ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.02.15р. Справа № 904/9760/14
За позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОСФЕРА", м. Дніпропетровськ

до Відповідача-1:ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНСАХАРПРОМ", м. Котовськ, м. Одеська область

Відповідача-2: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГРАН ІНВЕСТ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 567 421,08 грн.

та за зустрічним позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОСФЕРА", м. Дніпропетровськ

до Відповідача-1:ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНСАХАРПРОМ", м. Котовськ, м. Одеська область

Відповідача-2: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГРАН ІНВЕСТ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 567 421,08 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Савченко О.А. - посвідчення № 1961 від 12.06.07;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОСФЕРА" звернулося до господарського суду з позовом до відповідача-1: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНСАХАРПРОМ" та відповідача-2: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГРАН ІНВЕСТ" про стягнення 567 421,08 грн. Позов обґрунтований неналежним виконанням Відповідачем-1 зобов'язань за договором купівлі - продажу № 13689 від 31.03.14.

Ухвалою суду 14.01.15 розгляд справи відкладений на 22.01.15.

Через канцелярію суду, відповідач, 19.01.2015 подав зустрічний позов про визнання недійсним договору поруки 13689-ПОР від 31.03.14 (укладеного між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОСФЕРА" та ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГРАН ІНВЕСТ"). Зустрічний позов обґрунтований тим, що ТОВ "ГРИН ІНВЕСТ" поручилось перед ТОВ "АГРОСФЕРА" за виконання ТОВ "ІНСАХАРПРОМ" умов договору купівлі - продажу № 13689 від 31.03.14, без згоди та відома останнього. На думку відповідача, договір поруки не спрямований на реальне настання правових наслідків, є удаваним та фіктивним, про що свічить той факт, що у ТОВ "ГРИН ІНВЕСТ" та ТОВ "АГРОСФЕРА" один і той же власник. Зустрічний позов прийнятий судом до спільного провадження разом із первісним. Ухвалою суду від 22.01.15 розгляд справи відкладений на 11.02.15.

Представник позивача у судове засідання з'явився. Підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, надав пояснення по справі, відповів на поставленні питання.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з'явився, надіслав телеграму про розгляд справи без участі представника відповіача-1.

Представник відповідача - 2 у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (Продавець) та відповідачем-1(Покупець) за первісним позовом укладений договір купівлі - продажу № 13689 від 31.03.14. (Договір). Згідно п. 1.1. Договору, продавець зобов'язується передати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити вартість засобів захисту рослин, мікродобрив, іменованих в подальшому товар, відповідно до умов даного договору (додаткових угод та специфікацій до нього). Відповідно до пункту 3.1 Договору конкретний вид товару, асортимент, кількість, ціна, строк поставки та умови оплати товару наведені в специфікаціях до даного договору. Специфікації є невід'ємною частиною даного Договору. Сторони, ціну товару визначили у грошовому еквіваленті іноземної валюти - доларах США. При цьому, оплата вартості товару здійснюється у гривнях, в порядку встановленому розділом 4 Договору. Пунктом 3.2. Договору встановлено, що загальна сума договору складається iз суми вартості товару за всіма специфікаціями в рамках цього договору, які є його невід'ємною частиною, з урахуванням зміни ціни у cпociб передбачений пунктами 4.7, 4.8 та суми процентів за користування товарним кредитом.

Специфікаціями №1 від 31.03.14, №2 від 14.04.14 до Договору сторони узгодили конкретний вид товару, його асортимент, кількість, ціну, строк поставки та умови оплати товару, що має передаватися продавцем.

Згідно специфікації№1 товар продався на умовах надання продавцем покупцю товарного кредиту з відстрочкою платежу з наступним графіком його сплати:

- 45% від суми вартості всього товару за специфікацією, покупець мав сплатити до 25.08.14;

- решту 55% від суми вартості всього товару за специфікацією, покупець має сплатити до 25.10.14.

