ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Справа № 50/318-б-46/536-2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка В.Я,
суддів:Коваленка В.М., Міщенка П.К.,
розглянувши касаційну скаргуПриватного акціонерного товариства "Галичина"
на ухвалу господарського суду м. Києва від 02.06.2014 року
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 13.10.2014 року
у справі № 50/318-б-46/536-2012 господарського суду м. Києва
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ательє"
доПриватного підприємства "Розмарин"
пробанкрутство
за участю представників сторін: від Публічного акціонерного товариства "Укроцбанк" - Залевська А.В., дов. № 02-36/392 від 05.02.2015 року; від Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" - Сімонова Є.О., дов. № 8946 від 29.12.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.06.2014 року у справі № 50/318-б-46/536-2012 (суддя - Омельченко Л.В.) затверджено уточнений реєстр вимог кредиторів, поданий арбітражним керуючим Кучаком Ю.Ф. 05.05.2014 року.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2014 року у справі № 50/318-б-46/536-2012 (головуючий суддя - Пантелієнко В.О., суддя - Доманська М.Л., суддя - Шипко В.В.) апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Галичина" (далі - ПрАТ "Галичина") залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 02.06.2014 року у справі № 50/318-б-46/536-2012 - без змін.

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду м. Києва від 02.06.2014 року та постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2014 року у справі № 50/318-б-46/536-2012, ПрАТ "Галичина" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду м. Києва від 02.06.2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2014 року у справі № 50/318-б-46/536-2012 скасувати. Прийняти нове рішення, яким затвердити реєстр вимог кредиторів Приватного підприємства кредиторів "Розмарин" (далі - ПП "Розмарин").

В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Публічне акціонерне товариство "Укроцбанк" (далі - ПАТ "Укроцбанк") подало до Вищого господарського суду України відзив на касаційну скаргу ПрАТ "Галичина", в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу господарського суду м. Києва від 02.06.2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2014 року у справі № 50/318-б-46/536-2012 - без змін.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.12.2011 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ательє" порушено провадження у справі № 50/318-б-46/536-2012 про банкрутство ПрАТ "Розмарин".

Постановою господарського суду м. Києва від 22.07.2013 року у справі № 50/318-б-46/536-2012 ПрАТ "Розмарин" визнано банкрутом і відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру з відповідними процесуальними наслідками.

Відповідно до п. 1-1 Перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року, в редакції від 20.12.2011 року (далі - Закон про банкрутство), положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Тобто, ліквідаційна процедура у справі № 50/318-б-46/536-2012 здійснюється відповідно до положень Закону про банкрутство у новій редакції.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.02.2014 року у справі № 50/318-б-46/536-2012, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2014 року, було внесено окремо до реєстру вимог кредиторів ПП "Розмарин" відомості про нерухоме майно боржника, яке на підставі іпотечного договору від 16.11.2007 року №02-10/3835, укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та ПП "Розмарин", є предметом забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_8 за договором кредиту від 16.11.2007 року №10-29/4658, а саме: нежилі приміщення в літ. "А" з № 1 по № 18, № 13-а, № 17-а (групи приміщень № 66), загальною площею 248,50 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.03.2014 року у справі № 50/318-б-46/536-2012 визнано ПАТ "Універсал Банк" поточним кредитором ПП "Розмарин" на суму 3577645,39 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2014 року до господарського суду м. Києва надійшло клопотання від ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. про затвердження уточненого реєстру вимог кредиторів, у зв'язку з внесенням до останнього відомостей відповідно до вказаних ухвал суду від 03.02.2014 року та 05.03.2014 року, а також приведенням черговості вимог Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва у відповідність до ст. 45 Закону про банкрутство.

Суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, розглянувши вказане клопотання ліквідатора, визнав його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Зокрема, судами попередніх інстанцій встановлено, що ліквідатором було приведено у відповідність до ст. 45 Закону про банкрутство вимоги Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва у сумі 8 019,04 грн., визнані ухвалою попереднього засідання від 24.07.2012 року вимогами третьої черги, шляхом віднесення їх до другої черги задоволення у реєстрі вимог кредиторів.

Окрім того, на виконання вимог ухвали місцевого суду від 03.02.2014 року, ліквідатором було внесено окремо до реєстру вимог кредиторів ПП "Розмарин" відомості про нерухоме майно боржника, яке на підставі іпотечного договору від 16.11.2007 року №02-10/3835, укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та ПП "Розмарин", є предметом забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_8 за договором кредиту від 16.11.2007 року №10-29/4658, а саме: нежилі приміщення в літ. "А" з №1 по №18, №13-а, №17-а (групи приміщень №66), загальною площею 248,50 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Також, арбітражним керуючим до реєстру вимог кредиторів було внесено до першої (1147,00 грн.) та четвертої черги (3576498,39 грн.) вимоги ПАТ "Універсал Банк", визнаного місцевим судом поточним кредитором ПП "Розмарин" на суму 3577645,39 грн. відповідно до ухвали від 05.03.2014 року, а також розмір вимог ПАТ "Укрсоцбанк" згідно з ухвалою від 03.02.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, судами попередніх інстанцій було досліджено докази, подані ліквідатором на підтвердження своєї правової позиції щодо складення проекту уточненого реєстру вимог кредиторів та зважаючи на встановлені обставини справи і враховуючи вимоги ст. 45 Закону про банкрутство, прийнято обґрунтоване рішення щодо задоволення клопотання про затвердження уточненого реєстру вимог кредиторів.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Згідно зі ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення, залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ґрунтуються на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Галичина" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду м. Києва від 02.06.2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.10 .2014 року у справі № 50/318-б-46/536-2012 залишити без змін.

Головуючий: Погребняк В.Я.
Судді: Коваленко В.М.
Міщенко П.К.