ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" лютого 2015 р.Справа № 916/4879/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" (м. Київ) в особі, якою є Філія "Інфоксводоканал" Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (м. Одеса);

До відповідача: Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради (Одеська обл., смт Чорноморське);

про стягнення 1163907,69 грн.

Суддя Волков Р.В.

Представники:

Від позивача: Заржицька В.О. (за довіреністю).

Від відповідача: Цапенко Ю.О. (за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ: 04.12.2014р. за вх. ГСОО №5024/14 Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі, якою є Філія "Інфоксводоканал" Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (далі - позивач, постачальник) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради (далі - відповідач, споживач) про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2014р. по 01.11.2014р. в сумі 1163907,69 грн.

У зв'язку з частковою сплатою відповідачем суми заборгованості позивач 30.01.2015р. та 16.02.2015р. надав уточнення позовних вимог, з урахуванням яких просив суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги водопостачання в сумі 773907,69 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе за тимчасовим договором надання послуг водопостачання та водовідведення №4116/2 від 01.05.2009р. зобов'язань, отримання відповідачем з 01.07.2014р. послуг водопостачання без встановлення обов'язку щодо їх оплати, що стало наслідком збереження відповідачем власного майна, яким є грошові кошти, звіти про кількість споживання води, що надавались відповідачем щомісячно.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у судових засідання просив суд частково відмовити у задоволенні позову, в обгрунтування чого посилався на сплату заборгованості у розмірі 390000,00 грн. відповідно до наданих копій платіжних доручень.

Відповідно до положень ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у судових засіданнях 12.01.2015р., 30.01.2015р., 11.02.2015р. оголошувалась перерва.

30 січня 2015 року ухвалою господарського суду Одеської області відповідно до положень ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи було продовжено по 19 лютого 2015 року.

У судовому засіданні від 16.02.2015р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

01 травня 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі начальника служби контролю за водокористуванням Філії „Інфоксводоканал" та Житлово-комунальним господарством Чорноморської селищної ради укладено тимчасовий договір щодо послуг водопостачання та водовідведення №4116/2 (далі - Договір) згідно з Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Мінжитлокомунгоспу №190 від 27.06.2008р.

Відповідно до п.1.1 Договору постачальник зобов'язався надавати послуги щодо постачання питної води на об'єкти споживача, а також щодо приймання стічних вод, що скидаються споживачем в систему комунальної каналізації у відповідності з дислокацією об'єктів, а згідно п.1.2 Договору споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані йому послуги водопостачання та водовідведення, експлуатувати та зберігати водопровідні та каналізаційні сітки, прилади та пристрої на них у належному технічному стані.

До Договору укладалася низка додаткових угод, які пролонговували його дію (а.с.16-20). Так, відповідно до останньої додаткової угоди №9624/2 п.5.3 Договору змінено, відповідно до якого Договір діє з 01.05.2009р. до 30.06.2014р.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Так, у п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір.

Підставою виникнення господарських зобов'язань за приписами ч. 1 ст. 177 Господарського кодексу України є договір.

Згідно із ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання (ст. 901 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Такі ж самі положення містяться й у ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, за якими зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Між тим, в період з 01.07.2014р. по 01.11.2014р. між сторонами не існувало договірних відносин щодо надання послуг водопостачання, у зв'язку з чим позивач вважає, що відповідач має відшкодувати вартість послуг, отриманих від позивача у відповідності зі ст. 1212 Цивільного кодексу України, тобто нарахована сума заборгованості представляє собою грошові кошти, які споживач залишив у себе за рахунок постачальника без достатньої правової підстави.

У відповідності зі ст.1212 Цивільного кодексу України обов'язок повернення майна або відшкодування його вартості передбачений нормами Цивільного кодексу України, так згідно п. 1 вказаної статті "особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), встановленої законом або договором, зобов'язана повернути потерпілому це майно".

При цьому положення глави 1212 Цивільного кодексу України застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом ч. 3 вказаної норми положення глави 1212 Цивільного кодексу України застосовуються також до вимог, зокрема: про повернення виконаного за недійсним правочином; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Позивач стверджує, що у Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі, якою є Філія "Інфоксводоканал" Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" за період з 01.01.2014р. по 01.11.2014р. склалась заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 1163907,69 грн.

Доказами, що підтверджують надання послуг водопостачання та водовідведення є копії звітів про водокористування, які надавав відповідач відповідно до п. 2.4.9 Договору (а.с.25-35).

Розрахунки заборгованості за послуги водопостачання у спірному періоді здійснювались позивачем згідно наданих відповідачем звітів про споживання води, на підставі постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг „Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Філії „Інфоксводоканал" ТОВ „Інфокс" №152 від 13.09.2013р. та №657 від 13.06.2014р. (а.с.46-47).

Позивач направив відповідачу супровідним листом акт звірки взаємних розрахунків за водопостачання від 21.11.2014р. (а.с.44-45), але відповіді не отримав.

Відповідач у судових засіданнях позов не визнав, проси суд частково відмовити у задоволенні позову з огляду на сплату заборгованості у загальному розмірі 390000,00 грн., надавши у судовому засіданні 16.02.2015р. копії платіжних доручень про сплату зазначеної суми заборгованості.

Як вбачається з наданих у судовому засіданні завірених копій платіжних доручень №1023 від 15.12.2014р., №1041 від 17.12.2014р., №1076 від 25.12.2014р., №113 від 05.02.2015р. відповідач частково сплатив суму заборгованості за Договором у розмірі 390000,00 грн., але вже після звернення позивачем з позовом до суду.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Наведені позивачем докази у встановленому законом порядку відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС", в особі Філії "Інфоксводоканал" Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" про стягнення 390000,00 грн. підлягає припиненню, у зв'язку з відсутністю предмету спору, на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищезазначені обставини справи, перевіривши правильність нарахування позивачем плати за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню, а саме підлягає стягненню 773907,69 грн.

Відповідно, на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та приймаючи до уваги часткове погашення заборгованості відповідача вже після порушення провадження у справі, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, п.1-1 ст.80, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження по справі №916/4879/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі, якою є Філія "Інфоксводоканал" Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" до відповідача Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради в частині стягнення заборгованості у розмірі 390000,00 грн. - припинити.

2. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі, якою є Філія "Інфоксводоканал" Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" до відповідача Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради щодо стягнення 773907,69 грн. - задовольнити.

3. Стягнути з Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради (67570, Одеська обл., Комінтернівський р-н, смт Чорноморське, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі, якою є Філія "Інфоксводоканал" Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) заборгованість у розмірі 773907 (сімсот сімдесят три тисячі дев'ятсот сім) грн. 69 коп., судовий збір в розмірі 23278 (двадцять три тисячі двісті сімдесят вісім) грн. 15 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 20 лютого 2015 р.

Суддя Р.В. Волков