ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.02.15р. Справа № 904/9779/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Інтеркредитбанк", (м. Дніпропетровськ)

до Приватного підприємства "Фірма Регалія", (м. Дніпропетровськ)

про стягнення 18 561 803,33 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Погорєлова Н.Ю. - заст. нач. юр. управління (дов. № 178 від 11.01.15р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Інтеркредитбанк" (далі-позивач) звернулося до господарського суду із позовом до Приватного підприємства "Фірма Регалія" (далі-відповідач) про стягнення 17 472 511,40 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 17 000 000,00 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 351 178,08 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 117 369,86 грн. - заборгованість за пенею за прострочення сплати кредиту, 3 963,46 грн. - заборгованість за пенею за простроченими відсотками.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором кредитування № 09-0056/Н від 28.05.14р., в частині повного та своєчасного розрахунку за наданий кредит зі сплатою процентів та комісії.

Публічне акціонерне товариство "Інтеркредитбанк" 20.01.15р. подано до канцелярії суду супровідний лист з додатками № 23/24 від 13.01.15р., яким долучає до матеріалів справи документи, а саме: акт звірки заборгованості станом на 04.12.14р., акт про неможливість вручення акту звірки взаєморозрахунків та виписку з Держреєстру на відповідача.

В судовому засіданні представником позивача надано клопотання про збільшення розміру позовних вимог № 23/110 від 27.01.15р., в якому зазначено, що станом на 28.01.15р. заборгованість відповідача перед позивачем складає у загальному розмірі 18 561 803,33 грн. з яких:

- 17 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом;

- 697 000,00 грн. - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитними коштами;

- 30 173,20 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами;

- 834 630,13 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту.

Відповідач тричі у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

За таких обставин господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Інтеркредитбанк", як кредитор, та Приватним підприємством "Фірма Регалія", як позичальник, було укладено кредитний договір № 09-0065/Н.

Даний договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами зобов'язань відповідно до умов цього договору (п. 13.2 договору).

Згідно п. 1.1. кредитного договору, банк на умовах цього договору, надає позичальнику кредит у формі відкличної невідновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування 17 000 000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути кошти, одержані в межах кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та у строки, передбачені цим договором. Банк надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, відкличності, повернення та плати за користування.

Пунктом 1.3. кредитного договору встановлено, що кінцевий строк повернення повної суми кредиту 27.05.15 року. У разі, якщо день погашення є неробочим (небанківським) днем в Україні, кінцевим строком повернення повної суми кредиту вважається перший наступний за таким неробочим (небанківським) днем робочий (банківський) день в Україні.

Згідно п. 2.1. кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку проценти за користування кредитом із розрахунку 11,5 % (одинадцять цілих п'ять десятих відсотків) річних.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, кредитні кошти призначені на/для поповнення обігових коштів. Видача кредиту на вищезазначені цілі здійснюється шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника № 0195, відкритий в ПАТ "Інтеркредитбанк" код банку 307424, .

Датою надання кредиту вважається день перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника. Позичальник вважається таким, що отримав кредит, після зарахування Банком кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 4.1. цього договору (п. 4.2. кредитного договору).

Датою погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки Банку: кредиту у розмірі фактичної заборгованості та нарахованих процентів, комісії, пені, штрафів, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього договору (п. 4.3. кредитного договору).

Пунктом 4.5. кредитного договору встановлено, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно з 1 (першого) по 10 (десяте) число місяця, наступного за місяцем, за який було здійснено таке нарахування, та остаточно при повному погашенні кредиту (в т.ч. достроково, відповідно до п. 9.2. цього договору), на рахунок для нарахування відсотків за користування кредитом, вказаний в п. 6.1. цього договору. У випадку, якщо 10 (десяте) число місяця є неробочим (небанківським) днем в Україні, то позичальник зобов'язаний сплатити суму нарахованих процентів у перший наступний робочий (банківський) день за таким неробочим (небанківським) днем в Україні.

Погашення кредиту здійснюється позичальником у валюті кредиту у строк, визначений п. 1.3., та достроково, відповідно до п. 9.2. цього договору, на позичковий рахунок, вказаний в п. 1.6. цього договору.

У відповідності до п. 4.7. договору, при порушенні позичальником строку погашення кредиту нарахування процентів здійснюється з розрахунку діючої процентної ставки, збільшеної на 2 процентних пункти, на суму простроченої заборгованості, з першого дня порушення строку погашення кредиту по день, що передує дню усунення вказаного порушення. Нарахування процентів за вказаною у попередньому абзаці ставкою не звільняє позичальника від сплати пені, передбаченої п. 10.2. цього договору.

Банк зобов'язується, за умови виконання позичальником умов та положень цього договору відкрити позичковий рахунок № 0195 в ПАТ "Інтеркредитбанк" код банку 307424 (по тексту договору - позичковий рахунок), рахунок для обліку заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом № 0195 в ПАТ "Інтеркредитбанк", код банку 307424, (п. 6.1. кредитного договору).

