номер провадження справи 20/153/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015 Справа № 905/4093/14-908/5861/14

За позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 108)

до відповідача: Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" (85310, Донецька область, м. Красноармійськ, м. Родинське, вул. Перемоги, буд. 9, тел. (06239) 41291, 20059, 63285, , факс (06239) 63290, 41282, 64308, )

про стягнення штрафу в сумі 18365,00 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Барчунінов К.О. (дов. № 36 від 01.01.2014 р.);

Від відповідача - не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

17.12.2014 р. до господарського суду Запорізької області від Державного підприємства "Придніпровська залізниця" надійшла письмова заява вих. № 13-04/476 від 08.12.2014 р. із копіями документів, за якими господарським судом Донецької області було порушено провадження у справі № 905/4093/14, розгляд якої по суті не закінчено.

Автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено її до розгляду судді Гандюковій Л.П.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 р. прийняті документи і матеріали у справі № 905/4093/14-908/5861/14 до розгляду, справі присвоєно номер провадження 20/153/14, справу призначено до розгляду на 19.01.2015 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 12.02.2015 р.

У судовому засіданні 12.02.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які мотивовано наступними обставинами. У січні 2014 р. зі станції Родинська Донецької залізниці відповідач здійснив відправлення вантажу (вугілля кам'яне) групою вагонів згідно з накладною № 48106975 на станцію Енергодар Придніпровської залізниці одержувачу ДТЕК Криворізька ТЕС ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго». На станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці на підставі ст. 24 Статуту залізниць України проведено перевірку маси вантажу в вагонах, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні № 65489312 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній № 48106975. У накладній № 48106975 у вагоні № 65489312 вказана маса вантажу 69000 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 69450 кг, що на 450 кг більше, ніж вказано у накладній. Контрольне переважування вагону проводилось на 150-тонних вагонних вагах № 087, повірених 29.01.2014 р. У технічному та комерційному відношенні вагон справний, двері та люки закриті, навантаження рівномірне, очерт навантаження не порушено. Відповідно до ст. 129 Статуту, п. 4 Правил складання актів, було складено акти загальної форми № 18 від 31.01.2014 р., № 239Т від 31.01.2014 р. та комерційний акт РА № 001589/112 від 31.01.2014 р. У зв'язку з виявленням факту неправильного зазначення у залізничній накладній № 48106975 маси вантажу, залізницею на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України нараховано штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати, що становить суму 18365,00 грн. (розмір провізної плати 3673,00 грн.). Обґрунтовуючи позов ст.ст. 3, 10 Закону України «Про залізничний транспорт», ст. 307 ГК України, ст.ст. 2, 5, 6, 23, 24, 37, 52, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, позивач просить стягнути з відповідача штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 18365,00 грн.

