номер провадження справи 10/3/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015 Справа № 905/4219/14

За позовом: Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь Донецької області.

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Донецьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача: Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, м. Маріуполь Донецької області.

про стягнення 20 893 грн. 70 коп.

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача - Вінтоняк Д.О., на підставі довіреності № 41/01 від 21.11.2014 р.;

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

01.07.2014 р. ККП «Маріупольтепломережа» звернулося до господарського суду Донецької області із позовною заявою про стягнення заборгованості в розмірі 20 893 грн. 710 коп. за користування тепловою енергією з ФОП ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3

07.07.2014 р. позовна заява підприємства була прийнята господарським судом Донецької області (суддя Гринько С. Ю.) до розгляду та було порушено провадження у справі № 905/4219/14. Судове засідання з розгляду справи було призначено на 24.07.2014 р. на 14-00 год.

Відповідно до указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території Донецької області, починаючи з травня 2014 р., проводиться антитерористична операція

07.07.2014 року на офіційному державному сайті Господарського суду Донецької області (щір://с1п.агЬіїг.еоу.иа) було опубліковано оголошення щодо тимчасового припинення роботи суду у зв'язку з проведенням антитерористичної операції. Пізніше з метою збереження життя і здоров'я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, роботу Господарського суду Донецької області було повністю припинено у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя через бойові дії, що відбуваються в районі розташування суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» територіальна підсудність господарських справ, що слухаються судами в районі проведення антитерористичної операції визначається головою Вищого господарського суду України.

Ч. 3 ст. 1 зазначеного вище закону визначає, що у разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, якщо такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Згідно з розпорядженням Голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 р.№ 28-р «Про зміну територіальної підсудності господарських судів» розгляд справ, підсудних Господарському суду Донецької області, здійснюється Господарським судом Запорізької області.

Таким чином, позовна заява ККП «Маріупольтепломережа» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 була прийнята господарським судом Донецької області, проте розгляд справи не відбувся через проведення антитерористичної операції на території Донецької області. На підставі викладеного позивач 05.01.2015 р. звернувся до Господарського суду Запорізької області з клопотанням про прийняття справи № 905/4219/14 до розгляу.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 р., автоматичним розподілом справ між суддями від 05.01.2015 р., справу № 905/4219/14 передано на розгляд судді Алейніковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.01.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 905/4219/14, присвоєно справі номер провадження 10/3/15 та призначено судове засідання на 16.01.2015 р.

Таким чином господарським судом Запорізької області розглядаються позовні вимоги Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь Донецької області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 20 893 грн. 70 коп. за договором № 104 на відпуск теплової енергії від 01.04.2011 р., яка складається з суми боргу у розмірі 10258, 62 грн., пені у розмірі 10258,62 грн., суми 3% річних в розмірі 376,46 грн.

Представник відповідача у судове засідання 16.01.2015 р. не з'явився, ніяких заяв та клопотань на адресу суду не направив. Відзив до суду не надав. Про час та місце проведення судового засідання представник відповідача був повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні 16.01.2015 р. підтримав вимоги викладені в позовній заяві.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що нез'явлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, є підставою для відкладення розгляду справи в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача та третьої особи, ненадання відзиву на позовну заяву та для отримання всіх необхідних документів по справі, судом було відкладено розгляд справи на 16.02.2015 р. о 10 год. 50 хв.

У судовому засіданні 16.02.2015 р. представник позивача підтримав вимоги викладені в позовній заяві та просив суд задовольнити їх повністю.

Представник відповідача у судове засідання 16.02.2015 р. не з'явився, відзив на адресу суду не направив. До суду від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Статтею 64 ГПК України передбачено, що ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам спору за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином. Таким чином, відповідач є повідомленим належним чином, про час і місце розгляду справи судом.

Згідно п. 3.6 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" з наступними змінами та доповненнями, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка відповідача та третьої особи не перешкоджали вирішенню спору, у судовому засіданні 16.02.2015 р., розгляд справи був закінчений, судом було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Справа розглянута в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами та без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши докази надані позивачем, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним комерційним підприємством Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь Донецької області та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, м. Донецьк було укладено договір на відпуск теплової енергії № 104 від 01.04.2011 року (надалі - Договір).

Згідно з умовами цього Договору ККП «Маріупольтепломережа» прийняло на себе зобов'язання безперебійно забезпечити тепловою енергією об'єкти відповідача, вказані в Дислокації до Договору, а саме - опалення приміщення загальною площею 94.4 кв.м. за адресою вул. Артема, 59 в м. Маріуполі.

Згідно з п. 4.1. Договору споживач за отриману теплову енергію проводить оплату по фіксованим тарифам, які встановлені із розрахунку споживання теплової енергії протягом усього опалювального періоду. Оплата здійснюється відповідно виставленим рахункам в строк. що не перевищує 5 банківських днів з моменту отримання рахунку. В разі неотримання рахунку до 10-го числа місяця, що слідує за розрахунковим. Споживач зобов'язаний самостійно отримати рахунок у Постачальника.

