ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 лютого 2015 р. Справа № 918/1964/14

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В. розглянувши справу

за позовом Заступник прокурора м.Рівне в інтересах держави в особі Рівненської міської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ГРУП - ІНВЕСТ"

про стягнення коштів в сумі 31 453 грн. 55 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від органу прокуратури : Грицак Ю.М.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора міста Рівне в інтересах держави в особі Рівненської міської ради звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ГРУП - ІНВЕСТ" про стягнення збитків, завданих внаслідок використання земельної ділянки площею 567 кв.м. за адресою: місто Рівне, вул.Симона Петлюри, 19, без правовстановлюючих документів в сумі 31 453 грн. 55 коп.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 25 грудня 2014 року порушено провадження у справі № 918/1964/14, розгляд якої призначено на 15 січня 2015 року.

14 січня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду заступник прокурора м. Рівне подав клопотання, в додатках до якого долучив до матеріалів справи документи, які на думку останнього підтверджують викладені у позовній заяві обставини.

Ухвалами суду від 15 січня 2015 року та від 10 лютого 2015 року розгляд даної справи відкладався.

У судовому засіданні 24.02.2015 р. представник органу прокуратури підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні. Представник Рівненської міської ради до суду не прибув, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, відзиву на позов не подав, вимог не заперечив. Згідно поданого позивачем витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вказана адреса відповідача: 33003, м.Рівне, вул.С.Петлюри, буд.19, та адреса засновників юридичної особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_5: 33025, Рівненська обл., м.Рівне, вул.Ботанічна, буд. 33. Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи, що направлялись на адресу відповідача, повернуті поштовим відділенням з поміткою "За закінченням терміну зберігання" та "За даною адресою фірма не значиться". Інші відомості про місцезнаходження відповідача в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до абзацу третього підпункту 3.9.1 підпункту 3.9 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

За таких обставин, судом вжито необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про дату та місце розгляду справи.

Крім того двомісячний строк розгляду даного спору закінчується 24 лютого 2015 року. Відповідачу було надано достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав та обов'язків.

Зважаючи на наведене суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника органу прокуратури, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, на основі діючого законодавства, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходив з такого.

Судом встановлено, що 26 червня 2008 року Рівненською міською радою було прийнято рішення № 1641 "Про надання та вилучення земельних ділянок", пунктом 7.1 якого вирішено надати Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ГРУП - ІНВЕСТ" в оренду на десять років земельну ділянку площею 567 м.кв. на вул. Симона Петлюри, 19 для обслуговування адміністративної будівлі на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.08.2007 р. (№8406526) (арк.с. 41-43).

Згідно п.20 рішення № 1641 зобов'язано у тримісячний термін з дня ухвалення цього рішення землекористувачам виготовити та отримати документи, що посвідчують право користування землею.

У строки, передбачені даним рішенням Ради ТзОВ "АЛЬФА ГРУП - ІНВЕСТ" не виконав вимоги п.20 щодо виготовлення необхідних документів.

Управлінням земельних відносин Виконавчого комітету Рівненської міської ради було надіслано відповідачу у 2009 р. та 2011 р. попередження, у яких висловлена вимога з'явитися до відповідного органу для вирішення питання щодо заключення договору оренди земельної ділянки (арк.с. 69).

Водночас матеріали справи не містять доказів виготовлення відповідачем документів, що посвідчують право користування землею.

Як вбачається із листа Рівненського міського бюро технічної інвентаризації від 31 грудня 2012 року № 1440, станом на 31 грудня 2012 року за ТзОВ "АЛЬФА ГРУП - ІНВЕСТ" зареєстровано право приватної власності на адмінбудівлі загальною площею 411,4 м.кв., що знаходяться за адресою, місто Рівне, вулиця Симона Петлюри, 19.

Судом встановлено, що відповідач використовував земельну ділянку площею 567 м.кв. по вулиці Симона Петлюри, 19 без правовстановлюючих документів в період з 13 вересня 2008 року по 13 травня 2013 року.

Зазначені вище обставини підтверджуються постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14 травня 2013 року № 5019/1482/12, якою визнано договір оренди земельної ділянки площею 567 м.кв., що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Симона Петлюри, 19 укладеним між радою та товариством з момент набрання чинності рішенням суду, у редакції, викладеній у постанові (арк.с. 24-27).

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи зазначені вище норми ГПК України, та те, що у справі № 5019/1482/12 були ті самі сторони, факт використання земельної ділянки по вулиці Симона Петлюри, 19 відповідачем є доведений.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Плата за землю справляється відповідно до закону.

За приписами частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно пункту 288.1. статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, було встановлено факт використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Так, 11 лютого 2014 року рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №26 затверджено акт про визначення збитків, заподіяних внаслідок не оформлення правовстановлюючих документів на землю та неодержання плати за оренду земельних ділянок згідно з додатками, зокрема актом встановлено, що сума збитків становить 104 726 грн. 36 коп. (арк.с. 44-45).

Також радою на адресу товариства було відправлено лист від 14 лютого 2014 року № 08-309, яким запропоновано відповідачу взяти участь у розгляді матеріалів по визначенню розміру збитків, які були завдані товариством раді внаслідок не оформлення (невчасного оформлення) правовстановлюючих документів на землю та неодержання (недоодержання) плати за оренду земельної ділянки площею 567 м.кв. (арк.с. 46-48).

