ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Справа № 910/9555/13

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Овечкіна В.Е. - головуючого,
Корнілової Ж.О. - доповідача,
Цвігун В.Л.,
розглянувши касаційну скаргу
Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД"
прозаміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником
у справі№ 910/9555/13 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг"
доФірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю

про стягнення суми,
за участю представників сторін
від позивача: Галков І.О. (довіреність № б/н від 10.01.2014),
від відповідача: Мариношенко К.А. (довіреність № б/н від 24.04.2013),
від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД": Пінчук-Ніколайчук Ю.В. (довіреність № б/н від 17.03.2014),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2014 у справі № 910/9555/13 (суддя Борисенко І.І.) залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 у справі № 910/9555/13 (у складі колегії суддів: Алданової С.О. - головуючого, Дикунської С.Я., Коршун Н.М.), заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД" задоволено. Замінено сторону (стягувача) виконавчого провадження Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД" у виконавчому провадженні ВП № 42818858, у зв'язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД" прав кредитора, відповідно до договору № 200/11-2013 від 05.12.2013 про відступлення права вимоги (заміни сторони у зобов'язанні).

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2014 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 у справі № 910/9555/13 Господарського суду міста Києва, Фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю звернулась до Вищого господарського суду України, з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.10.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 у справі № 910/9555/13, і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні на її правонаступника.

У касаційній скарзі заявник посилається на порушення та неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 05.06.2014, звертаючись до Господарського суду міста Києва із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні на її правонаступника, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД" посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД" (набувач) 05.12.2013 укладено договір № 200/11-2013 про відступлення права вимоги (заміна сторони в зобов'язанні). Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" фактично вибуло як стягувач у виконавчому провадженні, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД" набуло права вимоги з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2013 у справі № 910/9555/13.

Задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД" про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідно до договору № 200/11-2013 від 05.12.2013 про відступлення права вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" передало Товариству з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД" право вимоги до Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю щодо виконання зобов'язань за договором фінансового лізингу № 1120/12/2007 від 17.12.2007, стягнення заборгованості, за яким було предметом спору у даній справі та на стадії виконання рішення, у якій видано наказ. Встановивши, що виконавче провадження за вказаним наказом не закінчено, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" у виконавчому провадженні підлягає заміні на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД".

Частиною 1 статті 25 Господарського кодексу України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частиною 5 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини 3 пункту 1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", статтею 25 Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальне правонаступництво, у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). У разі заміни кредитора в зобов'язанні не в повному обсязі (у подільному зобов'язанні; в разі передачі новому кредитору права на стягнення неустойки окремо від передачі прав вимоги за основним зобов'язанням тощо) новий кредитор є правонаступником первісного кредитора лише в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу відповідних прав якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України); при цьому якщо правонаступником заявляються відповідні вимоги, то вважається, що позов подано кількома позивачами (стаття 23 Господарського процесуального кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України щодо прав сторін у судовому процесі.

Таким чином, процесуальні норми надають право заінтересованій особі звернутися з відповідною заявою до господарського суду, який на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, може здійснити процесуальне правонаступництво.

Судами встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД" (набувач) 05.12.2013 укладено договір № 200/11-2013 про відступлення права вимоги (заміна сторони в зобов'язанні).

Відповідно до пункту 1.1 договору, кредитор передає, а набувач приймає на себе право вимоги виконання зобов'язань, які виникли на підставі договору фінансового лізингу № 1120/12/2007 від 17.12.2007, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" та Фірмою "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю.

Згідно з пунктом 1.2 договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД" отримало всі права та обов'язки, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" щодо боржника, а саме: право вимагати від Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю належного виконання зобов'язань за договором фінансового лізингу, у тому числі з оплати лізингових платежів, пені, штрафу, викупної вартості, інших платежів, які підлягають сплаті відповідно до умов договору фінансового лізингу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2013 у справі № 910/9555/13, на виконання якого видано наказ від 12.03.2014, присуджено до стягнення з Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" 309948,60 грн. основного боргу,17004,72 грн. неустойки, 4124,43 грн. 3% річних, 340,68 грн. інфляційних втрат та 6634,00 грн. судового збору.

Крім цього, судами встановлено, що виконавче провадження за наказом Господарського суду міста Києва від 12.03.2014 № 910/9555/13 не закінчено, оскільки за змістом статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження вважається закінченим з моменту винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, доказів наявності якої в матеріалах справи не містяться.

Таким чином, суди дійшли до правильного висновку, що стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" у виконавчому провадженні підлягає заміні на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД", а постанова Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 у справі № 910/9555/13 Господарського суду міста Києва - залишенню без змін.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими і такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Відповідно до пункту 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваної постанови не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 у справі № 910/9555/13 Господарського суду міста Києва залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 у справі № 910/9555/13 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддяОвечкін В.Е.
Судді:Корнілова Ж.О.
Цвігун В.Л.