ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р.Справа № 922/55/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання П'ятак А.С.

розглянувши справу

за позовом КП "Дергачікомунсервіс" Дергачівської МР, м. Дергачі
до КП "Малоданилівський комунальник", смт. Мала Данилівка
про спонукання укласти договір
за участю представників сторін:

позивача - Голубничий В.П. за дов.

відповідача - Ящук Н.А. за дов. (після перерви не з'явився).

ВСТАНОВИВ:

05.01.2015р. КП "Дергачікомунсервіс" звернулось до господарського з позовною заявою, згідно якої просить суд зобов'язати КП "Малоданилівський комунальник" укласти договір про приймання стічних вод у комунальну каналізацію в редакції договору запропонованого позивачем.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в призначене судове засідання після перерви не з'явився, через канцелярію суд надав заперечення на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову.

05.02.2015 року відповідач звернувся із клопотанням про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв"язку із зайнятістю представника у іншому судовому процесі.

Розглянувши вказане клопотання, враховуючи наявність в матеріалах справи письмової правової позиції відповідача щодо предмету спору, суд вважає клопотання про відкладення таким, що спрямоване на затягування судового процесу, а тому відмовляє у його задоволенні.

Крім того, позивачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі у якості 3-х осіб на стороні позивача Дергачівської районної державної адміністрації та Дергачівського міжрайонного управління Головного управління державної санітарно-епідеміологічної служби у Харківській області.

Згідно ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду належних доказів того, що рішення з господарського спору може вплинути на права або обов'язки Дергачівської районної державної адміністрації та Дергачівського міжрайонного управління Головного управління державної санітарно-епідеміологічної служби у Харківській області щодо однієї з сторін у справі , суд залишає вказане клопотання без задоволення.

В судовому засіданні 26.01.2015 року оголошувалась перерва до 05.02.2015 року.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень на позов, в зв'язку з чим справа розглядається в порядку ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами справи.

Суд, розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали,всебічно та повно з'ясувавши обставини на яких грунтується позовні вимоги, об'яєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, встановив наступне:

КП "Дергачікомунсервіс" просить суд зобов"язати КП "Малоданилівський комунальник" укласти договір про приймання стічних вод у комунальну каналізацію в редакції договору запропонованого позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Так, відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Застосування судом заходів, які не приводять до захисту права неприпустимо, оскільки це суперечить завданням суду визначеним ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, також відповідно до положень ч. 1 ст. 7 кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Неможливість застосування способу захисту права, який не відповідає Закону і не приводить до відновлення порушеного права узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, викладеною в п. 3 Інформаційного листа № 01-8/2229 від 25.11.2005 року, відповідно до якої суд, дійшовши висновку, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, суд повинен відмовити у позові.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем обрано спосіб захисту, який не відповідає закону, а тому в позові слід відмовити.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати залишаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,12,22,27,33,43,49,75,82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повне рішення складено 10.02.2015 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа №922/55/15