Представник відповідача в судові засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Від відповідача на електронну адресу суду 06.01.2015 р. надійшов відзив на позовну заяву вих. № 01/11-1703 від 22.12.2014 р., оригінал якого разом з додатками надійшов поштою на адресу суду 14.01.2015 р. Копія відзиву була вручена судом представнику позивача в судовому засіданні 19.01.2015 р., про що мається відповідна відмітка на відзиві. У відзиві зазначено, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю зі слідуючих підстав. По-перше, у випадках невідповідності кількості маси в/концентрату залізничним накладним, виклик вантажовідправника є обов'язковим - для проведення перевірки маси вантажу та складання актів перевезення. Такого виклику від одержувача ПАТ ДТЕК «Дніпроенерго» ДТЕК «Запорізька ТЕС» не було. Вантаж був прийнятий без зауваження згідно з п. 6.12 Правил оформлення перевізних документів та п. 23 Статуту залізниць. По-друге, в комерційному акті № 00158/112/48 від 31.01.2014 р. не зазначено чи вантаж маркований. Вантаж був переданий станції відправлення помаркованим, про що зазначено у р. 7 накладної № 48106975 від 26.01.2014 р. Таким чином, саме на залізницю покладається обов'язок перевірки правильності розміщення та закріплення вантажу у вагоні. Якщо в комерційному акті не зазначено стан маркування, то в такому разі прихований факт її порушення, що свідчить про несхоронність вантажу на шляху слідування. Згідно з актом прийомки № 395 від 06.02.2014 р. у вагоні № 65489312, який поступив на адресу ДТЕК «Запорізька ТЕС», виявлена фактично маса 68600 кг, що не перевищує норми, та вугілля оприходоване з масою 69,00 тон. Також не прийнятий до уваги п. 27 Правил видачі вантажів - не враховане граничне розходження визначення маси нетто на вагонних вагах. Відправник відвантаження проводив на ВЄТ 150В (електронних) вагах, а переважування проводилося на 150-тонних механічних вагах. Вантажовідправник правильно вказав усі дані маси у залізничній накладній та завантажив вагон масою 69000 кг. Факт правильного завантаження підтверджується звітом від 26.01.2014 р. контрольного зважування та відправлення вантажу з відміткою в накладній тієї маси, яка була навантажена. По-третє, згідно з п. 7 Правил складання комерційних актів надлишок вантажу, відвантаженого одним відправником на адресу одного одержувача, який перевозиться навалом, проводиться перевірка одночасно усієї партії і оформлюється одним комерційним актом. У даному випадку із 6 вагонів перевірка проведена в одному вагоні № 65489312. По-четверте, вантаж по накладній № 48106975 у вагоні № 65489312 відвантажений зі ст.. Ординське 26.01.2014 р., а перевірка на станції Запоріжжя-Ліве була 31.01.2014 р. (відстань 417 км), чим порушені вимоги ст.ст. 41, 94 Статуту, п. 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу. Слід врахувати випадання атмосферних опадів, строк доставки збільшений на 2 доби, що збільшує вагу у вагоні до 5 тон. Наполягає, щоб позивач надав суду причини затримки доставки вантажу. Відмітка про відчеплення вагона засвідчується в накладній підписом працівника і календарним штемпелем станції, що зроблено не було. Мається тільки відмітка про складений АЗФ № 239 від 31.01.2014 р. У посилочній накладній у р. 49 вказані акти № 853 від 03.02.2014 р., № 854 від 04.02.2014 р., № 11293 від 03.02.2014 р., № 33 від 03.02.2014 р., тоді як до матеріалів справи долучені зовсім другі акти (№ 18 від 31.01.2014р.). По-п'яте, переважування тари на ст. Запоріжжя-Ліве не проводилось. По-шосте, в розділі «Є» комерційного акту № 001589/112/48 від 31.01.2014 р. станція призначення Енергодар поставила відмітку, що при переважуванні вагона № 53489312 виявилося менше документа 400 кг, а на станції Запоріжжя-Ліве навпаки, більше на 450 кг. Позивач не прийняв до уваги п. 27 Правил видачі вантажів із прийняттям норми природної втрати та граничного розходження вагонних вагів. Згідно з актом загальної форми № 853 від 03.02.2014 р. вагон № 65489312 поданий для розвантаження з надлишком 450 кг. Згідно з п. 28 Правил видачі вантажів надлишки видаються вантажоотримувачу за схоронною розпискою та про видачу надлишків вказується в комерційному акті. Такої відмітки в комерційному акті немає. До перевізника переходять всі ризики, пов'язані зі схоронністю вантажу з моменту приймання до перевезення до моменту його видачі вантажоодержувачу. Обґрунтовуючи відзив ст.ст. 509, 526, 610, 664, 685, 920, 924 ЦК України, п.п. 10,22, 27 Правил видачі вантажів, п.п. 23, 32, 110, 113 Статуту залізниць, ст.ст. 12, 23 «Про залізничний транспорт», ст. 193 ГК України, просить відмовити в задоволенні позовної заяви, звільнити від відповідальності відповідача із-за відсутності вини як вантажовідправника.

