номер провадження справи 31/148/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015 Справа № 908/5497/14

Господарський суд Запорізької області у складі судді Хуторного В.М., при секретарі Пилипенко А.В.

За участю представників сторін: від позивача - Пятковська О.О., довіреність №34/20-19 від 05.01.2015 р.; від відповідача - не з'явився.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/5497/14

за позовом: Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Орджонікідзевського району, м. Запоріжжя (скорочено Концерн «МТМ»);

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя (скорочено ФОП ОСОБА_2.);

про стягнення суми

Ухвалою господарського суду від 05.12.2014 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено справу та присвоєно номер провадження 31/148/14, засідання призначено на 25.12.2014 р. та ухвалою суду від 18.12.2014 р. розгляд справи перенесено на 28.01.2015 р.

Ухвалою суду від 28.01.2015 р. розгляд справи продовжено на 15 календарних днів та розгляд справи призначено на 11.02.2015 р.

За клопотанням представника позивача, розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Концерн «МТМ» звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з ФОП ОСОБА_2 заборгованості за Договором №203244 купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.02.2009 р. в сумі 25022,09 грн., з якої 21822,25 грн. основний борг, 977,71 грн. пеня, 704,59 грн. - 3% річних та 1517,54 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач за період з січня 2013 р. по квітень 2013 р., з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р. за Договором №203244 від 01.02.2009 р. отримав від позивача теплової енергії на загальну суму 21822,25 грн., за яку не здійснив жодної оплати. В обґрунтування вимог посилається на ст. ст. 11, 15, 16, 96, 258, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, ст. ст. 1, 2, 54 -57, 82 ГПК України, умови Договору №203244 від 01.02.2009 р., Закон України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. №2633-VІ, Правила користування тепловою енергією, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. за №1198, Закон України «Про відповідальність про несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

ФОП ОСОБА_2, відповідач у справі, відзиву не надала, представник в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Ухвали суду від 05.12.2014 р. та 18.12.2014 р. та від 28.01.2015 р. направлено на фактичну та юридичну адреси.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2009 р. між Концерном «МТМ» (Теплопостачальна організація, позивач у справі) та власником нежитлового приміщення ОСОБА_2 (Споживач, відповідач у справі) укладено Договір купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді №203244 (далі - Договір №203244), за умовами якого Теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобов'язується прийняти та оплатити її вартість за діючи тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами (п. 1.1 Договору №203244 ).

Згідно звернення - доручення від 01.02.2009 р. (Додаток 1а до вказаного Договору) постачання теплової енергії здійснюється на нежитлове приміщення з опалювальною площею 429,9 кв. м., власником якого є відповідач, що розташоване за адресою: бульвар Центральний, 20, прим. 1 (а. с. 19).

За умовами п. 2.1 Договору №203244, теплова енергія відпускається Споживачу в Гкал згідно з Додатком № 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - на протязі опалювального періоду;

- підігрів води - за наявної можливості;

- кондиціювання - по замовленню Споживача;

- інші технологічні потреби - по замовленню Споживача.

Додатком №1 до Договору №203244 (а. с. 18) визначено обсяги та порядок постачання теплової енергії Споживачу.

Додатковою угодою №1 від 01.02.2009 р. (а. с. 23), у зв'язку із зміною у Споживача теплового навантаження шляхом доповнення приміщення площею 236,6 кв. м. за адресою - АДРЕСА_2, прим. ХХІІ обсяги та порядок постачання теплової енергії Споживачу викладено у новій редакції.

Тарифи на теплову енергію визначено в Додатку № 5 до Договору №203244 (а. с. 21).

Пунктом 3.2.26 Договору №203244 передбачено, що Споживач зобов'язаний щомісячно, у строки, визначені даним договором, повертати Теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до п. 10.1 Договору №203244, цей договір набуває чинності з 01.02.2009 р. і діє до 01.02.2010 р.

Договір припиняє свою дію у випадках: взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення господарським судом та ліквідації однієї із сторін (п. 10.2 Договору №203244).

За приписами п. 10.4 Договору №203244, Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна з сторін за місяць до закінчення терміну дії даного договору не заявила про розірвання цього договору.

Враховуючи відсутність заперечень проти дії договору він є чинним на час розгляду справи в суді.

В позовній заяві позивач вказує на те, що протягом періоду з січня 2013 р. по квітень 2013 р., з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р. Споживачем від Теплопостачальної організації було отримано теплової енергії на загальну суму 21822,25 грн., за яку останній не розрахувався.

