору постачання № 313/2009 від 28.09.2009 не в повному обсязі здійснив оплату за поставлений позивачем товар, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в розмірі 23249 грн. 96 коп. Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов'язку з оплати за товар, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в загальному розмірі 11814 грн. 71 коп. за загальний період нарахування з 09.04.2011 по 27.08.2014. Також позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 9000 грн. 00 коп. штрафу за порушення строків оплати поставленого товару за кожний випадок такого прострочення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2015 порушено провадження у справі № 910/455/15-г, розгляд справи призначено на 30.01.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 13.02.2015.

Представник позивача у судовому засіданні 13.02.2015 подав додаткові документи; надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 13.02.2015 не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Спеціальному витязі з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 19899818.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 13.02.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

28.09.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Суші хаус Україна" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шевченківський торговий дім" (покупець) укладено Договір постачання № 313/2009, відповідно до умов якого постачальник поставляє та передає у власність покупцю, а покупець вивчивши пройм-лист постачальника, замовляє, приймає у власність та зобов'язується вчасно та повністю оплатити товар, згідно з цим договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору, поставка товару оформлюється накладною, яка є невід'ємною частиною цього Договору. В накладній зазначаються: дата поставки, асортимент, кількість та ціна товару, а також загальна сума, що підлягає оплаті покупцем за поставлений товар.

Накладна складається постачальником у відповідності до погодженої заявки покупця і умов цього Договору та підписується обома сторонами (представниками сторін). Від імені покупця накладна підписується особою, що приймає товар (п. 2.3 Договору).

Згідно з п. 2.11 Договору, датою поставки товару є дата зазначена в накладній.

Згідно з п. 3.2 Договору, розрахунки за поставлений товар здійснюються шляхом переведення покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у цьому Договорі. Датою оплати товару є дата надходження на поточний рахунок постачальника грошових коштів, що підтверджується випискою з банку.

Відповідно до п. 8.1 Договору, він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2009. Але цей Договір вважається сторонами таким, що продовжений на невизначений строк, якщо жодна зі сторін за 30 календарних днів до дати припинення дії цього Договору, не повідомила іншу сторону про своє бажання припинити дію цього Договору.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору постачання № 313/2009 від 28.09.2009, в період з 01.04.2011 по 17.05.2011 позивач поставив відповідачу узгоджений товар на загальну суму 24332 грн. 90 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних № 100-03467 від 01.04.2011 на суму 3522 грн. 89 коп., № 100-04021 від 19.04.2011 на суму6178 грн. 75 коп., № 100-04280 від 28.04.2011 на суму1477 грн. 56 коп., № 100-04281 від 28.04.2011 на суму 1499 грн. 81 коп., № 100-04283 від 28.04.2011 на суму 1533 грн. 18 коп., № 100-04307 від 29.04.2011 на суму 2764 грн. 58 коп., № 100-04744 від 13.05.2011 на суму 324 грн. 05 коп., № 100-04745 від 13.05.2011 на суму 4498 грн. 20 коп. та № 100-04867 від 17.05.2011 на суму 2533 грн. 88 коп.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вбачається з п. 3.1 Договору, покупець зобов'язаний оплатити товар не пізніше ніж через 7 календарних днів з моменту його поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що свій обов'язок з оплати за поставлений товар відповідач повинен був здійснити по 08.04.2011 за видатковою накладною № 100-03467 від 01.04.2011 на суму 3522 грн. 89 коп., по 26.04.2011 за видатковою накладною № 100-04021 від 19.04.2011 на суму 6178 грн. 75 коп., по 05.05.2011 за видатковою накладною № 100-04280 від 28.04.2011 на суму 1477 грн. 56 коп., по 05.05.2011 за видатковою накладною № 100-04281 від 28.04.2011 на суму 1499 грн. 81 коп., по 05.05.2011 за видатковою накладною № 100-04283 від 28.04.2011 на суму 1533 грн. 18 коп., по 06.05.2011 за видатковою накладною № 100-04307 від 29.04.2011 на суму 2764 грн. 58 коп., по 20.05.2011 за видатковою накладною № 100-04744 від 13.05.2011 на суму 324 грн. 05 коп., по 20.05.2011 за видатковою накладною № 100-04745 від 13.05.2011 на суму 4498 грн. 20 коп. та по 24.05.2011 за видатковою накладною № 100-04867 від 17.05.2011 на суму 2533 грн. 88 коп.

