УХВАЛА

04.02.2015Справа № 910/13331/14
За заявою публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс"

про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2014

у справі № 910/13331/14

за позовом публічного акціонерного товариства "Кредит Європа Банк"

до публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс"

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

публічне акціонерне товариство "ІНГ Банк Україна"

про стягнення 1022002,00 грн.

Суддя Чебикіна С.О.

Представники учасників процесу:

від стягувача Кондрашин І.В. (за довіреністю)

від боржника (заявника) Карманніков М.О. (за довіреністю)

від третьої особи не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Кредит Європа Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" про стягнення 897 681,24 грн. (813 516,66 грн. суми неодержаного відсоткового доходу за облігаціями, 75 402,38 грн. інфляційних, 8762,20 грн. 3% річних).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 р. позов задоволено повністю, стягнуто з публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" на користь публічного акціонерного товариства "Кредит Європа Банк" 923712,24 грн. заборгованість з відсоткового доходу за облігаціями, 85196,07 грн. інфляційних, 13093,69 грн. 3% річних, 20440,04 грн. судового збору; повернено публічному акціонерному товариства "Кредит Європа Банк" з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у розмірі 3069,25 грн.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/13331/14 від 18.09.2014 р. було видано наказ № 910/13331/14 від 31.10.2014 р.

22.12.2014 р. через канцелярію суду від публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" надійшла заява про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 р. на 10 років.

У зв'язку із припиненням повноважень судді Удалової О.Г. за резолюцією голови Господарського суду міста Києва вказану заяву для розгляду передано судді Чебикіній С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2014 р. вказану заяву було призначено до розгляду на 14.01.2015 р.

У вказаному судовому засіданні представник стягувача надав усні та письмові заперечення на заяву про розстрочку виконання рішення.

Представник заявника (боржника) подав клопотання про відкладення розгляду заява у зв'язку з необхідністю надання додаткових доказів, яке судом було задоволено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2015 р. розгляд заяви про розстрочку виконання рішення було відкладено на 28.01.2015 р.

У судовому засіданні представники стягувача та боржник надали документи по справі.

У судовому засіданні 28.01.2015 р. було оголошено перерву до 04.02.2015 р.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, господарський суд міста Києва вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Згідно з постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як на підстави для відстрочки виконання рішення заявник посилається на захоплення автосалонів, зупинення продажів та виробництва автомобілів у зв'язку з надзвичайними подіями у державі; на факт того, що вартість зобов'язань товариства перевищує вартість його активів, що унеможливлює покриття всіх вимог кредиторів і в майбутньому може призвести до банкрутства.

Суд відзначає, що посилання заявника на недостатність коштів для виконання рішення, та можливу процедуру банкрутства у майбутньому, не є винятковими підставами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, оскільки п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України закріплено принцип обов'язковості рішень суду, який не залежить від наявності чи відсутності у боржника коштів.

При цьому, суд не приймає до уваги представлені заявником документи, які, на його думку, свідчать про захоплення автосалонів з усіма товарними запасами, виходячи з наступного.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог п.5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом №55 від 07.04.2003 Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, а разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог.

За змістом п.2.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Наразі, судом встановлено, що представлені заявником до матеріалів справи відомості з мережі Інтернет не є належними та допустимими доказами.

Крім того, боржник посилається на те, що відповідно до Балансу публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" вартість зобов'язань товариства перевищує вартість його активів, однак доказів на підтвердження зазначеної інформації заявником не надано.

Також заявник, як на підставу для розстрочки виконання рішення, посилається на те, що майно, яке є у власності підприємства, перебуває у заставі, проте заявником не було надано суду жодного доказу, який би підтверджував зазначену обставину.

Оцінивши надані документи, заслухавши пояснення представників стягувача, боржника та третьої особи, враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, значний термін відстрочення виконання рішення (до 31.12.2024 р.), суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс", у зв'язку з чим у задоволенні заяви боржника про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 р. судом відмовлено.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 р. у справі № 910/13331/14.

Суддя С.О. Чебикіна