ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
"13" лютого 2015 р.Справа № 916/4895/14

За позовом: Публічного акціонерного товариства „УКРТЕЛЕКОМ в особі Регіонального центру технічної експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі № 4 філії Дирекція первинної мережі Публічного акціонерного товариства Укртелеком ;

до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 ;

про стягнення 4 333,52 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Лисевич В.В. довіреність № 4797 від 12.12.2014 року,

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство „УКРТЕЛЕКОМ в особі Регіонального центру технічної експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі № 4 філії Дирекція первинної мережі Публічного акціонерного товариства Укртелеком звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за договором 637-8 від 01.04.2014р. у розмірі 4295,62 грн., 3 % річних у сумі 4,06 грн., пені у розмірі 33,84 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1827 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на невиконання відповідачем прийнятих на себе за договором оренди № 637-8 від 01.04.2014 року зобов`язань в частині повної та своєчасної сплати орендної плати.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.12.2014 року було порушено провадження у справі №916/4895/14 із призначенням її до розгляду в судовому засіданні на 28.01.2015 року.

У судове засідання, призначене на 28.01.2015 року, з`явився представник позивача, який заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому можливості належним чином підготуватися до розгляду справи, надавши суду клопотання в порядку ст. 69 ГПК України про продовження строку розгляду справи на п`ятнадцять днів.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 28.01.2015 року, не з`явився, хоча був повідомлений про його час та місце належним чином, шляхом надсилання судової ухвали від 08.12.2014 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення (а.с.64).

Клопотання щодо розгляду справи за його відсутності до суду не надходило, витребуваних судом доказів ним не надано.

Ухвалою суду від 28.01.2015 року, за клопотанням представника позивача, строк розгляду справи було продовжено на п`ятнадцять днів та у зв`язку із нез`явленням в судове засідання представника відповідача та неподанням сторонами витребуваних ухвалою суду доказів, розгляд справи було відкладено на 13.02.2015 року.

У судовому засіданні 13.02.2015 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судової ухвали про порушення провадження у справі та ухвали про продовження строку розгляду справи та відкладення розгляду справи від 28.01.2015 року на адресу, зазначену у спеціальному витязі з ЄДР (а.с.45-46), що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення (а.с.36,47), у судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав.

При цьому, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, надані під час судового розгляду, суд встановив:
Як свідчать матеріали справи, 01.04.2014р. між ПАТ „Укртелеком в особі Регіонального центру технічної експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі № 4 філії Дирекція первинної мережі Публічного акціонерного товариства Укртелеком та Військовою частиною НОМЕР_1 було укладено договір оренди нерухомого майна товариства (технологічні приміщення ГЕЛКС-4131) №637-8 (а.с.9-14).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Орендодавець передає, а Орендар бере у строкове платне користування частину технологічного приміщення (ГЕЛКС-4131) розташованого за адресою: Одеська область, м. Біляївка, на 1 му поверсі одноповерхового будинку № 154 по вул. Леніна, загальною площею 3,4 кв.м. для встановлення обладнання зв`язку.

Крім цього, сторони у п. 1.2 договору домовилися про те, що на їхні договірні відносини не поширюються норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та «Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна».

Згідно п. 2.1 договору оренди передача орендареві майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноважними представниками сторін акту приймання-передачі майна, вказаного в п. 1.1 договору. При цьому ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження майна переходить до орендаря з відповідними наслідками.

П. 2.2. договору встановлено, що передача майна в оренду не передбачає передачі орендареві права власності на нього. Власником орендованого майна залишається Орендодавець, а Орендар користується ним протягом строку дії цього договору

В розділі 3 договору сторонами визначені умови розрахунків. Так, п. 3.1 договору оренди встановлено, що орендна плата встановлюється Орендодавцем за домовленістю сторін (за договірною ціною) на підставі його внутрішніх нормативних актів і відповідно до фіксованого розміру місячної орендної плати становить 631,71 грн. за 1 кв.м технологічних приміщень. Орендна плата за перший місяць оренди за 3,4 кв.м. всієї орендованої площі становить 2147,81 грн. з ПДВ (20%) та не підлягає коригуванню на індекс інфляції протягом усього строку дії договору оренди.
П. 3.5 договору сторони погодили, що орендна плата перераховується орендарем в безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються орендодавцем не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим та надаються Орендарю разом з актом про надані послуги та податковою накладною.

Розділ 13 договору, сторони погодили, що права та обов`язки ПАТ «Укртелеком», у тому числі проведення розрахунків виконуються Одеською філією товариства.

Згідно з п.12.1 договору, договір укладено на період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року. Сторони домовилися, що умови цього договору поширюються на відносини між ними, які виникли до його укладення, а саме з 01.01.2014 року.

Як свідчать матеріали справи, на виконання вказаних вимог договору позивач щомісячно виставляв та направляв рахунки відповідачу для оплати за оренду приміщення (а.с.22-53).

Проте, відповідач свої зобов`язання за договором в частині своєчасної оплати за користування орендованими приміщеннями не виконав, внаслідок чого у нього за період з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року виникла заборгованість у сумі 4295,62 грн., з позовом про стягнення якої, а також пені у сумі 33,84 грн. та 3% річних у розмірі 4,06 грн. і звернувся позивач до господарського суду.

Проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:
Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності із ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ст. 193 ГК України, яка цілком кореспондується із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Ч.1 ст.762 ЦК України встановлено, що відповідач за користування майном зобов`язаний сплачувати плату, розмір якої встановлено договором.

Як встановлено судом, визначена пунктом 3.1 договору орендна плата за 3,4 кв.м. всієї орендованої площі становить 2147,81 грн., включаючи ПДВ.

Суд, перевіривши розрахунок суми основної заборгованості (а.с.15), дійшов висновку про його обґрунтованість.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 33,84 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 8.2 договору сторони погодили, що у разі наявності заборгованості по орендній платі чи іншим витратам за договором за попередній місяць станом на 20 число поточного місяця, орендарю нараховується пеня від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з 21 числа поточного місяця до дати погашення заборгованості.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України прямо вказано на те, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Крім того, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано спеціальним законом - Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", згідно зі ст.ст.1, 3 якого розмір пені за прострочку платежу, що встановлюється за згодою сторін, обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, судом, при перевірці розрахунку пені (а.с.15) встановлено правильність її нарахування, у зв`язку з чим вимоги про стягнення пені у сумі 33,84 грн. підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про сплату 3 % річних, суд зазначає наступне.
Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний, зокрема, сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних (а.с.15), суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість нарахування на суму 4,06 грн., у зв`язку із чим зазначена позовна вимога також підлягає задоволенню.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог Публічного акціонерного товариства „УКРТЕЛЕКОМ в особі Регіонального центру технічної експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі № 4 філії Дирекція первинної мережі Публічного акціонерного товариства Укртелеком, витрати по сплаті судового збору, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства „Укртелеком в особі Регіонального центру технічної експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі №4 філії Дирекція первинної мережі Публічного акціонерного товариства Укртелеком (65066, м. Одеса, с. Шевченко, 37 лінія, б.46,) основну заборгованість у сумі 4 295 /чотири тисячі двісті дев`яносто п`ять/ грн. 62 коп.; 33/тридцять три/грн. 84 коп. пені;4 чотири/ грн. 06 коп. 3% річних та 1 827,00 /одна тисяча вісімсот двадцять сім/ грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18 лютого 2015 р.

Суддя Ю.М. Щавинська