КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р. Справа№ 43/436

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Остапенка О.М.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання - Атарщіковій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2014 року

по справі № 43/436 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва

до закритого акціонерного товариства Компанії "Укрінсклопром"

про банкрутство,

за участю представників:

від апелянта: ОСОБА_2

від заявника: не з'явився

від боржника: не з'явився

ліквідатор: не з'явився

В судовому засіданні присутня ОСОБА_3, від імені арбітражного керуючого Куделі М.О. без повноважень.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.12.2014 по справі № 43/436 клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Куделі М.О. про припинення провадження у справі про банкрутство закритого акціонерного товариства компанії "Укрінсклопром" (надалі по тексту ЗАТ компанія "Укрінсклопром", боржник) задоволено; припинено провадження у справі № 43/436 про банкрутство ЗАТ компанія "Укрінсклопром"; дію мораторію припинено, тощо.

Обґрунтовуючи зазначену ухвалу, господарський суд, з посиланням на Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, яка набрала чинності 04.11.2012, рекомендації Вищого господарського суду України від 04.06.2004 № 04-5/1193 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та враховуючи постанову Вищого господарського суду України від 30.09.2014 по даній справі, встановив відсутність безспірних грошових вимог ініціюючого кредитора в розумінні Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» станом на дату порушенн провадження по справі про банкрутство, і як наслідок, задовольнив клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Куделі М.О. про припинення провадження у справі про банкрутство ЗАТ компанії "Укрінсклопром".

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення. При цьому апелянтом подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Апелянт наголошує на відсутності законних підстав для задоволення клопотання арбітражного керуючого Куделі М.О. про припинення провадження у справі про банкрутство ЗАТ компанії "Укрінсклопром" та зазначає, що судом першої інстанції невірно розтлумачено положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Господарського процесуального кодексу України, що призвело до порушення його права, як кредитора боржника в частині задоволення наявних кредиторських вимог. Скаржник вважає, що судом першої інстанції не додержано вимог викладених у постанові Вищого господарського суду України від 30.09.2014, зокрема, не перевірено підставність порушення справи про банкрутство, при наявності якої слід вжити дієвих заходів до розшуку майна та всіх майнових активів боржника з урахуванням його організаційного статусу - ЗАТ, при необхідності із залученням правоохоронних органів для перевірки фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, тощо. Крім того, на думку апелянта, при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не враховано той факт, що боржник має непогашену заборгованість перед ним, яка є безспірною в розумінні положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Обґрунтовуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору апелянт посилається на тяжкий матеріальний стан, а також те, що він є пенсіонером, інвалідом третьої групи та несе великі витрати на лікування.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015 колегією суддів у складі: головуючого судді - Копитової О.С., суддів: Остапенка О.М., Сотнікова С.В. відновлено ОСОБА_2 строк на подання апеляційної скарги; прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 24.02.2015.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 у зв'язку із перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, склад колегії було змінено та доручено здійснювати розгляд справи колегії у складі: головуючого судді - Копитової О.С., суддів: Остапенка О.М., Разіної Т.І.

Ухвалою суду від 24.02.2015 колегією суддів справу прийнято до свого провадження.

24.02.2015 до загального відділу суду від ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення щодо заявленого ним клопотання про звільнення від сплати судового збору, обґрунтовуючи які останній посилався на скрутне матеріальне становище в зв'язку зі статусом пенсіонера та наявність інвалідності третьої групи, а також зазначав про те, що він ветеран праці та дитина війни.

Розглянувши клопотання апелянта, дослідивши подані ним докази, керуючись положеннями Закону України «Про судовий збір», колегія суддів задовольнила подане скаржником клопотання та звільнила його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду м. Києва від 03.12.2014 року.

В судове засідання призначене на 24.02.2015 ліквідатор не з'явився, відзиву не подав, про причини неявки не повідомив, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, в судовому засіданні присутня ОСОБА_3, як представник арбітражного керуючого Куделі М.О., при цьому належним чином оформленої довіреності на представництво інтересів арбітражного керуючого представником не надано. За таких обставин колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ліквідатора.

Присутній в судовому засіданні апелянт підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні 24.02.2015 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм діючого законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні господарського суду м. Києва перебувала справа № 43/436 за заявою державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва (надалі по тексту ДПІ у Шевченківському районі м. Києва, заявник, ініціюючий кредитор) до ЗАТ компанія "Укрінсклопром" про визнання його банкрутом, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Постановою господарського суду м. Києва від 21.01.2011 ЗАТ компанія "Укрінсклопром" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та вирішено інші процедурні питання.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.01.2014, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2014, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, провадження по справі № 43/436 припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.09.2014 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2014 та ухвалу господарського суду м. Києва від 23.01.2014 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.12.2014 задоволено клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Куделі М.О. про припинення провадження у справі про банкрутство ЗАТ компанія "Укрінсклопром".

Розглянувши матеріали справи, повно та об'єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи доводи апелянта, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для припинення провадження, з огляду на наступне.

Звертаючись до господарського суду м. Києва із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ЗАТ компанія "Укрінсклопром", ДПІ у Шевченківському районі м. Києва зазначала про неспроможність боржника виконати свої зобов'язання щодо сплати податкового боргу у сумі 509,99 грн., що підтверджується податковими повідомленнями рішеннями № від 11.01.2010 та № від 05.09.2008.

