ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2015 р.Справа № 923/1611/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Гладишевої Т.Я.

(Склад колегії суддів Одеського апеляційного господарського суду сформовано згідно із розпорядженням голови суду № 93 від 16.01.2015 року)

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Ліхтей М.В. (довіреність № 01-28/78 від 20.01.2015 року)

від відповідача: Автонагов І.В. (довіреність № 150108/08/02 від 08.01.2015)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Херсонського державного університету

на рішення господарського суду Херсонської області від " 08" грудня 2014 року, повний текст якого складено та підписано " 15" грудня 2014 року

по справі № 923/1611/14

за позовом Херсонського державного університету

до Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз"

про стягнення 845 194,21 грн.

В С Т А Н О В И В :

30.10.2014 року Херсонський державний університет (далі по тексту - позивач) звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз" (далі по тексту - відповідач) про стягнення 845 194,21 грн. надмірно сплачених коштів за постачання природного газу у період з 01.09.2012 року по 01.05.2014 року, які згідно до договорів на постачання природнього газу регульованим тарифом складається з наступних частин:

- 148 602,21 грн. (за період з 01.09.2012 року - по 31.12.2012 року, згідно Договору № 207 Б від 06.02.2012 року);

- 549 551,74 грн. (за період з 01.01.2013 року - по 31.12.2013 року, згідно Договору № 207 Б від 14.01.2013 року);

- 147 040,26 грн. (за період з 01.01.2014 року - по 01.05.2014 року, згідно Договору № 207 Б від 27.12.2013 року)

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті проведення ревізії фінансово-господарської діяльності, Херсонським державним університетом було зайво сплачені кошти у сумі 845 194,21 грн. на рахунок відповідача за отриманий природній газ для дахової котельної за період з 01.09.2012 року по 01.05.2014 року, у зв'язку з завищеним тарифом Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз".

Рішенням господарського суду Херсонської області від 08.12.2014 року по справі № 923/1611/14 (суддя Александрова Л.І.) у задоволенні позовних вимог Херсонському державному університету відмовлено повністю.

Такий висновок суду мотивований тим, що органи державного фінансового контролю мають право у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства, проте в матеріалах справи відсутні докази щодо визнання укладених між сторонам Договорів у 2012-2013 роках - незаконними та недійсними, а саме щодо отримання державних коштів без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Херсонський державний університет звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати повністю та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, в зв'язку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За твердженням скаржника, місцевим господарським судом під час прийняття рішення не встановлено, що відповідачем не було дотримано вимог ч.3 ст.178 ГК України, не встановлено умови укладених між сторонами договорів в частині застосування ціни за поставлений газ для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, у зв'язку з чим позивачем були стягнуті з вищого навчального закладу зайві бюджеті кошти.

Також апелянт зазначає, що факт надлишкової сплати коштів за отримання природного газу було встановлено ревізією Державної фінансової інспекції в Херсонській області фінансово-господарської діяльності Херсонського державного університету за період з 01.09.2012 по 01.05.2014, про що складено відповідний Акт.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, та в судовому зсіданні представник просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим, відповідаючим матеріалам справи та нормам чинного законодавства.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, протягом 2012-2014 роках між Публічним акціонерним товариства "Херсонгаз" (Постачальник) та Херсонським державним університетом (споживач) були укладені Договори з додатками до них на постачання природного газу за регульованим тарифом за №1-207Б від 06.02.2012 року, № 1-207Б від 14.01.2013 року, № 1-207Б від 27.12.2013 року (а.с.07-19).

Предметом зазначених договорів, відповідно до п.п.1.1 є те, що постачальник поставляє природний газ споживачу в обсягах і порядку, встановленого Договорами для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах визначених Договором.

Додатками до укладених між сторонами договорів визначено перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання.

За п.4.1 Договорів, розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюється за цінами, що встановлюється національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Так, укладені між сторонами Договори №1-207Б від 06.02.2012 року, № 1-207Б від 14.01.2013 року, № 1-207Б від 27.12.2013 року, відповідають вимогам Закону України "Про засади функціонування ринку природнього газу", а саме постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов'язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Наявним в матеріалах справи Актом ревізії фінансово-господарської діяльності Херсонського державного університету, складеного Державною фінансовою інспекцією України № 03-17/32 від 18.07.2014 року встановлено, що у зв'язку з недотриманням вимог Постанови № 813 та ст.27 ЖК УРСР, університетом зайво сплачено бюджетні кошти за спожитий природній газ для дахової котельної, якою вироблена теплова енергія для надання послуг мешканцям гуртожитків № 3 та університету з опалення та гарячого постачання, за завищеним тарифом за період з 01.09.2012 року по 01.05.2014 року на загальну суму 845 194,21 грн. (а.с.20-23)

Між тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що акт Державної фінансової інспекції України не є належним та допустимим доказом наявності вини відповідача та не є нормативно-правовим актом, а носить лише інформаційний характер, а тому не може бути предметом судового розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо).

Відповідно до п.6 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року N 499/2011 Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку здійснювати державний фінансовий контроль шляхом проведення: інспектування у формі планових та позапланових ревізій певного комплексу чи окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ та організацій, визначених у підпункті 1 пункту 4 цього Положення; державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси та інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур закупівель, проводити перевірку фактичної наявності цінностей.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про

відмову у задоволенні позовних вимог Херсонського державного університету та вважає, що доводи, заперечення і вимоги скаржника викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 526, 525 Цивільного кодексу України).