Тобто в Договорі передбачені конкретні терміни оплати отриманої теплової енергії, при цьому п. 3.2. закріплює, що Споживач зобов'язується щомісячно сплачувати послуги з теплопостачання згідно з об'ємами теплоспоживання.

Відповідно до п. 5.1. Договір укладений строком на 2 роки. Договір вважається продовженим на той же строк та па тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення строку не надійде заяви однієї зі сторін про відмову від Договору або його перегляд. Заяв про розірвання договору від споживача не надходило.

Відповідно до вимог ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Крім того, ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а також ст. 525 ЦК України закріплює, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

ККП «Маріупольтепломережа» викопало свої зобов'язання за Договором з теплопостачання належним чином, про що свідчить акт на включення опалення від 15.10.2012 р.

ККП «Маріупольтепломережа» на виконання умов Договору виставило Відповідачу для оплати рахунки-фактури: №№ 11-800122/01 від 23.11.2012 р.; 12-800122/01 від 24.12.2012 р.: 01-800122/01 від 28.01.2013 р.; 02-800122/01 від 22.02.2013 р.: 03-800122/01 від 25.03.2013 р.: 04-800122/01 від 24.04.2013 р., які Відповідачем були отримані, але на момент розгляду справи по суті так і не були сплачені.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. В порушення умов Договору та вимог законодавства відповідач не здійснив оплату за надану теплову енергію та не сплатив виставлені до оплати рахунки-фактури.

Сума боргу за теплову енергію за період листопад 2012 р. - квітень 2013 р. на момент подання позову до суду склала 10258,62 грн.

Відповідно до п.4.4. Договору та Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне винесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» Відповідач, який порушив зобов'язання повинен сплатити на користь ККП «Маріупольтепломережа» пеню у розмірі 1% за кожний день прострочки.

За розрахунками розмір пені склав 10258,62 грн.

Відповідно до ст.625 ЦК України відповідач має сплатити на користь позивача суму 3% річних, які склали 376,46 грн.

Боржник не належним чином виконував свої зобов'язання в частині оплати вартості відпущеної теплової енергії.

Згідно ст. 276 ГК України Відповідач зобов'язаний був оплатити відпущену теплову енергію у встановлений термін за встановленими цінами.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Невиконанням своїх грошових зобов'язань Відповідач порушив вищевказані вимоги законодавства й умови діючого Договору.

Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з Теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів (ч. 4 ст. 24 Закону).

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 193 Господарського кодексу України, Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання ~ відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання: нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно п. 4 ст. 538 ЦК України, якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, не дивлячись на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Правовідносини сторін врегульовано договором купівлі-продажу теплової енергії у в гарячій воді.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 ЦК України).

Як свідчать надані суду документи, між сторонами склалися господарські відносини, що породили взаємні обов'язки.

У порушення зазначених норм закону та умов договорів купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідач зобов'язання за вказаними Договорами належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості.

Наведені докази і доводи свідчать про те, що відповідач Фізична особа підприємць ОСОБА_2, м. Донецьк в односторонньому порядку протиправно відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань за умовами договору на відпуск теплової енергії і добровільно не сплатив борг.

Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На адресу суду від відповідача письмового відзиву не надходило. Представник третьої особи надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі позивачем були підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані докази, суд задовольняє позов Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь Донецької області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 20 893 грн. 70 коп. за договором № 104 на відпуск теплової енергії від 01.04.2011 р., яка складається з суми боргу у розмірі 10258, 62 грн., пені у розмірі 10258,62 грн., суми 3% річних в розмірі 376,46 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подасться до суду; ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 2 % від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається повністю на відповідача, внаслідок неправильних дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь Донецької області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Донецьк задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентиф. Код № НОМЕР_1, свідоцтво про державну реєстрацію від 14.03.2011 р.) на користь Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" (87534, м. Маріуполь Донецької області, вул..Гризодубової, 1) на р/р 2603333 ПАТ «ПУМБ» м. Донецьк, МФО 334851, - суми боргу у розмірі 10258 (десять тисяч двісті п'ятдесят вісім) грн. 62 коп.

Видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентиф. Код № НОМЕР_1, свідоцтво про державну реєстрацію від 14.03.2011 р.) на користь Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" (87534, м. Маріуполь Донецької області, вул..Гризодубової, 1) на р/р 6738 ПАТ «ПУМБ» м. Донецьк, МФО 334851, - пені у розмірі 10258 (десять тисяч двісті п'ятдесят вісім) грн. 62 коп., суми 3 % річних в розмірі 376 (триста сорок шість) грн. 46 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Видати наказ.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 18.02.2015 р.