РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015Справа №910/29499/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СУШІ ХАУС УКРАЇНА"

до Виробничого кооперативу "ДОВЄРІЄ"

про стягнення 6 442,38 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від відповідача: Романюк Ж.С. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення 4393,00 грн. основного боргу - заборгованості за договором поставки № 66/2013 від 12.06.2013р., 1049,38 грн. пені та 1000,00 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати вартості поставленого товару за накладною № 100-05335 від 13.06.2013р. по договору.

У судовому засіданні 10.02.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав та подав документи по справі.

Відповідач своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України, не скористався, свого представника у засідання суду 10.02.2015р. не направив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Ухвала суду про порушення провадження у справі від 31.12.2014р. була надіслана відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та витягу з ЄДРПОУ станом на 20.01.2015р, та повернена до суду із зазначенням причини повернення: «за закінчення встановленого терміну зберігання».

Відповідно до пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, тому справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2013р. між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (покупець), був укладений договір поставки № 66/2013, в порядку та на умовах якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупцю, а покупець, вивчивши прайс-лист постачальника, замовити, прийняти у власність та вчасно, повністю оплатити товар згідно з цим договором.

Відповідно до п.2.8 договору визначено, що поставка товару здійснюється партіями, партією товару є кількість товару, що поставляється за окремою накладною.

Згідно пп.3.1, 3.2 договору, покупець зобов'язується повністю оплатити загальну суму кожної окремої накладної не пізніше, ніж через 7 календарних днів з моменту поставки товару. Розрахунки за поставлений товар здійснюються шляхом переведення покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у цьому договорі. Датою оплати товару є дата надходження на поточний рахунок постачальника грошових коштів, що підтверджується випискою з банку (п.3.2).

За накладною № 100-05335 від 13.06.2013р. позивач поставив, а відповідач отримав обумовлений товар, вартістю 4 393,00 грн.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого товару не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 4 393,00 грн. вартості неоплаченого товару.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З урахуванням п.3.1 договору, строк оплати настав не пізніше 20.06.2013 року.

Доказів оплати відповідачем суми 4 393,00 грн. боргу, в тому числі в установлені строки, суду не надано.

Несплата відповідачем вартості товару по договору поставки № 66/2013 від 12.06.2013р., є порушенням договірних зобов'язань та вимог ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 692 ЦК України.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 5.2 договору визначено, що у випадку порушення покупцем строку оплати товару (п.3.1 договору), постачальник має право стягнути з покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення і до дати повної оплати.

Умовами п.5.3 договору передбачено, що у випадку порушення покупцем строку оплати товару (п.3.1 договору), більше ніж на 30 календарних днів, постачальник має право стягнути з покупця штрафу у розмірі 1000,00 грн. за кожний випадок відповідного прострочення.

Позивачем заявлено до стягнення 1000,00 грн. штрафу за прострочення виконання зобов'язання, що є обґрунтованим.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 1 049,38 грн. пені за період з 21.06.2013р. по 14.11.2014р. (512 днів прострочення зобов'язання) прострочення виконання зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару.

Водночас ч. 6 ст. 232 ГК України визначено порядок застосування штрафних санкцій та обмеження щодо періоду їх нарахування. Зокрема, частиною шостою цієї статті передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, нарахована позивачем пеня у розмірі 1 049,38 грн. за 512 днів прострочення виконання зобов'язання, після здійснення перерахування відповідно до вимог ч. 6 ст. 232 ГК України, підлягає задоволенню в частині стягнення 294,27 грн. пені за період з 21.06.2013р. по 21.12.2013р. прострочення оплати.

Відповідач письмового відзиву та свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення 4 393,00 грн. основного боргу, 1000,00 грн. штрафу та 294,27 грн. пені. В решті позову належить відмовити.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Виробничого кооперативу "ДОВЄРІЄ" (01004, м.Київ, вул. Пушкінська, 32, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СУШІ ХАУС УКРАЇНА" (03170, м.Київ, вул. Ромена Ролана, 7, ) 4 393 (чотири тисячі триста дев'яносто три) грн. 00 коп. основного боргу, 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. штрафу, 294 (двісті дев'яносто чотири) грн. 27 коп. пені, 1612 (одну тисячу шістсот дванадцять) грн. 86 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. В решті позову відмовити.

Суддя О.М.Ярмак