КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2015 р. Справа№ 04/01/11

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Гарник Л.Л.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання - Атарщіковій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 11.12.2014 року

по справі № 04/01/11 (суддя Гура І.І.)

за заявою приватного підприємства "Литвинський"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Святослав"

про банкрутство,

за участю представників:

від апелянта: Муравський В.В. довіреність № 1450-О від 18.05.2013

від заявника: не з'явився

від боржника: ГуральС.П., довіреність №02-01/8652-Д/04-01-11від 04.11.2014

ліквідатор: не з'явився

В судовому засіданні присутній представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Бованенко О.М., довіреність № 597 від 18.11.2014

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11.12.2014 у справі № 04/01/11 за заявою приватного підприємства "Литвинський" про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Святослав" (надалі по тексту ТОВ «Святослав», боржник, банкрут) відмовлено повністю у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (надалі по тексту ПАТ КБ «Приватбанк», банк, апелянт, скаржник) на бездіяльність ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Юдицького О.В.

Обґрунтовуючи свою ухвалу суд першої інстанції, з посиланням на положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та обставини вказані в поданій банком скарзі на бездіяльність ліквідатора, дійшов висновку, щодо належного виконання арбітражним керуючим Юдицьким О.В. обов'язків ліквідатора ТОВ "Святослав" по справі про банкрутство № 04/01/11, і як наслідок, відмовив у задоволенні поданої ПАТ КБ «Приватбанк» скарги на бездіяльність ліквідатора ТОВ «Святослав». При цьому, приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд врахував, що рішенням господарського суду Черкаської області від 21.03.2012 по справі № 16/5026/1607/2011, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 30.10.2012, встановлено той факт, що в порушення вимог Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" ПАТ КБ "Приватбанк" (апелянт) не вніс до Державного реєстру обтяжень рухомого майна ідентифікуючі ознаки індивідуально визначених предметів обтяження, а також вніс до реєстру записи про обтяження після укладення правочинів по відчуженню майна, яке є предметом даного спору. Також, господарського суду Черкаської області посилався на відсутність з боку ПАТ КБ «Приватбанк» авансування коштів для сплати судового збору за подання ліквідатором позовних заяв про витребування майна із чужого незаконного володіння

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу ПАТ КБ "Приватбанк", а саме визнати незаконною бездіяльність ліквідатора щодо невжиття заходів спрямованих на пошук та повернення майна банкрута, витребувати у ТОВ "Черкаси-Дніпро", ТОВ "Віль-Транс-Сервіс", ТОВ "Агрофірма "Ліга", ФОП Попруги С.О., сільськогосподарського ТОВ "Дружба-Нова" майно банкрута та зобов'язати ліквідатора включити його до ліквідаційної маси банкрута та передати витребуване майно на зберігання ПАТ КБ "Приватбанк".

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ПАТ КБ "Приватбанк" з посиланням на положення ст.ст. 3-1, 24, 25, 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції станом до 19.01.2013), ст.ст. 387, 388, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, а висновки викладені в ухвалі такими, що не відповідають обставинам справи. При цьому, на думку скаржника, арбітражним керуючим Юдицьким О.В., як ліквідатором ТОВ «Святослав», не було здійснено жодних дій, спрямованих на повернення майна ТОВ "Святослав", що знаходиться у третіх осіб. Крім того, банк зазначає, що вжиття ліквідатором заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, жодним чином не залежить від авансування ПАТ КБ "Приватбанк" оплати судового збору за подання позовів про витребування майна ліквідатором у третіх осіб, які на думку апелянта, не є добросовісними набувачами, а майно банкрута має бути витребувано у цих осіб та включене до ліквідаційної маси ТОВ «Святослав».

Ухвалою від 27.01.2015 Київський апеляційний господарський суд у складі: головуючого судді - Копитової О.С., суддів: Гарник Л.Л., Разіної Т.І., відновив ПАТ КБ "Приватбанк" строк на подання апеляційної скарги; прийняв до провадження апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Черкаської області від 11.12.2014 по справі № 04/01/11 та призначено її до розгляду на 10.02.2015.

