ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"09" лютого 2015 р.Справа № 922/711/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Приватного підприємства "Спутник", м. Харків
до Відкритого акціонерного товариства "Харківський електротехнічний завод "Трансзв"язок", м. Харків
про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Спутник" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства "Харківський електротехнічний завод "Трансзв'язок", в якому просить: визнати перехід частки співвласника спільної часткової власності нежитлової будівлі літ. "А-1", що знаходиться за адресою: м. Харків, Достоєвського, 16А за договором до позивача; визначити частку позивача спільної часткової власності нежитлової будівлі літ. "А-1".

Дослідивши позовні матеріали, суд встановив, що їх подано з порушенням п. п. 3 ст. 57 ГПК України, а саме не надано доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також з порушенням приписів ст. 54 ГПК України щодо зазначення у позовній заяві ціни позову.

Суд, приходячи до такого висновку, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

У п. 2.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 21.03.2013 р. № 7 надані роз'яснення, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна (в тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача.

Як вбачається наданих матеріалів, позивачем заявлено дві вимоги: майнового характеру - визнання переходу частки співвласника спільної часткової власності та немайнового характеру - визначити частку спільної часткової власності.

Позивач додав до позовної заяви, як доказ сплати судового збору квитанцію № 67815554 від 02.02.2015 року на суму 1218,00 грн., що є доказом сплати судового збору за немайнову вимогу. Проте доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі за вимогу майнового характеру позивачем надано не було.

Дотримання вимог викладених в ст.ст. 54 - 58 ГПК України є обов`язком позивача, позов повинно бути подано в установленому законом порядку.

Також слід зазначити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Статтею 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, а отже прийняття до розгляду позовної заяви, поданої без дотримання приписів п.3 ч. 1 ст. 57 ГПК України може бути витлумачено як надання переваги заявникові, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущених порушень, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 4 ст. 63 ГПК України).

За таких обставин позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 54-57, п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Приватному підприємству "Спутник", м. Харків з доданими матеріалами на 220 аркушах (в тому числі квитанція № 67815554 від 02.02.2015 року), без розгляду.

Суддя В.В. Суслова
справа № 922/711/15

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).