Згідно специфікації№2 товар продався на умовах надання продавцем покупцю товарного кредиту з відстрочкою платежу з наступним графіком його сплати:

- 20% від суми вартості всього товару за специфікацією, покупець мав сплатити до 25.08.14;

- решту 80% від суми вартості всього товару за специфікацією, покупець має сплатити до 25.10.14.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач виконав свої зобов'язання, і передав відповідачу товар на загальну суму 453204,22 грн., що підтверджується видатковими накладними, які надані до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, відповідач порушив умови договору, і виконав зобов'язання по оплаті отриманого товару не у повному обсязі. Так, відповідачем здійснено платіж на загальну суму 135 794,64 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками.

Статтею 691 ЦК України передбачено, якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати, тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару.

Пунктом 4.8. Договору встановлено право Позивача на індексацію суми вартості товару (боргу) у гривні у разі зміни (зменшення або збільшення) міжбанківського курсу гривні до іноземної валюти - долару США. У цьому ж пункті, Позивач, та Відповідач-1, узгодили формулу, згідно якої, буде відбуватися розрахунок проіндексованої суми вартості товару (боргу) у гривнях, та визначили необхідні для цього показники.

Згідно розрахунку позивача, проіндексована сума вартості товару складає - 419570,45 грн., з яких: 317 409,58 грн.- сума вартості товару (товару) згідно видаткових накладних; 102160,87 грн.- сума індексації. Розрахунок відповідає умовам договору та не містить арифметичних помилок.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення проіндексованої суми основного боргу в розмірі 419 570,45 грн. є обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.5 ст.694 ЦК України якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Так, відповідно до п.7.2 Договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за товарним кредитом, на прострочену суму нараховуються 35 процентів річних за користування товарним кредитом від останнього дні строку, коли товар мав бути оплачений, то протягом 10-ти календарних днів, тобто до моменту, коли починається діяти інша ставка, визначена у п.7.3 цього Договору.

Згідно п.7.3 договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за товарним кредитом, згідно умов оплати, через 10 календарних днів від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати, на прострочену суму нараховуються 350 процентів річних за користування товарним кредитом.

Сума процентів за користування за користування товарним кредитом зі строком платежу до 25.08.14 за період з 27.08.14 по 05.09.14 згідно п. 7.2 складає 1030,67 грн.; за період з 06.09.14 по 04.12.14 згідно п.7.3 складає 21 579,75 грн.

Сума процентів за користування за користування товарним кредитом зі строком платежу до 25.10.14 за період з 28.10.14 по 06.11.14 згідно п. 7.2 складає 3 429,49 грн.; за період з 07.11.14 по 04.12.14 згідно п. 7.3 складає 108 578,26 грн. Загальна сума процентів за користування товарним кредитом складає 134 618,17 грн.

Розрахунок процентів за користування за користування товарним кредитом, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. Тому, позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування товарним кредитом в розмірі 134 618,17 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 1 ст. 230 та п.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п.7.1 у випадку порушення термінів оплати, обумовлених у Специфікацїї(ях) до договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Розрахунок пені, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. Тому, позовні вимоги в частині стягнення пені за період прострочки з 27.08.14. по 04.12.14 в розмірі 13 232,46 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, між Позивачем (кредитор) та Відповідачем-2(поручитель) укладений договір поруки №13689-ПОР (Договір поруки).

Згідно предмету Договору поруки є зобов'язання Відповідача-2 перед Позивачем за порушення Відповідачем-1 (Боржник) його зобов'язань перед Позивачем по Договору купівлі продажу.

Пунктом 5.1. Договору поруки узгоджено, що у разі порушення Боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Позивачем (Кредитором) як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник.

Цей договір поруки набирає чинності з дати його підписання та діє протягом 4-х років ( п. 8.1 Договору поруки).

Частиною 1 ст. 553 ЦК України визначено, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Стаття 554 ЦК України вказує на те, що, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, позовні вимоги до поручителя є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Мотиви, викладені у зустрічному позові, не можуть слугувати підставою для відмови у первісному позові з наступного.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Крім того, в пункту п.3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" передбачено наступне: «... саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін. З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків, він не створює цивільно-правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним. У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення...».