Відповідно до ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться в постанові касаційної інстанції є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

В постанові від 30.09.2014 року Вищого господарського суду України, якою було скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2014 та ухвалу господарського суду м. Києва від 23.01.2014, суд касаційної інстанції зазначив, що судами обох інстанції у справі не була надана правова оцінка та не перевірена підставність порушення справи та визнання банкрутом ЗАТ «Компанія «Укрінсклопром» саме в порядку норм ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Вищий господарський суд України встановив, що доказів безспірності грошових вимог до боржника щодо заборгованості зі сплати податкової заборгованості (рішення суду, судовий наказ, постанова державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження тощо), що в розумінні Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є необхідною умовою для порушення провадження у справі про банкрутство до заяви ініціюючого кредитора не додано.

В постанові від 30.09.2014 року Вищий господарського суду України зазначив, що під час нового розгляду справи, суду слід більш повно та всебічно перевірити дійсні обставини справи, перевірити підставність порушення справи про банкрутство.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції станом на дату порушення провадження по справі), яка регулює загальні, основні підстави для порушення справи про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги кредиторів набувають характеру безспірних якщо вони підтверджені відповідними документами, зокрема виконавчими та не були задоволені протягом трьох місяців після пред'явлення до виконання та відкриття виконавчого провадження, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Стаття 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка має назву "Особливості банкрутства відсутнього боржника", передбачає ці самі "інші випадки" та особливості порушення справи про банкрутство, про які ідеться в ч. З ст. 6 Закону

Таким чином ч. З ст. 6 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" містить загальні норми, а стаття 52 Закону передбачає спеціальні норми, які регулюють банкрутство за спрощеною процедурою.

При цьому, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає можливості здійснення провадження по справі про банкрутство, як за загальною, так і за спрощеною процедурою у відсутності безспірних вимог ініціюючого кредитора.

Як убачається з матеріалів справи заявник звертаючись до суду з заявою про порушення провадження по справі про банкрутство посилався на наявність у боржника перед ним заборгованості в розмірі 509,99 грн., що підтверджується податковими повідомленнями рішеннями № від 11.01.2010 та № від 05.09.2008, інших доказів, які в розумінні Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ініціюючим кредитором не подано.

На відміну від позовного провадження, докази про які йдеться в ст. 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", повинні бути надані боржником до господарського суду на момент порушення провадження у справі про банкрутство, витребування в подальшому документів господарським судом, в підтвердження підстав для порушення справи про банкрутство, виходячи з вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", є неприпустимим.

Звертаючись до господарського суду м. Києва з клопотанням про припинення провадження по справі про банкрутство ліквідатор боржника Куделя М.О. зазначила, що ініціюючим кредитором при зверненні з заявою про порушення провадження по справі про банкрутство не подано доказів безспірності грошових вимог до боржника в розумінні Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що на думку ліквідатора свідчить про безпідставне порушення провадження по справі про банкрутство боржника, а тому є підстави для припинення провадження по справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, приймаючи до уваги той факт, що в матеріалах справи відсутні докази безспірності грошових вимог заявника, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доцільності задоволення поданого ліквідатором ЗАТ компанія "Укрінсклопром" клопотання про припинення провадження у справі № 43/436.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд враховує доводи апелянта щодо наявності у нього безспірних вимог до боржника, що підтверджуються належними доказами зокрема, рішенням Радянського районного суду м. Києва по справі № 2-2810/98 від 15.03.2000, яким ОСОБА_2 було поновлено на посаді головного інженера проектів ТОВ «ТМК-ЛТД» і стягнуто 14855,82 грн. заборгованості по заробітній платі; виконавчим листом № 2-253 2000 від 16.04.2004; ухвалою апеляційного суду м. Києва по справі № 22-8714 2006 від 27.12.2006, якою було замінено сторону у виконавчому провадженні в частині стягнення заборгованості по зарплаті з ТОВ «ТМК-ЛТД» на правонаступника ЗАТ компанія «Укрінсклопром»; рішення Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/23624/13ц від 20.12.2013 яким стягнуто з ЗАТ компанія «Укрінсклопром» на користь ОСОБА_2 збільшений розмір заборгованості в сумі 752 139,61 грн. та виданий на його виконання виконавчий лист, однак, вважає за необхідне зазначити, що вимога законодавця щодо безспірності заявлених грошових вимог до боржника стосується саме вимог ініціюючого кредитора, яким згідно матеріалів справи була державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Києва. Необхідність наявності безспірних вимог у всіх кредиторів боржника законодавцем не передбачено.

Крім того, вирішуючи питання про наявність підстав для припинення провадження по справі про банкрутство господарський суд повинен дослідити саме вимоги ініціюючого кредитора та подані ним докази на підтвердження своїх вимог та в разі встановлення відсутності безспірних вимог до боржника припинити провадження по справі, при цьому таке рішення суду, в будь-якому випадку не залежить від того, чи мають безспірні вимоги до боржника в розумінні положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» інші кредитори.

Однак, як вірно зазначив місцевий господарський суд, припинення провадження у справі про банкрутство з цих підстав не перешкоджає повторному зверненню з заявою про порушення справи про банкрутство за наявності встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ознак неплатоспроможності.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, в зв'язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно ухвала господарського суду м. Києва залишається без змін.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2014 по справі № 43/436 без змін.

Матеріали справи № 43/436 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді О.М. Остапенко

Т.І. Разіна