Отже, як встановлено під час розгляду даної справи, у відповідності із нормами чинного законодавства, між сторонами склалися правовідносини пов'язані з постачанням природнього газу на об'єкти позивача, про що 06.02.2012 року за №1-207Б, 14.01.2013 року за № 1-207Б та 27.12.2013 року за № 1-207Б з Додатками до них були укладені відповідні Договори.

Так, зазначені вище Договори є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання його сторонами.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги та позовної заяви, скаржник посилається на висновки Акту ревізії фінансово-господарської діяльності, яка проводилась Державною фінансовою інспекцією України в Херсонської області за період з 01.09.2012 року по 01.05.2014 року, у зв'язку з чим за висновком ревізії відповідачу були сплачені зайві кошти у розмірі 845 019,21 грн.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає вказаний Акт ревізії за належний та допустимий доказ у зв'язку з вищевикладеним.

05.09.2014 року позивач направив на адресу головного управління ПАТ "Херсонгаз" претензію, відповідно до якої зазначив, що за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності університету, за період із 01.09.2012-01.05.2014 виявлено факт зайвої оплати бюджетних коштів за спожитий газ, у зв'язку з чим вимагало повернути 845 194,21 грн. (а.с.27).

19.09.2014 року, листом № 140919/08/42 відповідач, у відповідь на претензію вказав, що постачальником природного газу для суб'єктів господарювання, які виробляють теплову енергію, у тому числі блочних котелень, установлених на дахові - є ПАТ «НАК «Нафтогаз України». Також зазначено, що відповідач має право на закупівлю природного газу за ціною, яка затверджена для підприємств комунальної теплоенергетики, укладаючи відповідний договір саме з ПАТ «НАК «Нафтогаз України», оскільки ПАТ "Херсонгаз" не є постачальником природного газу для підприємств теплоенергетики (а.с.28).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, відповідач протягом спірного періоду дії Договорів про постачання природного газу в повному обсязі виконував взяті на себе зобов'язання, передбачені умовами укладених між сторонами Договорів.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження направлення відповідачу письмових пропозицій чи проектів змін до договорів в частині зменшення розміру плати за природний газ, відповідно до приписів ст.ст. 651 - 652 ЦК України. Відсутні також докази внесення змін та визнання недійсними зазначених Договорів.

Так, виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

У такому випадку, посилання на акт Державної фінансової інспекції в Херсонській області, як на підставу для задоволення позовних вимог, є неправомірними.

При цьому, згідно ст. 15 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єкту, що ревізується. Довідка контрольно-ревізійного управління чи акт перевірки може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема - пред'явлення відповідного позову до суду), однак не позбавляє відповідну особу процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння зміна умов зобов'язання не допускається і воно має виконуватись належним чином відповідно до вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін. Згідно статті 654 Цивільного кодексу України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що акт ревізії фінансового-господарської діяльності позивача від 18.07.2014 року №03-17/32 за період 01.09.2012 по 01.05.2014, на який позивач посилається як на підставу звернення до суду для захисту свого порушеного права, не є належним та допустимим доказом факту наявності заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 845 194,21 грн., оскільки між сторонами (позивачем та відповідачем) існують договірні відносини, сторона, яка вважає за необхідне змінити умови договору повинна була надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Доказів зміни умов договорів та укладення додаткових угод до договору сторонами суду не надано.

Як було вірно зазначено місцевим господарським судом, посилання позивача на порушення відповідачем вимог ч.2 ст.216 та ст.1212 ЦК України, є недоведеним та необґрунтованим. Оскільки, враховуючи те, що відповідач здійснив поставку газу, а позивач прийняв без жодних зауважень та оплатив природний газ, що кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім як оплату за надані за договором послуги то такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставно набуті.

За наявності укладених сторонами договорів, які не визнані в установленому законом порядку недійсними, сам по собі акт ревізії, складений Державною фінансовою інспекцією Херсонської області за наслідками ревізії, на який посилається скаржник, не можна вважати належним та допустимими доказами безпідставного набуття відповідачем коштів, сплачених позивачем як оплату за отриманий природній газ, оскільки виявлені ревізією порушення не впливають на умови договірних відносин між позивачем і відповідачем і не можуть їх змінювати.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду України погоджується із правовою позицією господарського суду першої інстанцій про те, що виявлені Інспекцією порушення не можуть змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договором.

Відтак, оскільки між сторонами у справі було укладено відповідні договори на постачання природного газу, а кошти які Університет просить стягнути з Підприємства отримано останнім як оплату належно надані за Договором послуги, то такі кошти набуто за наявності правової підстави - Договору і вони не можуть вважатися ані збитками, ані безпідставно набутим майном.

Крім того, договори, які були укладені між сторонами на час розгляду справи є діючими у відповідності до п./п.10.1 розділу 10 Договорів.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у своїй постанові від 02.07.2012 р. у справі № 5006/18/13/2012, Вищим господарським судом у постанові від 07.05.2014 року по справі № 924/560/13.

Таким чином, судова колегія також вважає, що усі доводи, заперечення та вимоги Херсонського державного університету, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, безпідставними та підлягають відхиленню з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

Херсонський державний університет ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надава, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог, доводів і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог скаржника.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Херсонської області від 08.12.2014 року по справі № 923/1611/14 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Херсонського державного університету - без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Рішення господарського суду Херсонської області від „08" грудня 2014 року по справі № 923/1611/14 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Херсонського державного університету залишити без задоволення.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „13" лютого 2015 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Т.Я. Гладишева