Отже, при укладанні договору поруки сторонами було дотримано вимоги статті 203 кодексу України, зокрема: зміст правочину не суперечить Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особи, які вчинили правочин, мають необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину є вільним і відповідає їх внутрішній волі Це підтверджується наявністю особистих підписів представників усіх сторін договору поруки на кожній сторінці, які скріплені печаткою; правочин вчинений у письмовій формі, як це встановлено законом; правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п. 4.1. договору поруки №13689-ПОР від 31.03.2014, у разі порушення зобов'язання Боржником, Кредитор має право, на власний вибір, направити Поручителю письмову вимогу виконати зобов'язання (або певну його частину) або пред'явити до Поручителя позов. Таким чином, порука передбачена договором №13689-ПОР від 31.03.2014 спрямована на можливість задоволення вимог кредитора за рахунок солідарного боржника (поручителя) у випадку порушення забезпеченого зобов'язання основним боржником шляхом пред'явлення вимоги до такого солідарного боржника, оскільки має місце реальне настання наслідків, що обумовлені договором поруки у вигляді пред'явлення кредитором - ТОВ «Агросфера» позову як до основного боржника - ТОВ «ІНСАХАРПРОМ» так і до поручителя - ТОВ «Гран Інвест», який разом із основним боржником несе солідарний обов'язок перед кредитором.

Роз'ясненнями п.4.1.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 24.11.2014 №1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» передбачено наступне: Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Закон не забороняє укладання договору поруки на забезпечення виконання зобов'язання, яке може виникнути в майбутньому. З урахуванням абзацу першого частини другої статті 207, частини першої статті 547 та статті 553 ЦК України договір поруки є чинним за умови його укладення у письмовій формі та підписання кредитором і поручителем. За загальним правилом, волевиявлення боржника щодо укладення договору поруки не є обов'язковим, а відтак у силу статей 203, 215, 553 ЦК України відсутність згоди боржника не є підставою для визнання недійсним договору поруки, укладеного поручителем та кредитором боржника.

Таким чином, закон не встановлює обов'язкову участь або обов'язок отримання згоди з боку боржника при укладенні договору поруки, а відтак відсутність такої згоди боржника не є підставою для визнання недійсним договору поруки, укладеного між поручителем та кредитором боржника.

За таких обставин, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 6.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, передбачених ст. 49 ГПК України. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони.

В п.6.5. вказаної постанови зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Так, додатком №1 до договору про надання юридичних послуг у сфері права №62/14 від 05.11.14 передбачено вартість послуг складає 9 700,00 грн. Актом приймання- передачі наданих послуг адвоката у сфері права від 21.01.15 замовник прийняв вказані роботи в повному обсязі на суму 9 700,00 грн. Суду надано платіжне доручення у підтвердження оплати № 1709 від 20.01.15 суми 9 700,00 грн. Розмір заявлених позивачем витрат на оплату послуг адвоката, відповідає принципам співрозмірності і розумної, усталеній практиці розміру таких витрат, та договірним відносинам сторін.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на Відповідача-1, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись статтями 11, 525, 526, 530, 612, 694 Цивільного кодексу України статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

Первісний позов ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Стягнути солідарно з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГРАН ІНВЕСТ" (49083, м.Дніпропетровськ, вул. Собінова,б.1, код 34985654) та ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНСАХАРПРОМ" (66303, Одеська область, м. Котовськ, вул. Бочковича, б.101, код 30940390) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " АГРОСФЕРА" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова,б.1, код 31320991) 419 570,45 грн. - проіндексована сума боргу, 34 618,17 грн. - сума процентів за користування товарним кредитом, 13 232,46 грн. - суму пені,

Стягнути ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНСАХАРПРОМ" (66303, Одеська область, м. Котовськ, вул. Бочковича, б.101, код 30940390) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОСФЕРА" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова,б.1, код 31320991) судовий збір в сумі 11 348,42 грн., послуги на адвоката - 9 700,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову ВІДМОВИТИ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення підписано 16.02.15.

Суддя М.О.Ніколенко