Позивач подав письмове заперечення на відзив, яке надійшло до суду 12.02.2015 р., в якому зазначив, що відправник у залізничній накладній № 48106975 не зазначив про маркування вантажу, відповідно про маркування не було зазначено і в комерційному акті. Неповідомлення відповідача про затримку вагону, про що зазначає відповідач, спростовується телеграмою від 31.01.2014 р. № 1357 та листом відповідача від 03.02.2014 р. № 10, направленим на ім'я начальника станції Запоріжжя-Ліве, з якого вбачається, що ДП «ВК «Краснолиманське» відмовляється від надлишку вантажу в розмірі 450 кг і претензій до залізниці не має. Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів вантаж вважається таким, що був доставлений без утрати, якщо різниця між масою нетто вказаної в перевізному документі, та масою нетто вантажу на станції призначення не перевищує 0,5% (69000 кг х 0,5% = 400 кг). Вантажоодержувачем ПАТ «ДТЕК «Дніпроенерго» вантаж прийнято без зауважень, претензій не надходило, тому слід вважати, що вантаж доставлений без втрат, а надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в перевізному документі, вважати таким, що не перевищує граничне розходження при визначенні маси нетто - 0,2% (69000 кг х 0,2% = 138 кг), що значно нижче ніж надлишок вантажу (450 кг). Посилання відповідача на ст.ст. 41, 94, 130 Статуту залізниць не відноситься до даної справи, так як даними статтями передбачена відповідальність за прострочення термінів доставки, а предметом спору є ст. 122 Статуту. Підтвердженням того, що переважування було зроблено на станції Запоріжжя-Ліве, є витяг з книги контрольних зважувань форми ГУ-78, який міститься в матеріалах справи. Наполягає на задоволенні позовної заяви.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст. 75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оглянувши оригінали документів, суд

ВСТАНОВИВ:

26.01.2014 р. зі станції відправлення Родинська Донецької залізниці на станцію призначення Енергодар Придніпровської залізниці за залізничною накладною № 48106975 у групі вагонів, в тому числі вагоні № 65489312, ДП "Вугільна компанія «Краснолиманська" був направлений одержувачу: ПАТ «ДТЕК «Дніпроенерго» ДТЕК «Запорізька ТЕС» вантаж: вугілля кам'яне марки Г 0-100 УДК-60 навалом. Відповідно до даної накладної маса вантажу, визначена відправником, у вагоні № 65489312 склала 69000 кг на вагонних вагах (150 т), вантаж у вагон завантажений вантажовідправником. Правильність внесення відомостей в накладну підтвердив своїм підписом представник відправника. Згідно з розрахунком станції Родинська провізна плата на вагон № 65489312 склала 3673,00 грн.

Відповідно до акту загальної форми № 239Т від 31.01.2014 р. вагон № 65489312 із вантажем вугілля був відчеплений від групового відправлення № 48106975 для проведення контрольного переважування та буде досланий по досилці № 45442720.

31.01.2014 р. був складений акт загальної форми № 18, в якому зафіксовано, що при контрольному переважуванні на станції Запоріжжя-Ліве вагону № 65489312 виявилося: вага брутто - 93750 кг, тара по документу - 24300 кг, нетто - 69450 кг, що більше ваги, вказаної в документі на 450 кг.

Відповідно до комерційних актів РА № 001589/112, РА № 001589/112/48 від 31.01.2014 р., складених за Формою ГУ-22, на підставі акта загальної форми № 18 від 31.01.2014 р. станції Запоріжжя-Ліве здійснено переважування вантажу у вагоні № 65489312 на справних тензометричних вагах № 087, держповірених 29.01.2014 р. В накладній значиться: тара вагону 24300 кг, маса вантажу 69000 кг. Фактично брутто: 93750 кг, тара по документу 24300 кг, нетто 69450 кг, що більше маси вантажу, зазначеної в документі та вантажопідйомності вагону на 450 кг. У комерційному відношенні навантаження на рівні бортів, ущільнена, обрис навантаження не порушений. В технічному відношенні вагон справний, просипання вантажу немає. При повторному переважуванні вагону комісією в тому ж складі результат не змінився. Дана телеграма.

Акти підписані начальником станції, начальником вантажного району та прийомоздавальником.

Вантаж у вагоні № 65489312 був досланий зі станції Запоріжжя-Ліве згідно з досилковою накладною № 54442720.

03.02.2014 р. складений акт загальної форми № 853, в якому зазначено, що на станцію Запоріжжя-Ліве поданий вагон № 65489312 для відвантаження надлишку вантажу в кількості 450 кг згідно з комерційного акту № 001589/112 від 31.01.2014 р.

Позивач у 2014 році звернувся до господарського суду Донецької області з позовом, за яким ухвалою суду від 02.07.2014 р. порушено провадження у справі № 905/4093/14 про стягнення 18365 грн.