Стягнення з відповідача заборгованості за Договором №203244 в розмірі 21822,25 грн., пені в розмірі 977,71 грн., 3% річних в розмірі 704,59 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1517,54 грн. є предметом розгляду по даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини сторін є господарськими, які виникли на підставі договору енергопостачання.

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Відповідно до п. 6.2 Договору №203244, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є розрахунок та акт приймання-передачі (п. 6.3 Договору №203244).

За умовами п. 6.4 Договору №203244, Споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію.

Згідно з п. 6.7 вказаного Договору, Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок фактуру; акт приймання - передачі теплової енергії та податкову накладну (платникам ПДВ).

Отриманий Акт приймання - передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним - дата вручення представнику Споживача; при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по Україні - 7 днів) (п. 6.7.1 Договору №203244).

Пунктом 6.7.2 Договору №203244 сторони погодили, що у разі нетримання Теплопостачальною організацією, підписаного Акту приймання - передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в Акті, Споживач зобов'язаний надати Теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного Акту з додаванням відповідних документів та погодити з Теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений п. 6.7.1 договору строк. При отриманні заперечень в підписанні Акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього, Теплопостачальна організація розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень, Теплопостачальна організація надає нормативно обґрунтовану відповідь та вважає акт прийнятим до розрахунку, якщо цей акт в місячний строк не буде оскаржений Споживачем у господарському суду.

Надання позивачем у період з січня 2013 р. по квітень 2013 р., з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р. за Договором №203244 відповідачу теплової енергії на загальну суму 21822,25 грн., підтверджується актами приймання - передачі (а. 50-60 с.).

Зазначені акти приймання - передачі та рахунки позивач замовною кореспонденцією направляв на адресу відповідача, що підтверджується копіями наданих реєстрів (а. 61-71 с.), які є належними доказами на підтвердження факту наявності заборгованості.

Відповідачем Акти приймання - передачі теплової енергії не підписано, будь-яких заперечень щодо об'ємів поставленої теплової енергії та нарахованих сум за Актами приймання-передачі теплової енергії Теплопостачальній організації не надавалось, а тому з урахуванням приписів п. 6.7.2 Договору №203244, Акти за спірний період вважаються погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Направлені на адресу відповідача вимоги №684/05 - юр від 19.02.2014 р., №1163/05- юр від 02.06.2014 р. та №2086/05 - юр від 24.09.2014 р. залишені останнім без задоволення (а. с. 76, 78, 80).

Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач договірних зобов'язань належним чином не виконав, оплату за отриману теплову енергію в повному обсязі не здійснив, чим порушив умови договору, а відтак заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 21822,25 грн. є законною та підлягає задоволенню.

Позивачем окрім вимоги про стягнення з відповідача основного боргу заявлено вимогу про стягнення з останнього пені в розмірі 977,71 грн., 3% річних в розмірі 704,59 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1517,54 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вищезгаданого Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.2.8 Договору №203244 передбачено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у п. 6.3 цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством ) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд дійшов висновку, що за період з 21.01.2014 р. по 17.11.2014 р. пеня в розмірі 977,71 грн. підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов'язання, вимога про стягнення з нього 3% річних за період з 21.02.2013 р. по 17.11.2014 р. в сумі 704,59 грн. підлягає задоволенню як така, що порахована вірно.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат суд дійшов висновку, що інфляційні втрати за період з березня 2013 р. по жовтень 2014 р. складають в розмірі 4708,88 грн., а тому задоволенню підлягають інфляційні втрати в заявленій позивачем суму 1517,54 грн. за період березень 2013 р. по жовтень 2014 р.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Крім того, судом встановлено, що при подані позову до суду позивачем переплачено судового збору в розмірі 502,50 грн., який підлягає поверненню на підставі відповідної ухвали суду.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ( 69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, реєстраційний номер фізичної особи - підприємця в ЄДР 0) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, код ЄДР 32121458) заборгованість в розмірі 21822 (двадцять одна тисяча вісімсот двадцять дві) грн. 25 коп., пеню в розмірі 977 (дев'ятсот сімдесят сім) грн. 71 коп., 3% річних в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 59 коп., інфляційні втрати в розмірі 1517 (одна тисяча п'ятсот сімнадцять) грн. 54 коп. та судовий збір в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 13.02.2015 р.

Суддя В.М. Хуторной