номер провадження справи 2/152/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

17.02.2015 справа № 908/6194/14

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімітекс, ЛТД", м. Запоріжжя,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", м. Запоріжжя,

про стягнення 24765,85 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача - Сергієнко В.П., директор, протокол зборів учасників № 1/08 від 02.04.2008 р., паспорт СВ314560 від 16.01.2011 р.;

від відповідача - Стуброва С.Ю., довіреність № 7360 від 04.12.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Лімітекс, ЛТД" з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" 24765,85 грн., з яких: заборгованість за товар за договором поставки № 130077 від 27.05.2013 р. в сумі 20000,00 грн., пеня за порушення строків розрахунків в сумі 929,25 грн., 3% річних за порушення строків розрахунків в сумі 536,60 грн., інфляційні втрати в сумі 3300,00 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 1, 6, 11, 16, 512, 514, 526, 625, 655, 692 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.12.2014 р. порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження № 2/152/14, призначено розгляд справи на 17.02.2015 р.

До початку судового засідання від сторін надійшла спільна заява від 12.02.2015 р. про затвердження мирової угоди у справі, за умовами якої відповідач зобов'язується сплатити позивачу за отриманий товар за договором поставки № 130077 від 27.05.2013 р. 20000,00 грн. до 31.03.2015 р. Позивач відмовляється від своїх позовних вимог про стягнення пені за порушення строків розрахунків в сумі 929,25 грн., 3% річних за порушення строків розрахунків в сумі 536,60 грн., інфляційних втрат в сумі 3300,00 грн. Судові витрати у справі покладаються на позивача.

В судовому засіданні 17.02.2015р. були присутні представники обох сторін, за їх заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представники сторін підтримали заяву про затвердження мирової угоди, просили припинити провадження у справі, повідомили, що наслідки припинення провадження у справі їм відомі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

27.05.2013 р. Приватним акціонерним товариством "Запорізький електровозоремонтний завод" (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лімітекс, ЛТД" (постачальник, позивач) укладено договір поставки № 130077, відповідно до якого постачальник зобов'язується у 2013 році поставити (передати у власність) замовникові товари, зазначені в специфікації(ях) - додатку(ах) до цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі товари на умовах цього договору.

Найменування (номенклатура, асортимент) товарів: відповідно до специфікації(ій) - додатку(ів) до цього договору (п. 1.2 договору).

Відповідно до пунктів 3.1 , 3.2 договору ціна (сума, загальна вартість) цього договору становить 375800,00 грн., у тому числі ПДВ 20%: 62633,33 грн. Ціна за одиницю товару зазначається у специфікації(ях) - додатку(ах) до цього договору.

В додатку №1 до договору (специфікація №1) сторони погодили поставку лісоматеріалів круглих на загальну суму 375800,00 грн. з ПДВ.

У п. 5.1 договору визначено, що товар повинен бути поставлений не пізніше 20 днів від дня отримання постачальником письмової заявки замовника на постачання товару.

Згідно з п. 4.2 договору замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 90 банківських днів з дня підписання сторонами за цим договором акту приймання-передачі товару та отримання замовником оригіналу рахунку на оплату товарів.

Пунктом 7.2.1 договору передбачено, що у разі порушення строків оплати отриманого товару замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі половини облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

У п. 10.1 договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2013 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Отже, на момент розгляду справи умови договору є чинними.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 248505,90 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними № 82 від 30.05.2013 р. на суму 27619,20 грн., № 83 від 30.05.2013 р. на суму 37366,10 грн., № 107 від 20.06.2013 р. на суму 6456,00 грн., № 149 від 26.07.2013 р. на суму 35252,20 грн., № 182 від 19.08.2013 р. на суму 40880,11 грн. № 205 від 04.09.2013 р. на суму 42700,13 грн. № 270 від 20.11.2013 р. на суму 55832,16 грн., № 278 від 29.11.2013 р. на суму 2400,00 грн.

На оплату товару були виписані рахунки № 106 від 30.05.2013 р. на суму 37366,10 грн., № 105 від 30.05.2013 р. на суму 27619,20 грн., № 179 від 26.07.2013 р. на суму 35252,10 грн., №133 від 20.06.2013 р. на суму 6456,00 грн., № 236 від 04.09.2013 р. на суму 42700,13 грн., №213 від 19.08.2013 р. н суму 40880,11 грн., № 323 від 29.11.2013 р. на суму 2400,00 грн., №313 від 20.11.2013 р на суму 55832,16 грн., загалом на суму 248505,80 грн.

На рахунки є посилання у видаткових накладних. Отже, підписуючи видаткові накладні, відповідач також засвідчив факт прийняття рахунків.

