ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.02.2015 Справа № 908/1037/15-г

Суддя господарського суду Запорізької області Кагітіна Л.П., розглянувши матеріали позовної заяви: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 50)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Консалтинг Груп" (Запорізька область, м. Бердянськ, пр Пролетарський, буд. 117)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відокремлений структурний підрозділ "Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління" Державне підприємство "Придніпровська залізниця" (Запорізька область, м. Бердянськ, пр Пролетарський, буд. 117)

про стягнення неустойки в розмірі 2646,12 грн. та повернення державного майна за договором оренди №2905/д від 05.03.2012 р.,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2015 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Консалтинг Груп", м. Бердянськ, Запорізької області, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Відокремлений структурний підрозділ "Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління" Державне підприємство "Придніпровська залізниця", м. Бердянськ, Запорізької області, про стягнення неустойки в розмірі 2646,12 грн. та повернення державного майна за договором оренди №2905/д від 05.03.2012 р. Також, за змістом позовної заяви Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Розглянувши зазначену позовну заяву, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), виходячи з наступного.

Відповідно до статті 44 ГПК України (із змінами згідно із Законом N 02/163-48 від 08.07.2011 р.) судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В даному випадку, розмір судового збору визначено Законом України "Про судовий збір". Так, пунктом 1 статті 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із пп. 2.2.1, п.п. 2.2.2 п. 2.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Станом на 01.01.2014 р. розмір мінімальної заробітної плати складає - 1218,00грн.

Як свідчать матеріали позовної заяви, Регіональним відділенням ФДМУ о Запорізькій області заявлено позовну вимогу майнового характеру (стягнення 26466,12 грн.) та вимогу немайнового характеру (повернення орендованого майна за актом приймання-передачі). Тобто розмір судового збору за даним позовом повинен становити 3045,00 грн. (1218,00 грн. + 1827,00 грн.).

Однак, як встановлено судом, до матеріалів позовної заяви позивачем взагалі не додано доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Не надавши доказів сплати судового збору, позивач просить суд відстрочити сплату судового збору до моменту прийняття рішення.

У відповідності до вимог ГПК України сплата судового збору є обов'язковою, а при відсутності доказів сплати позовна заява підлягає поверненню.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, виходячи з положень вищевказаного Закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану заявника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст.36 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, виходячи з положень вищевказаного Закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану заявника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст.36 Господарського процесуального кодексу України.

Подане клопотання про відстрочення сплати судового збору обґрунтовано тим, що наразі заявник не має можливості сплатити встановлену Законом "Про судовий збір" суму судового збору у зв'язку із тим, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області є бюджетною установою, що фінансується суто за рахунок Державного бюджету і має право використовувати кошти лише за цільовим призначенням та на теперішній час відсутні відповідні кошторисні призначення, які можуть бути направлені на сплату судового збору.

Надані заявником докази не можуть бути прийняті судом в якості підтвердження неможливості сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі. Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 02.04.2012 р. у справі № 30/5009/6191/11.

Також, відповідно до п. 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

За таких обставин, суд не визнає причини, викладені в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, поважними, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено вимоги щодо форми та змісту позовної заяви та комплектності документів, які повинні додаватися до неї. Зокрема, пунктом 3 ч. 1 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, що подається до господарського суду, має бути доданий відповідний документ, який підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно із пунктом 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що наведенні норми чинного законодавства не передбачають обов'язку суду порушити провадження у справі, а потім витребувати належні докази сплати судового збору, в ході розгляду справи, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення позовної заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному звертанню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись ст. 57, п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 50) без розгляду.

Додаток: матеріали позовної заяви з додатками всього на 33 аркушах, в т. ч. оригінал: опис вкладення поштового відправлення від 16.02.2015 р. (2 шт.), фіскальний чек від 16.02.2015р. (2 шт.).

Суддя Л.П. Кагітіна