Як слідує з матеріалів справи та інформаційної бази «Діловодство спеціалізованого суду», 02.07.2014 р. господарським судом Донецької області було порушено провадження у справі № 905/4093/14 за позовом ДП «Придніпровська залізниця» до ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення 18365 грн., судове засідання призначено на 16.07.2014 р. Розгляд даної справи по суті господарським судом Донецької області завершений не був, що підтверджено поясненнями представника позивача, наданими у судовому засіданні, та процесуальними документами. Судове засідання, призначене на 16.07.2014 р., не відбулося.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 12.08.2014 р. «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції судам.

Матеріали господарської справи № 905/4093/14 із господарського суду Донецької області до господарського суду Запорізької області передані не були. Листом господарського суду Донецької області від 03.09.2014 р. № 01-40/221, направленого голові Вищого господарського суду України, копія листа - на адресу господарського суду Запорізької області, господарський суд Донецької області повідомив про неможливість направлення справ, які знаходяться в провадженні господарського суду Донецької області, до господарського суду Запорізької області в зв'язку із контролюванням незаконним військовим угрупуваннями міста Донецька.

17.12.2014 р. до господарського суду Запорізької області від позивача надійшла заява про прийняття справи № 905/4093/14 до провадження господарського суду Запорізької області. До заяви позивачем додано позовну заяву вих. № НЮс-1/243 від 23.06.2014 р. про стягнення з ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» штрафу в сумі 18365,00 грн. із доданими до неї документами.

Розпорядженням Голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 р. № 28-р «Про зміну територіальної підсудності господарських справ» визначено, що розгляд господарських справ, підсудних господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, здійснюється: господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області - господарським судом Запорізької області.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 р. документи і матеріали у справі № 905/4093/14-908/5861/14 прийняті до розгляду.

Статтею 3 Закону України від 12.08.2014 р. «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» визначено, що справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів із дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду. У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Оскільки матеріали справи № 905/4093/14 з господарського суду Донецької області до господарського суду Запорізької області передані не були, правосуддя господарським судом Донецької області не здійснюється, відповідно господарським судом Запорізької області вчиняються процесуальні дії за документами і матеріалами, поданими сторонами у справі № 905/4093/14-908/5861/14.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають повному задоволенню на наступних підставах.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Аналогічний припис містить ст. 307 ГК України.

Частиною 5 ст. 307 ГК України визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Статуту залізниць України (далі - Статут), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом із вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Аналогічне викладено в Правилах оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р. Згідно з п. 1.3 даних Правил усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи.

Частинами 1, 2 ст. 24 Статуту визначено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ст. 37 Статуту, п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р., під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Спосіб визначення маси зазначається у накладній. Маса вантажів визначається відправником. Тип ваг указується у накладній.

Відповідно до додатку 3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що "маса вантажу визначена відправником" заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказуються маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом). Відповідно до п. 2.3 зазначених Правил, правильність внесених у перевізний документ відомостей своїм підписом засвідчує представник відправника.

Як вбачається з залізничної накладної № 48106975, в графі 26 "Спосіб визначення маси" зазначено: "на вагонних вагах (150 т)", в графі 24 "Маса вантажу, визначена відправником" зазначено: "401000", у вагоні № 65489312 маса вантажу «69000».

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Як слідує із матеріалів справи, вантаж відповідача був завантажений останнім, зокрема, у вагон № 65489312. Відповідач (вантажовідправник) у накладній № 48106975 зазначив масу вантажу в зазначеному вагоні - 69000 кг.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно з п. 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. N 644, перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Пунктом 1 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. N 334, встановлено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.99 N 113 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.99 за N 165/3458).

Як свідчать матеріали справи, 31.01.2014 р. актом загальної форми № 18, комерційними актами РА № 001589/112, РА № 001589/112/48 засвідчено невідповідність маси вантажу на 450 кг даним, зазначеним відповідачем у залізничній накладній № 48106975.

Відповідно до Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 р. № 04-5/225 у застосуванні статті 118 Статуту залізниць слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Вивчивши та оцінивши акт загальної форми № 18 та комерційні акти РА № 001589/112, РА № 001589/112/48 від 31.01.2014 р., суд вважає їх такими, що складені відповідно до вимог, які ставляться до його складання.