Додатково сторонами підписані акти приймання-передачі товару №1 від 30.05.2013 р. на суму 27619,20 грн. (згідно видаткової накладної № 82 та рахунку № 105 від 30.05.2013 р.), № 2 від 30.05.2013 р. на суму 37366,11 грн. (згідно видаткової накладної № 83 та рахунку №106 від 30.05.2013 р.), б/н від 20.06.2013 р. на суму 6456,00 грн. (згідно видаткової накладної № 83 від 30.05.2013 р. та рахунку № 133 від 20.06.2013 р.).

Відповідач здійснив часткову оплату поставленої продукції на підставі рахунків та договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та виписками по рахунку позивача.

Станом на 01.12.2013 р. сторонами підписаний акт звірки взаєморозрахунків № 109, згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем становила 142049,80 грн.

Також сторонами підписаний акт звірки № 83, в якому відповідач підтвердив існування заборгованості перед позивачем станом на 01.03.2014 р. в сумі 40000,00 грн. Після цього відповідачем була здійснена оплата в сумі 20000,00 грн. платіжним дорученням № 2626 від 02.04.2014 р. Інших оплат не було. Таким чином, залишився не оплаченим товар на суму 20000,00 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов п. 4.2 договору відповідач не оплатив поставлений товар протягом 90 банківських днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі товару та отримання замовником оригіналу рахунку на оплату товарів, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 20000,00 грн.

У зв'язку з несплатою товару на суму 20000,00 грн. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в сумі 20000,00 грн., а також нарахованих за порушення строків розрахунків пені в сумі 929,25 грн. та 3% річних в сумі 536,60 грн. за період з 08.10.2013 р. по 25.12.2014 р., а також інфляційних втрат за квітень-листопад 2014 року у сумі 3300,00 грн.

До початку розгляду справи по суті сторони подали суду на затвердження мирову угоду від 12.02.2015 р., за умовами якої відповідач зобов'язується сплатити позивачу за отриманий товар за договором поставки № 130077 від 27.05.2013 р. 20000,00 грн. до 31.03.2015 р. Позивач відмовляється від своїх позовних вимог про стягнення пені за порушення строків розрахунків в сумі 929,25 грн., 3% річних за порушення строків розрахунків в сумі 536,60 грн., інфляційних втрат в сумі 3300,00 грн. Судові витрати у справі покладаються на позивача.

Статтею 78 ГПК України встановлено, що відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову.

Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Мирова угода підписана уповноваженими представниками сторін: з боку позивача генеральним директором ТОВ «Лімітекс, ЛТД» Сергієнко В.П., з боку відповідача - першим заступником голови правління - головним інженером В.К.Коваль, якому довіреністю голови правління ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» від 27.01.2015 р. № 151 надано право підписувати мирові угоди.

Текст мирової угоди стосується виключно прав та обов'язків сторін щодо предмета позову та не порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку затвердити укладену сторонами мирову угоду.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Суд роз'яснив представникам сторін, що згідно з ч. 2 ст. 80 ГПК України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Керуючись ст. 78, п. 7 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити мирову угоду від 12.02.2015 р., укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лімітекс, ЛТД" (пр. Ювілейний, 18/48, м. Запоріжжя, 69114, п/р 3 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО 380805, ) та Приватним акціонерним товариством "Запорізький електровозоремонтний завод" (вул. Залізнична, 2, м. Запоріжжя, 69095, , п/р 9 в ЗВ ДФ АБ «Експрес банк» м. Києва, МФО 306964) наступного змісту:

« 1. Відповідач зобов'язується сплатити позивачу за отриманий товар за договором поставки № 130077 від 27.05.2013 р. 20000,00 грн. (двадцять тисяч грн. 00 коп.) до 31.03.2015р.

2. Позивач відмовляється від своїх позовних вимог про стягнення пені за порушення строків розрахунків в сумі 929,25 грн., 3% річних за порушення строків розрахунків в сумі 536,60 грн., інфляційних втрат в сумі 3300,00 грн.

3. Судові витрати у справі покладаються на позивача.».

Припинити провадження у справі.

Ухвала набирає чинності з моменту її винесення 17.02.2015 р.

У разі невиконання боржником - Приватним акціонерним товариством "Запорізький електровозоремонтний завод" (вул. Залізнична, 2, м. Запоріжжя, 69095, , п/р 9 в ЗВ ДФ АБ «Експрес банк» м. Києва, МФО 306964) умов пункту 1 даної мирової угоди, ухвала господарського суду Запорізької області від 17.02.2015 р. у справі № 908/6194/14 може бути пред'явлена стягувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Лімітекс, ЛТД" (пр. Ювілейний, 18/48, м. Запоріжжя, 69114, п/р 3 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО 380805, ) до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", про стягнення 20000,00 грн. (двадцять тисяч грн. 00 коп.), строк пред'явлення до виконання один рік з 01.04.2015р. до 01.04.2016 р.

Суддя Т.В.Мойсеєнко