04.02.2015 до відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ліквідатора ТОВ «Святослав» арбітражного керуючого Юдицького О.В. надійшов відзив (заперечення) на апеляційну скаргу в якому він просить суд залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти задоволення поданої апеляційної скарги, ліквідатор зазначає, що скаржник безпідставно звинувачує його у несвоєчасному поданні заяви про застосування наслідків недійсності правочинів, укладених між ТОВ «Святослав» та ТОВ «Черкаси-Дніпро», оскільки відсутність матеріалів справи №04/01/11 в господарському суді Черкаської об ласті до моменту їх повернення апеляційної та касаційної інстанцій, виключало розгляд поданих ліквідатором заяв судом першої інстанції. В своїй скарзі банк наполягає на тому, щоб ліквідатор включив до складу ліквідаційної маси відсутнє майно та звернувся до суду з позовними вимогами щодо витребування майна від його набувачів, однак, ліквідатор вважає, що відсутнє у банкрута майно, право власності на яке належить іншим особам, не може бути включене до складу ліквідаційної маси до моменту його повернення у власність ТОВ «Святослав», крім того, факт фізичного існування такого майна нічим не підтверджено.

Також, ліквідатор з посиланням на рішення господарського суду Черкаської області від 21.03.2012 по справі №16/5026/1607/2011, залишене без змін постановою Вищого господарського суду України від 30.10.2012, вказував, що зазначеним рішенням було встановлено, що в порушення вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та ре єстрацію обтяжень» ПАТ КБ «Приватбанк» не вніс до Державного реєстру обтяжень рухомого майна ідентифікуючі ознаки індивідуально визначених предметів обтяження, а також вніс до реєстру записи про обтяження після укладення правочинів по відчуженню майна, яке є предметом даного спору, а відтак, задоволення позову про звернення стягнення на заставне майно неможливо, оскільки інші відповідачі є добросовісними набувачами і набули право власності на це майно без обтяжень.

Крім того, ліквідатор зазначає, що звернення до володільців майна, яке було предметом договорів купівлі-продажу №07.04/09-1 та №07.04/09-2 від 07.04.2009, про витребування майна із чужого незаконного володіння можливо лише у позовному провадженні та тягне за собою необ хідність сплати судового збору в розмірі, який перевищує 30000,00 грн., що неможливо у зв'язку з відсутністю коштів у ТОВ «Святослав». При цьому, ліквідатор вказує, що з метою здійснення авансування оплати судового збору для подання позову про витребування майна із чужого незаконного володіння усіх набувачів майна звертався до ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією листа № 02-01/8624/04-01-11 від 29.10.2014 та копією фіскального чеку № 4218 від 31.10.2014. Зазначене звернення було отримане банком 03.11.2014, про що свідчить відповідна відмітка на поштовому повідомлені про вручення. Однак, станом на дату подання ліквідатором відзиву на апеляційну скаргу, жодної відповіді від банку не отримано.

Окрім того, ліквідатор вважає, що місцевим господарським судом правомірно застосовано положення ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а вимоги скаржника в частині витребування майна від ТОВ «Черкаси-Дніпро» та третіх осіб, а також, про передачу витребуваного майна на зберігання кредитору не ґрунтується на законі.

Представник заявника, ліквідатор та інші кредитори в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, матеріали справи містять докази отримання повідомлень суду заявником і ліквідатором, підтверджується долученими до матеріалів оскарження повідомленнями про вручення. За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд ухвали місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі їх представників.