Вищезазначений лист залишений товариством без відповіді та без задоволення.

У подальшому 11 листопада 2014 року рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №161 затверджено акт про визначення збитків, заподіяних внаслідок не оформлення правовстановлюючих документів на землю та неодержання плати за оренду земельних ділянок згідно з додатками, зокрема актом встановлено, що сума збитків становить 31 453 грн. 55 коп. Зазначеним рішенням перераховані збитки за період з 1 січня 2012 року по 13 травня 2013 року в межах позовної давності (арк.с. 52).

14 листопада 2014 року радою на адресу організації було направлено повідомлення, яким запропоновано добровільно відшкодувати для Рівненської міської ради завдані збитки шляхом укладання відповідного договору про відшкодування збитків (арк.с. 53-55).

Вищезазначене повідомлення та договір на добровільне відшкодування шкоди залишені відповідачем без розгляду та без задоволення у зв'язку з чим, заступник прокурора звернувся з даним позовом в господарський суд Рівненської області.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (частинами 1, 7 статті 193 ГК України).

З урахуванням положень частини 2 статті 224 Господарського кодексу України збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України під збитками розуміються витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже, зі змісту положень роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 1 квітня 1994 року №02-5/215 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди" вбачається, що правовою підставою відповідальності за завдану шкоду є правопорушення, складовими елементами якого є: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вина.

Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Тобто, з урахуванням вище приведених положень, необхідними умовами для стягнення збитків є: 1) підтверджена належними доказами наявність певного розміру шкоди; 2) підтверджена належними доказами протиправна поведінка заподіювача шкоди; 3) засвідчений належними доказами факт того, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача шкоди є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки; 4) докази, що засвідчують наявність ознак вини заподіювача шкоди.

Приймаючи до уваги вищевикладене, на думку суду, предметом доказування у справі про стягнення збитків (що складаються з прямих збитків та упущеної вигоди) є наявність усіх складових елементів правопорушення.

Так, як зазначалося вище, матеріали справи містять усі докази того, що своєю протиправною поведінкою, товариством було завдано шкоди раді (рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 11 листопада 2014 року № 161), також підтверджена протиправна поведінка, яка знайшла своє вираження в ухилянні відповідача від укладання договору оренди земельної ділянки, хоча радою для цього були вжиті усі передбачені чинним законодавством заходи.

Як свідчать матеріали справи, протиправна поведінка товариства, використання земельної ділянки, за адресою: місто Рівне, вулиця Симона Петлюри, 19, площею 567 м.кв. без правовстановлюючих документів в період з січня 2012 - по травень 2013 років, призвела до наслідків у вигляді недоодержання радою суми орендних платежів.

Також, рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 11 листопада 2014 року № 161 встановлено розмір збитків та вину товариства.

Тому, враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність усіх підстав, щодо застосування до відповідача відповідальності у формі відшкодування збитків.

Суд зазначає, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам передбачено Главою 24 Земельного кодексу України.

Згідно частини 1 статті 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Пунктом д) частини 1 статті 156 Земельного кодексу України передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до частини 2 статті 157 Земельного кодексу України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Верховним судом України в пункті 14 постанови Пленуму "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року № 7 вказано, що розміри збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам вилученням (викупом) або тимчасовим зайняттям земельних ділянок у встановленому порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284).

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, згідно пункту 1 якого власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

2 квітня 2013 року Рішенням Рівненської міської ради № 2906 було затверджено Порядок визначення та відшкодування Рівненській міській раді збитків, заподіяних внаслідок не оформлення правовстановлюючих документів на землю та не одержання плати за оренду земельних ділянок (арк.с. 20).

Як свідчать матеріали справи, актом № 6 визначено збитки заподіяні товариством внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів на вулиці Симона Петлюри, 19 (додаток 6 до рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 11 листопада 2014 року № 161, арк.с. 52).

Судом встановлено, що вищезазначене рішення № 161 з актом № 6 (додаток № 6), складене та затверджене з урахуванням положень вищенаведеного законодавства.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що позивач належними та допустимими доказами, як того вимагають приписи статей 33, 34 ГПК України, довів факт протиправного, без відповідних правовстановлюючих документів, використання земельної ділянки відповідачем в період з січня 2012 - по травень 2013 років та факт понесених позивачем збитків у розмірі 31453 грн. 55 коп., суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 1 827 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ГРУП - ІНВЕСТ" (33028, місто Рівне, вулиця Симона Петлюри, 19, ) на користь Рівненської міської ради (33028, місто Рівне, вулиця Соборна, 12 А, ) - 31 453 грн. 55 коп. збитків, завданих внаслідок використання земельної ділянки площею 567 м.кв. за адресою: м.Рівне, вул.Симона Петлюри, 19, без правовстановлюючих документів.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ГРУП - ІНВЕСТ" (33028, місто Рівне, вулиця Симона Петлюри, 19, ) в доход Державного бюджету України 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено "24" лютого 2015 року.

Суддя Бережнюк В.В.