ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015 р. Справа № 914/4545/14

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Львів

про: стягнення 82450,70 грн. вартості недоврахованої електричної енергії

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Никитюк І.С.

Представники сторін:

від позивача: Свідрик Г.Р. (довіреність № 502-4157/2 від 19.12.2014 року)

від відповідача: не з'явився

Представнику позивача роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. У судовому засіданні 10.02.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення 82450,70 грн. вартості недоврахованої електричної енергії.

Позовні вимоги обґрунтовуються порушенням відповідачем Правил користування електричною енергією, про що складено Акти № 027169 від 19.05.2014 року та № 027172 від 26.05.2014 року, на підставі яких комісією по розгляду актів про порушення ПКЕЕ прийнято рішення провести нарахування вартості необлікованої електроенергії на загальну суму 82450,70 грн.

Ухвалою суду від 26.12.2014 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 20.01.2015 року. Ухвалою суду від 20.01.2015 року розгляд справи відкладено на 10.02.2015 року.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав, наведених у позовній заяві, подав через канцелярію суду клопотання вх.№4957/15 від 09.02.2015 року про долучення до матеріалів справи доказів.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив. 27.01.2015 року представником відповідача через канцелярію суду подано відзив вх.№2905/15 на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позову відповідач заперечив повністю. Зокрема, зазначив, що ФОП ОСОБА_1 не був користувачем приміщення, в яких було зафіксовано порушення правил користування електричною енергією та складено акти про порушення №№027169, 027172. Також варто зазначити, що згідно договору оренди нерухомого майна від 15.05.2014 р. вся відповідальність за користування електроенергії покладена на орендаря - ОСОБА_4, яка була зобов'язана укласти з ПАТ «Львівобленерго» договір про постачання електричної енергії у разі використання електричної енергії у своїй підприємницькій діяльності, чого нею не було зроблено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Представниками ПАТ «Львівобленерго» на об'єкті - нежитлові приміщення (магазин) за адресою: АДРЕСА_1, складено наступні Акти про порушення ПКЕЕ відповідно до п.6.41 Правил користування електричною енергією (в подальшому ПКЕЕ), затвердженими Національною комісією регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.96 р. (в редакції постанови НКРЕ України від 17.10.05 р. № 910 із змінами та доповненнями):

- Акт № 027169 від 19.05.2014 року. Перевіркою встановлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі енергопостачальника. На підставі Акту комісія по розгляду актів про порушення ПКЕЕ прийняла рішення провести нарахування вартості недоврахованої електроенергії у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (в подальшому Методики), затвердженої постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006 р. із змінами і доповненнями, яке оформлене протоколом №230 від 27.06.2014 року. Відтак, вартість недоврахованої електроенергії становить 80831,60 грн. Протокол №230 та рахунок скерований відповідачу рекомендованим листом 02.07.2014 року. Як зазначив позивач, станом на час прийняття рішення у справі рахунок на вказану суму не оплачено.

- Акт № 027172 від 26.05.2014 року. Перевіркою встановлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі енергопостачальника. На підставі Акту комісія по розгляду актів про порушення ПКЕЕ прийняла рішення провести нарахування вартості недоврахованої електроенергії у відповідності до Методики на суму 1619,10 грн., яке оформлене Протоколом №231 від 02.07.2014 року. та рахунок скерований відповідачу рекомендованим листом 02.07.2014 року. Протокол та рахунок скерований відповідачу рекомендованим листом 02.07.2014 року. Як зазначив позивач, станом на час прийняття рішення у справі рахунок на вказану суму не оплачено.

Загальна вартість недоврахованої електроенергії становить 82450,70 грн.

Заперечуючи позовні вимоги у повному обсязі, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що при складанні вищевказаних актів про порушення ПКЕЕ представниками ПАТ «Львівобленерго» порушено п.6.41. Правил користування електричною енергією, відповідно до якого у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушення. Із тексту вищевказаних актів про порушення вбачається, що ФОП ОСОБА_1 не був присутній при складанні цих актів про порушення, а натомість, була присутня ОСОБА_4, яка на момент складання актів про порушення не була представником ФОП ОСОБА_1, а була орендарем цих приміщень згідно укладеного між ними Договороу оренди нерухомого майна від 15.05.2014 р., та діяла від свого імені.

Також відповідач зазначив, що відповідно до п.4.6. Договору оренди від 15.05.2014 р. Орендар несе інші зобов'язання та відповідальність згідно з чинним законодавством України, в т.ч., водо-, газо- та електропостачання, і є єдиним відповідачем у випадку виникнення таких спорів.

Пунктом 4.8. Договору визначено, що у разі використання у своїй підприємницькій діяльності води, газу та електроенергії Орендар зобов'язаний укласти з надавачами цих послуг відповідні договора.

Відтак, відповідач зазначив, що вся відповідальність за користування електроенергії покладена на орендаря - ОСОБА_4, яка була зобов'язана укласти з ПАТ «Львівобленерго» договір про постачання електричної енергії у разі використання електричної енергії у своїй підприємницькій діяльності, чого нею не було зроблено.

Позивач проти вказаного заперечив, вказавши, що оскільки нежитлові приміщення, пл. 86,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, де було виявлено порушення ПКЕЕ належать на праві приватної власності ОСОБА_1, відповідальність за вказані порушення повинен нести останній як власник вказаних приміщень. На підтвердження права власності відповідача на вказані нежитлові приміщення позивачем подано через канцелярію суду (клопотання вх.№4957/15 від 09.02.2015 р.) Відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.11.2014 р.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне.