Судом встановлено, що 11.05.2011 та 16.05.2011 відповідач сплатив позивачу відповідно 3522 грн. 89 коп. (оплата за товар згідно з видатковою накладною № 100-03467 від 01.04.2011) та 3500 грн. 00 коп. (оплата за товар згідно видатковою накладною № 100-02429 від 04.03.2011), що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою за період з 01.05.2011 по 31.05.2011.

Як пояснив позивач у позовній заяві, зважаючи на те, що п. 3.1 Договору сторони погодили, що незалежно від призначення платежу покупець в першу чергу оплачує товар, що поставлений йому раніше (товар, поставлений по наступній накладній оплачується покупцем лише після повної оплати загальної суми вартості товару, поставленого за попередньою накладною), грошові кошти в загальному розмірі 5939 грн. 95 коп. були зараховані позивачем в погашення найдавнішої заборгованості, яка станом на 01.04.2011 становила 5939 грн. 95 коп. за Договором постачання № 313/2009 від 28.09.2009, що не було спростовано відповідачем, а решта 1082 грн. 94 коп. - в погашення заборгованості за накладною № 100-03467 від 01.04.2011 на суму 3522 грн. 89 коп.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Цивільного кодексу України, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

В обґрунтування пояснень, позивачем були надані суду реєстр видаткових накладних за період з 28.09.2009 по 30.01.2015, тобто, за весь період договірних відносин, банківські виписки за відповідний період та довідку про стан заборгованості, з яких вбачається, що станом на 01.04.2011 заборгованість відповідача становила 5939 грн. 95 коп.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що борг за видатковою накладною № 100-03467 від 01.04.2011 був оплачений частково у сумі 1082 грн. 94 коп., тобто зменшився до 2439 грн. 95 коп., за іншими спірними видатковими накладними залишився в тому розмірі, який в них зазначений (вартість поставленого товару), що загалом становить 23249 грн. 96 коп.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський торговий дім" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Суші хаус Україна" в розмірі 23249 грн. 96 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, зокрема, відповідачем не було надано суду доказів сплати 23249 грн. 96 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Суші хаус Україна" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський торговий дім" суми основного боргу в розмірі 23249 грн. 96 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов'язку з оплати за товар, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в загальному розмірі 11814 грн. 71 коп. за загальний період нарахування з 09.04.2011 по 27.08.2014, а саме: 1267 грн. 94 коп. пені за період з 09.04.2011 по 27.08.2014 за видатковою накладною № 100-03467 (заборгованість становить 2439 грн. 95 коп.); 3163 грн. 61 коп. пені за період з 27.04.2011 по 27.08.2014 за видатковою накладною № 100-04021 (заборгованість становить 6178 грн. 75 коп.); 750 грн. 88 коп. пені за період з 06.05.2011 по 27.08.2014 за видатковою накладною № 100-04280 (заборгованість становить 1477 грн. 56 коп.); 762 грн. 19 коп. пені за період з 06.05.2011 по 27.08.2014 за видатковою накладною № 100-04281 (заборгованість становить 1499 грн. 81 коп.); 779 грн. 16 коп. пені за період з 06.05.2011 по 27.08.2014 за видатковою накладною № 100-04283 (заборгованість становить 1533 грн. 18 коп.); 1403 грн. 76 коп. пені за період з 07.05.2011 по 27.08.2014 за видатковою накладною № 100-04307 (заборгованість становить 2764 грн. 58 коп.); 162 грн. 62 коп. пені за період з 21.05.2011 по 27.08.2014 за видатковою накладною № 100-04744 (заборгованість становить 324 грн. 05 коп.); 2257 грн. 29 коп. пені за період з 21.05.2011 по 27.08.2014 за видатковою накладною № 100-04745 (заборгованість становить 4498 грн. 20 коп.); 1267 грн. 26 коп. пені за період з 25.05.2011 по 27.08.2014 за видатковою накладною № 100-04867 (заборгованість становить 2533 грн. 88 коп.).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.2 Договору, у випадку порушення покупцем строку оплати товару (п. 3.1 Договору), постачальник має право стягнути з покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення і до дати повної оплати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку в його необґрунтованості, оскільки умова п. 5.2 Договору щодо нарахування пені до дати повної оплати не встановлює іншого періоду нарахування пені (не встановлює інший строк нарахування в розумінні ст.ст. 251-254 Цивільного кодексу України), аніж той, який передбачений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, - шість місяців.