Присутні в судовому засіданні представник боржника та представник ПАТ АБ «Укргазбанк» заперечили проти апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Приписами ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується в першу чергу згідно зі ст. 31 цього Закону за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю; заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими; з підстав, передбачених ч. 10 ст. 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 11 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до місцевого господарського суду зі скаргою на бездіяльність арбітражного керуючого Юдицького О.В., ПАТ КБ «Приватбанк» з посиланням на приписи ст. 3-1, ст. 24, 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зазначав про невиконання останнім обов'язків ліквідатора ТОВ «Святослав», зокрема, не вчинення дій, спрямованих на повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, які володіють ним без достатніх правових підстав.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ліквідатор звертався до суду із заявою про визнання недійсними договорів купівлі-продажу № 07.04/09-1 та № 07.04/09-2 від 07.04.2009, укладених між ТОВ "Святослав" та ТОВ "Черкаси Дніпро". Ухвалою господарського суду Черкаської області від 01.08.2013 по справі № 04/01/11, в задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Святослав" арбітражного керуючого Юдицького О.В. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу № 07.04/09-1 та № 07.04/09-2 від 07.04.2009, укладених між ТОВ "Святослав" та ТОВ "Черкаси Дніпро" відмовлено. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2013, залишеною в силі постановою Вищого господарського суду України від 12.08.2014, частково скасовано ухвалу господарського суду Черкаської області від 01.08.2013 по справі №04/01/11 та визнано недійсним договори купівлі-продажу №07.04/09-1 та №07.04/09-2 від 07.04.2009, укладені між ТОВ "Святослав" та ТОВ "Черкаси Дніпро".

Також, у зв'язку з визнанням недійсними договорів купівлі-продажу №07.04/09-1 та №07.04/09-2 від 07.04.2009, укладених між ТОВ "Святослав" та ТОВ "Черкаси-Дніпро", ліквідатор ТОВ "Святослав" арбітражний керуючий Юдицький О.В. звертався до господарського суду Черкаської області ще й із заявою про застосування наслідків недійсності правочинів, укладених між ТОВ "Святослав" та ТОВ "Черкаси Дніпро".

Щодо доводів банку в частині звернення ліквідатора банкрута з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, ліквідатор пояснив, що таке можливо лише у позовному провадженні та тягне за собою необ хідність сплати судового збору в розмірі, який перевищує 34000,00 грн., що неможливо у зв'язку з відсутністю коштів у ТОВ "Святослав".

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, ліквідатором ТОВ "Святослав" арбітражним керуючим Юдицьким О.В. на адресу ПАТ КБ "Приватбанк" було направлено звернення №02-01/8624/04-01-11 від 29.10.2014 щодо авансування коштів для сплати судового збору за подання позовних заяв про витребування майна із чужого незаконного володіння. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адресат отримав зазначене 03.11.2014, однак, матеріали справи не містять доказів надходження на адресу ліквідатора пропозицій від ПАТ КБ "Приватбанк" щодо авансування оплати судового збору. Не надано таких доказів і апеляційному суду.

Щодо доводів ПАТ КБ "Приватбанк" в частині обов'язку ліквідатора ТОВ "Святослав" арбітражного керуючого Юдицького О.В. включити до складу ліквідаційної маси майна ТОВ «Святослав», що знаходиться у третіх осіб, які на думку апелянта, не є добросовісними набувачами, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до складу ліквідаційної маси включається майно, яке належить банкруту на праві власності або повного господарського відання. Відсутнє у банкрута майно не може бути включене до складу ліквідаційної маси до моменту його повернення, оскільки факт фізичного існування такого майна нічим не підтверджено.

Враховуючи описані вище обставини, дослідивши матеріали справи та подані документи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення скарги ПАТ КБ «Приватбанк» на бездіяльність ліквідатора ТОВ «Святослав» арбітражного керуючого Юдицького О.В., а відтак, не знаходить підстав для скасування ухвали господарського суду Черкаської області від 11.12.2014 по справі № 04/01/11.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Скаржником не надано належних доказів на обґрунтування своїх вимог. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, в зв'язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно спірна ухвала підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладені обставини, керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 11.12.2014 року по справі № 04/01/11 - без змін.

Матеріали справи № 04/01/11 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді Л.Л. Гарник

Т.І. Разіна