Згідно ст. 175 Господарського Кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією, постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, який укладається між споживачем та постачальником електричної енергії.

Відповідно до пункту 5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року (із змінами та поповненнями), договір на постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Згідно з підпунктом 1 пункту 10.2 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний користуватись електричною енергією для власних потреб виключно на підставі договору.

За змістом частини 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору електропостачання не допускається.

Відповідно до підпунктів 15-17 пункту 8.1 Правил користування електричною енергією, постачальник електричної енергії має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

Згідно з п.6.40 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.96р. (в редакції постанови НКРЕ України від 17.10.05р. №910 із змінами та доповненнями) у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562.

Підпунктом 5 пункту 2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 р. N 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року № 782/12656 (із змінами та доповненнями), встановлено, що даний нормативний документ застосовується на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог Правил, зокрема, у разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю споживача.

Крім того, пунктом 2.6 формулою 2.7 Методики прямо встановлено порядок визначення обсягу та вартості самовільно спожитої електричної енергії в разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 Методики та за умови відсутності у такого договору про постачання електричної енергії. Так, у постанові Верховного Суду України № 3-38гс11 від 16.05.2011 року зазначено, що вирішуючи спори, пов'язані з постачанням і використанням електричної енергії, судам слід врахувати, що дія Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 року поширюється на осіб, які використовують електричну енергію на підставі договору, так і на тих осіб, які в порушення цих Правил споживають електричну енергію в позадоговірному порядку внаслідок самовільного підключення до електромереж.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці є порушення правил користування електричною енергією, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення (ст. 218 ГК України).

Відповідно до п. 6.41. Правил користування електричною енергією, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. На підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків (п. 6.42. Правил користування електричною енергією).

Внаслідок порушення відповідачем Правил користування електричною енергією 29.10.2013 року представниками ПАТ «Львівобленерго» складено Акти № 027169 від 19.05.2014 року та № 027172 від 26.05.2014 року, а комісією по розгляду актів про порушення ПКЕЕ прийнято рішення провести нарахування вартості необлікованої електроенергії на загальну суму 82450,70 грн., які оформлені протоколами засідання комісії №230 від 27.06.2014 р. та № 231 від 27.06.2014 р.

Рішення позивача про донарахування відповідачу 82450,70 грн. вартості недоврахованої спожитої електроенергії є оперативно-господарською санкцією. Відповідно до ст. 237 ГК підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною.

Листами №30-01853 від 02.07.2014 р. та №30/01854 від 02.07.2014 р. відповідачу надіслано копію протоколу № 230 засідання комісії ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 27.06.2014 р., Додаток №1 до протоколу (розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ), Рахунок до сплати №027169 від 01.07.2014 р. обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, а також копію протоколу № 231 засідання комісії ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 27.06.2014 р., Додаток №1 до протоколу (розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ), Рахунок до сплати №027172 від 01.07.2014 р. обсягу та вартості не облікованої електричної енергії.

Згідно з п. 6.43. Правил користування електричною енергією, кошти за недовраховану електричну енергію перераховуються споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом або поточний рахунок постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом. Споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану

електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

В матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем вартості недоврахованої електричної енергії. Відповідач про наявність таких доказів не повідомив.

Суд також бере до уваги заперечення відповідача про те, що відповідальність за порушення ПКЕЕ повинна нести ОСОБА_4, як орендар приміщень за адресою АДРЕСА_1 згідно Договору оренди нерухомого майна від 15.05.2014 р., оскільки відповідно до п.4.6. Договору оренди Орендар несе інші зобов'язання та відповідальність згідно з чинним законодавством України, в т.ч., водо-, газо- та електропостачання, і є єдиним відповідачем у випадку виникнення таких спорів, а пунктом 4.8. Договору визначено, що у разі використання у своїй підприємницькій діяльності води, газу та електроенергії Орендар зобов'язаний укласти з надавачами цих послуг відповідні договора.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4 не є суб'єктом підприємницької діяльності (Дата запису: 18.08.2014; Номер запису: 3037386; Стан суб'єкта: припинено). Відтак, у суду відсутні правові підстави для залучення останньої в якості співвідповідача у справі.

Як доведено позивачем у справі, нежитлові приміщення, пл. 86,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, де було виявлено порушення ПКЕЕ, належать на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується наданими позивачем Відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.11.2014 р.

Положеннями частини 3 статті 13 Конституції України визначено, що власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Відтак, відповідальність за вказані порушення ПКЕЕ повинен нести відповідач як власник вказаних приміщень.

З огляду на викладене, суд вважає підставними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення 82450,70 грн. недоврахованої електричної енергії.

Разом з тим, суд звертає увагу відповідача, що він не позбавлений права та можливості звернення до суду із позовом до особи, яка згідно договорів оренди зобов'язана була укласти договір про електропостачання в загальному порядку із вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу відповідно до положень статті 1191 ЦК України, відповідно до якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати в сумі 1827 грн. слід покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, Законом України «Про електроенергетику», ст.ст. 174, 175, 216, 218 Господарського кодексу України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з боржника - Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (79495, м. Львів, АДРЕСА_2; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3; п/р із спеціальним режимом використання №8951 в Філії ЛОУ АТ «Ощадбанк», МФО 325796; ідентифікаційний код юридичної особи 00131587) 82450,70 грн. недоврахованої електричної енергії та 1827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.02.2015 р.

Суддя Кидисюк Р.А