Позичальник зобов'язується, використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих процентів на умовах, передбачених цим договором. Самостійно, в порядку передбаченому п. 4.5. цього договору сплачувати проценти за кредит (п. 7.1. договору).

З матеріалів справи вбачається, що Банк на умовах вищевказаного договору надав позичальнику кредит в сумі 17 000 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с. 14) та меморіальним ордером № 12597 від 28.05.14р. (а.с. 15). Отже, свої зобов'язання по наданню кредиту позивач виконав у повному обсязі.

Позивач зазначає, що Приватне підприємство "Фірма Регалія" свої зобов'язання, згідно умов кредитного договору № 09-0056/Н від 28.05.14р., щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування наданим кредитом належним чином не виконало.

17 листопада 2014 року Публічне акціонерне товариство "Інтеркредитбанк" надіслало на адресу Приватного підприємства "Фірма Регалія" вимогу № 23/2159 щодо погашення простроченої заборгованості по процентам, відповідно до умов кредитного договору, протягом десяти календарних днів (а.с. 50 - 51).

Дана вимога позивача щодо погашення відсотків за користування кредитом залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Таким чином, станом на 28.01.15р. заборгованість відповідача перед позивачем за спірним договором складається з наступного:

- 17 000 000,00 грн. - заборгованість за простроченим кредитом;

- 697 000,00 грн. - заборгованість за відсоткам за користування кредитними коштами,

згідно уточненому розрахунку який знаходиться в матеріалах справи (а.с. 81).

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за простроченим кредитом у сумі 17 000 000,00 грн. та по відсоткам за користування кредитними коштами у сумі 697 000,00 грн.

Доказів виконання по оплаті за кредитним договором № 09-0056/Н від 28.05.14р. у загальному розмірі 18 561 803,33 грн. на момент розгляду спору відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 Цивільного кодексу України).

Викладене є підставою для задоволення позову в частині стягнення заборгованість за простроченим кредитом у сумі 17 000 000,00 грн. та відсотків за користування кредитними коштами у сумі 697 000,00 грн.

Згідно п. 10.2. кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту, сплати комісії, сплати процентів та інших платежів, передбачених зокрема п. 1.3., 4.5., 7.4. цього договору, позичальник зобов'язується сплатити на користь та на вимогу банку пеню від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання щодо платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на дату погашення заборгованості, за строк прострочення виконання зобов'язання, на суму невиконаного зобов'язання. День усунення порушення (тобто виконання позичальником відповідного зобов'язання) не включається у строк, за який нараховується пеня.

На підставі п. 10.2. кредитного договору позивач просить суд стягнути з відповідача (з урахуванням збільшення, згідно клопотання № 23/110 від 27.01.15р.) пеню за прострочення сплати кредиту у сумі 834 630,13 грн. та пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами у сумі 30 173,20 грн., згідно розрахунку (а.с. 81).

За ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства.

При викладених обставинах вимоги позивача щодо стягнення пені за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами у сумі 30 173,20 грн. та за прострочення сплати кредиту у сумі 834 630,13 грн. слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Публічне акціонерне товариство "Інтеркредитбанк" 19 грудня 2014 року подало до суду заяву про забезпечення позову № 23/2322 від 18.12.14р., в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на рухоме та нерухоме майно, що є власністю ПП "Фірма Регалія", а також вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на кошти ПП "Фірма Регалія", які відкриті в банківських та інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру суми позовних вимог.

Заява позивача задоволенню не підлягає, оскільки умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що грошові суми або майно, які є у відповідача, на момент подання позову можуть зникнути, зменшитись за кількістю, або погіршитись за якістю на момент виконання рішення - будь-яких обґрунтувань та доказів, які б їх підтверджували, суду позивачем надано не було.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємства "Фірма Регалія" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Комбрига Петрова, буд. 5, кім. 24; р/р 0195 в ПАТ "Інтеркредитбанк", МФО 307424, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Інтеркредитбанк" (49055, м. Дніпропетровськ, вул. Титова, буд. 36; к/р 0 в Управлінні НБУ в Дніпропетровської області, МФО 307424, ) - 17 000 000 (сімнадцять мільйонів) грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 697 000 (шістсот дев'яносто сім тисяч) грн. 00 коп. заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, 834 630 (вісімсот тридцять чотири тисячі шістсот тридцять) грн. 13 коп. пені за прострочення сплати кредиту, 30 173 (тридцять тисяч сто сімдесят три) грн. 20 коп. пені за прострочення сплати за користування кредитним коштами.

Стягнути з Приватного підприємства "Фірма Регалія" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Комбрига Петрова, буд. 5, кім. 24; р/р 0195 в ПАТ "Інтеркредитбанк", МФО 307424, ) до спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, , рахунок № 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891, пункт 2.1. з таблиці ставок судового збору, за якими визначено розмір судового збору) судовий збір у сумі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 12.02.15р.

Суддя І.Ю. Дубінін