РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015Справа №910/882/15-г

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс Україна»

До відповідача фізичної особи - підприємця Дмітривої Алли Василівни

Про стягнення 7535,13 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Кривопляс В.О. (за дов.)

від відповідачів не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» до фізичної особи - підприємця Дмітривої Алли Василівни про стягнення за договором поставки № 11050-КЕ/14 від 02.04.2014 7535,13 грн., з яких: 5000,00 грн. боргу, 661,91 грн. пені, 81,59 грн. трьох відсотків річних, 1313,09 грн. штрафу, 478,57 грн. інфляційних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за отриманий товар.

Ухвалою суду від 21.01.2015 порушено провадження у справі № 910/882/15-г, розгляд останньої призначено на 09.02.2015.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку представника в судове засідання не забезпечив, про день та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

02.04.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (продавцем) та фізичною особою - підприємцем Дмітривою Аллою Василівною (покупцем) укладено договір № 11050-КЕ/14 (далі -Договір), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та оплатити його вартість.

Згідно з п. 2.1 Договору асортимент, кількість та ціна товару, що продається, вказується у накладних, які є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 4.8 Договору максимальний строк відтермінування оплати за товар становить 6 календарних днів і обраховується з дня виписки накладної.

За видатковими накладними № КЕ14-000153706 від 06.06.2014 на суму 4004,95 грн. та № КЕ14-000156316 від 10.06.2014 на суму 4201,87 грн. позивач передав, а відповідач отримав товар на загальну суму 8206,82 грн..

Покупець оплату товару здійснив частково, внаслідок чого у нього виникла заборгованість на суму 5000,00 грн..

Станом на день розгляду справи 5000,00 грн. заборгованості відповідачем не сплачено.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 5000,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

За пунктом 6.2 Договору, у разі прострочення покупцем строків оплати вартості отриманого товару, він зобов'язаний платити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з пунктом 6.3 Договору у випадку прострочення платежу понад 3 (три) календарні дні покупець сплачує на користь продавця одноразовий штраф у розмірі 16% від суми неоплаченого в строк товару за користування коштами.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. При цьому даний шестимісячний строк визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції.

За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає 651,80 грн. пені (134,10 грн. за період з 13.06.2014 до 12.12.2014 та 517,70 грн. з 17.06.2014 до 16.12.2014). У стягненні 10,11 грн. судом відмовлено.

За розрахунком позивача, який прийнято судом як вірний, з відповідача підлягає стягненню 1313,09 грн. штрафу.

Крім того, боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, що передбачено ст. 625 Цивільного кодексу України.

За розрахунком позивача, прийнятим судом який вірний, інфляційна складова становить 478,54 грн. (борг з урахуванням індексу інфляції - 5478,54 грн.), три проценти річних - 81,59 грн..

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 5478,54 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 651,80 грн. пені, 1313,09 грн. штрафу, 81,59 грн. трьох процентів річних, а загалом 7525,02 грн. В частині стягнення 10,11 грн. пені судом відмовлено.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Дмітривої Алли Василівни (04060, м. Київ, вул. Котовського, 23, кв. 46, код ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (46020, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Д. Лук'яновича, 1, код 30622532) 5478,54 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 651,80 грн. пені, 1313,09 грн. штрафу, 81,59 грн. трьох процентів річних, 1824,55 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підписано 17.02.2015.

Суддя С. А. Ковтун