Листом від 03.02.2014 р. № 10 відповідач повідомив позивача про відмову від надлишків вантажу в кількості 450 кг у вагоні № 65489312.

Зважування вантажу, згідно з накладною № 48106975, здійснювалося відповідачем на вагонних вагах (150 т). У акті загальної форми та комерційних актах від 31.01.2014 р. зазначено, що переважування було здійснено на справних тензометричних вагах № 87. Відповідно до технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (зввт) № 87, ваги вагонні, тензометричні, границі зважування ЗВВТ: найменша - 2 т, найбільша - 150 т. Тобто, переважування вантажу під час перевезення на станції Запоріжжя-Ліве було проведене таким самим способом, як і при завантаженні вантажу.

Заперечення відповідача щодо зважування останнім вантажу при завантаженні його у вагон на ВЄТ 150В (електронних) вагах не підтверджено матеріалами справи, оскільки в накладній, яка заповнювалася відповідачем, визначено про зважування вантажу на вагонних вагах (150 т). Маркування вантажу, згідно з залізничною накладною № 48106975, вантажовідправником здійснено не було (в тому числі у р. 7, на який посилається відповідач), відповідно, про наявність такого маркування не зазначено позивачем при складанні актів загальної форми та комерційних актів.

Відповідно до акту загальної форми № 854 від 04.02.2014 р. на підставі комерційного акту № 001589/112 станції Запоріжжя-Ліве було проведено відвантаження надлишку вантажу з вагону № 65489312 в кількості 450 кг.

Згідно з листом-факсограмою, який адресований Запорізькою ТЕС відповідачу, вугілля у вагоні № 65489312 прийнято з вагою 69000 кг, оскільки за результатами зважування норма нестачі не перевисла встановленої норми (фактична маса 68600 кг).

Стосовно зазначення відповідачем, що при переважуванні вантажу слід враховувати атмосферні опади, які приводять до збільшення маси вантажу, суд зазначає.

Відповідно до п. 1.2 Правил перевезення вантажів навалом і насипом (ст. 37 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 р. N 542, вантажі, які потребують захисту від атмосферних опадів і розпилення (цемент, вапно, мінеральні добрива тощо), перевозяться у критих або спеціалізованих вагонах (хоперах-цементовозах, мінераловозах тощо). Вантажі, які не потребують захисту від атмосферних опадів (руда, вугілля, щебінка тощо), перевозяться у відкритому рухомому складі та у спеціальних вагонах.

Тобто, даними Правилами визначено, що вугілля не потребує захисту від атмосферних опадів, його можливо перевозити у відкритому вагоні. Відповідач завантажив вугілля у напіввагон, що відповідає вимогам даних Правил. Доказів випадання атмосферних опадів за час доставки вантажу, що збільшило вагу вугілля у вагоні, відповідач також не надав.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про невірне (помилкове) зазначення відповідачем у залізничній накладній № 48001283 маси вантажу.

Позовні вимоги суд визнає обґрунтованими та доведеними, розмір штрафу розраховано вірно (3673,00 (провізна плата, грн.) х 5 = 18365,00 грн. штраф).

Заперечення відповідача, викладені у письмовому відзиві, спростовуються зазначеними вище нормами законодавства. Посилання відповідача на порушення залізницею строків доставки вантажу до уваги судом при розгляді даного спору не приймаються, оскільки спір, який розглядається в даному провадженні, має інший предмет (стягнення штрафу за невірне зазначення маси вантажу в залізничній накладній). Відповідач не позбавлений права, за наявності достатніх підстав, звернутися з окремим позовом до залізниці.

Таким чином, позовні вимоги задовольняються повністю.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (85310, Донецька область, м. Красноармійськ, м. Родинське, вул. Перемоги, буд. 9, ) на користь Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108, , на поточний рахунок Відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (р/р 601 в Дніпропетровському регіональному відділенні АБ «Експрес-банк» , МФО 322959)) штраф у сумі 18365 (вісімнадцять тисяч триста шістдесят п'ять) грн. 00 коп., суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 17 лютого 2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання (складення).