Здійснивши власний розрахунок пені, суд дійшов висновку, що з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський торговий дім" підлягає стягненню пеня в загальному розмірі 1822 грн. 91 коп., а саме: 190 грн. 65 коп. пені за період з 09.04.2011 по 09.10.2011 за видатковою накладною № 100-03467 (заборгованість становить 2439 грн. 95 коп.); 482 грн. 79 коп. пені за період з 27.04.2011 по 27.10.2011 за видатковою накладною № 100-04021 (заборгованість становить 6178 грн. 75 коп.); 116 грн. 08 коп. пені за період з 06.05.2011 по 06.11.2011 за видатковою накладною № 100-04280 (заборгованість становить 1477 грн. 56 коп.); 117 грн. 83 коп. пені за період з 06.05.2011 по 06.11.2011 за видатковою накладною № 100-04281 (заборгованість становить 1499 грн. 81 коп.); 120 грн. 45 коп. пені за період з 06.05.2011 по 06.11.2011 за видатковою накладною № 100-04283 (заборгованість становить 1533 грн. 18 коп.); 217 грн. 19 коп. пені за період з 07.05.2011 по 07.11.2011 за видатковою накладною № 100-04307 (заборгованість становить 2764 грн. 58 коп.); 25 грн. 46 коп. пені за період з 21.05.2011 по 21.11.2011 за видатковою накладною № 100-04744 (заборгованість становить 324 грн. 05 коп.); 353 грн. 39 коп. пені за період з 21.05.2011 по 21.11.2011 за видатковою накладною № 100-04745 (заборгованість становить 4498 грн. 20 коп.) та 199 грн. 07 коп. пені за період з 25.05.2011 по 25.11.2011 за видатковою накладною № 100-04867 (заборгованість становить 2533 грн. 88 коп.).

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Суші хаус Україна" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський торговий дім" пені в розмірі 11814 грн. 71 коп. підлягають частковому задоволенню в розмірі 1822 грн. 91 коп.

Також позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 9000 грн. 00 коп. штрафу за порушення строків оплати поставленого товару за кожний випадок такого прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з п. 5.3 Договору, у випадку порушення покупцем строку оплати товару (п. 3.1 Договору) більше ніж на 30 календарних днів, постачальник має право стягнути з покупця штраф в розмірі 1000 грн. 00 коп. за кожний випадок відповідного прострочення платежу.

Беручи до уваги що судом встановлено факт порушення відповідачем строків оплати поставленого товару за видатковими накладними № 100-03467 від 01.04.2011, № 100-04021 від 19.04.2011, № 100-04280 від 28.04.2011, № 100-04281 від 28.04.2011, № 100-04283 від 28.04.2011, № 100-04307 від 29.04.2011, № 100-04744 від 13.05.2011, № 100-04745 від 13.05.2011 та № 100-04867 від 17.05.2011, за таких обставин суд визнає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Суші хаус Україна" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський торговий дім" штрафу в розмірі 9000 грн. 00 коп. (по 1000 грн. 00 коп. щодо кожного випадку прострочення сплати за вказаними видатковими накладними) обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський торговий дім" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 12, літ. А; ідентифікаційний код: 33105495) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Суші хаус Україна" (03170, м. Київ, вул. Р. Ролана, буд. 7; ідентифікаційний код: 36173431) 23249 (двадцять три тисячі двісті сорок дев'ять) грн. 96 коп. основного боргу, 1822 (одна тисяча вісімсот двадцять дві) грн. 91 коп. пені, 9000 (дев'ять тисяч) грн. 00 коп. штрафу та 1412 (одна тисяча чотириста дванадцять) грн. 72 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 18.02.2015

Суддя І.М. Отрош