Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"17" лютого 2015 р. Справа № 927/86/15

за позовом: прокурора Корюківського району,

вул. Шевченка, 98, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300 в інтересах держави

в особі: Корюківської міської ради Чернігівської області,

вул. Бульварна, 6, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300

відповідач: сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю

"ОЛСТАС-ЛЬОН", вул. Пушкіна, 16, м. Чернігів, 14000

предмет спору: про стягнення 371881,75 грн.

Суддя Л.М.Лавриненко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Малиш Л.В., доручення №158/03-16 від 05.02.2015 року, представник, був присутній в судовому засіданні 05.02.2015 року; в судове засідання 17.02.2015 року представник позивача не з»явився

від відповідача: Сидорчук Т.А., довіреність від 05.02.2015 року, представник

від прокуратури: Оліфір А.В., прокурор відділу прокуратури Чернігівської області, посвідчення №010890 від 23.10.2012 року

Ухвала виноситься після оголошеної в судовому засіданні перерви, з 05.02.2015 року по 17.02.2015 року, на підставі ст.77 Господарського процессуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурором Корюківського району подано позов в інтересах держави, в особі Корюківської міської ради Чернігівської області про стягнення з відповідача - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСТАС-ЛЬОН" 283272,00 грн. боргу; 13628,04 грн. пені; 63736,20 грн. інфляційних нарахувань та 11245,51 грн. 3% річних, за неналежне виконання умов договору №2 від 20.08.2013 року про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Корюківка.

Ухвалою суду від 26.01.2015 року було відмовлено судом у вжитті заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСТАН-ЛЬОН" () в межах позовних вимог.

В судовому засіданні 05.02.2015 року прокурор та представники сторін надали письмові клопотання про відмову від фіксації судового засідання технічними засобами, які задоволено судом.

Також в судовому засіданні 05.02.2015 року представником відповідача було заявлено усне клопотання про залучення до матеріалів справи платіжного доручення №298 від 05.02.2015 року на сплату коштів пайової участі за договором №2 від 20.08.2013 року в розмірі 283272,00 грн. Суд клопотання задовольнив, поданий документ залучено до матеріалів справи.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні виклали позовні вимоги.

Представник відповідача стосовно позовних вимог заперечував.

В судовому засіданні 05.02.2015 року судом було оголошено перерву до 17.02.2015 року на 10:30.

Позивач повноважного представника в судове засідання 17.02.2015 року не направив.

Заяв та клопотань від прокурора та сторін на час розгляду справи до суду не надійшло.

В судовому засіданні 17.02.2015 року суд оголосив перерву до 15:00.

Після оголошеної перерви прокурором було подано письмову заяву №300вих.-15 від 16.02.2015 року про зміну позовних вимог, в якій прокурор вважає за можливе зменшити позовні вимоги в частині стягнення 13628,04 грн. пені; 63736,20 грн. інфляційних нарахувань та 11245,51 грн. 3% річних, відповідно просить суд стягнути з відповідача 283272,00 грн. боргу, за неналежне виконання умов договору №2 від 20.08.2013 року про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Корюківка.

Позивачем факсимільним зв»язком також подано заяву про зміну позовних вимог від 16.02.2015р. № 193/03-16, в якій позивач також вважає за можливе зменшити позовні вимоги в частині стягнення 13628,04 грн. пені; 63736,20 грн. інфляційних нарахувань та 11245,51 грн. 3% річних, у зв»язку з чим просить суд стягнути з відповідача 283272,00 грн. боргу, за неналежне виконання умов договору №2 від 20.08.2013 року про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Корюківка.

Представник відповідача проти поданих заяв про зміну позовних вимог не заперечував.

Відповідно до частини 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема ст. 22 цього Кодексу, не передбачено права прокурора та позивача на подання заяв про "зміну позовних вимог".

Разом з тим, під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріально-правові вимоги, викладені в позовній заяві та вимоги, викладені прокурором та позивачем в заяві про зміну позовних вимог, суд доходить висновку, що поданими заявами прокурор та позивач фактично зменшують позовні вимоги в частині стягнення 13628,04 грн. пені; 63736,20 грн. інфляційних нарахувань та 11245,51 грн. 3% річних по договору №2 від 20.08.2013 року про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Корюківка.

Відповідно подані прокурором та позивачем заяви про зміну позовних вимог розцінюється судом як заяви про зменшення заявлених позовних вимог в частині 13628,04 грн. пені; 63736,20 грн. інфляційних нарахувань та 11245,51 грн. 3% річних по договору №2 від 20.08.2013 року про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Корюківка, і приймаютьься судом, оскільки це не протирічить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси.

Враховуючи, що прокуратурою та позивачем подано заяви зменшення позовних вимог, які прийняті судом, а тому суд розглядає справу з урахуванням заяв прокурора та позивача про зменшення позовних вимог.

Також прокурором було подано письмову заяву №301вих.-15 від 16.02.2015 року про припинення провадження у справі з посиланням на ту обставину, що після порушення провадження у справі відповідач сплатив суму пайового внеску на рахунок міської ради в розмірі 283272,00 грн., що підтверджується довідкою Корюківської міської ради Чернігівської області від 10.02.2015 року про те, що на доходний рахунок позивача 05.02.2015 року від сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСТАС-ЛЬОН" надійшли кошти пайової участі у розвитку інфраструктури м. Корюківка в сумі 283272,00 грн.

Позивач факсограмою також надіслав заяву №192/03-16 від 17.02.2015 року про припинення провадження у справі, в якій зазначає, що після порушення провадження у справі відповідач сплатив на розрахунковий рахунок Корюківської міської ради суму пайового внеску в сумі 283272 грн.

Представник відповідача проти поданих заяв про припинення провадження у справі не заперечував.

Розглянувши подані документи, вислухавши пояснення прокурора та повноважного представника відповідача, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Приймаючи до уваги, що після порушення провадження у справі, відповідачем було сплачено суму боргу в розмірі 283272,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 298 від 05.02.2015 року на суму 283272,00 грн., копія якого додана до матеріалів справи (а.с.70), суд доходить висновку, що спір між сторонами в частині стягнення з відповідача 283272,00 грн. заборгованості згідно договору №2 від 20.08.2013 року про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Корюківка врегульовано, предмет спору відсутній.

За таких обставин провадження у справі підлягає припиненню.

Відповідно до ч.2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Пунктом 4.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і у випадку неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. При цьому якщо у відповідних випадках позивача звільнено від сплати судового збору, то останній стягується в доход державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовною заявою прокурор звернувся до суду 21.01.2015 року, що підтверджується штампом поштового відділення на конверті, а сума боргу 283272,00 грн., була сплачена відповідачем 05.02.2015 року, тобто після порушення провадження у справі.

За таких обставин, суд доходить висновку, що спір виник з вини відповідача, а тому відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та п.п.4.6.,4.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", з відповідача - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСТАС-ЛЬОН", підлягає стягненню в доход державного бюджету 5665,44 грн. судового збору (виходячи з розміру визнаної та задоволеної відповідачем суми позову після подання позову - 283272,00 грн.)

Керуючись ст.ст. 22, 49, п. 1-1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України „Про судовий збір", суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі припинити.

2. Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСТАС-ЛЬОН", вул. Пушкіна, 16, м. Чернігів, 14000 (р/р 8, банк - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ, МФО 380805, ) в доход державного бюджету (рахунок 3002, Отримувач: УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030001, , Банк: ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592) судовий збір в сумі 5665,44 грн.

Видати наказ.

Суддя Л.М.Лавриненко