ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" лютого 2015 р.Справа № 921/1493/14-г/8

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М. розглянув справу

за позовом Прокурора Тернопільського району, вул. За Рудкою, 35, м. Тернопіль, в інтересах держави, в особі Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", в особі Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", вул. Митрополита Шептицького, 20, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46008

до відповідача Приватного підприємця ОСОБА_2, с. Таурів, Козівський район, Тернопільська область, 47622

про cтягнення заборгованості в загальній сумі 17 357 грн 77 коп.

За участі представників:

прокурора: Ковальчук М.О. - прокурора відділу представництва інтересів громадян і держави в суді управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді Прокуратури області, довіреність №05/1/2-15 вих.15 від 14.01.2015 р.

позивача: Панчука С.М. - юриста, довіреність №5 від 20.01.2015 р.

відповідача: ОСОБА_4 - повіреного, довіреність №5889 від 29.10.2014 р.

В судовому засіданні 26.01.2015р. прокурору та представникам сторін роз'яснювались процесуальні права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 29, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Прокурор Тернопільського району звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави, в особі Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", в особі Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", м. Тернопіль, надалі - позивач, до Приватного підприємця ОСОБА_2, с. Таурів, Козівський район, Тернопільська область, надалі - відповідач, про стягнення заборгованості в загальній сумі 17 357 грн 77 коп., з яких: 14 482 грн 80 коп. - борг за використаний у січні-квітні 2014 р. природний газ, 1 326 грн 92 коп. - пеня, 218 грн 22 коп. - 3% річних та 1 329 грн 83 коп. - інфляційних нарахувань.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом №2П 1891 від 01.01.2012 р., а також незаконним втручанням в діяльність роботи вимірювальної техніки - газового лічильника "Візар-G4".

Розгляд справи, призначений вперше ухвалою суду від 29.04.2014 року на 15:15 год. 26.01.2015 року, в порядку ст. 77 ГПК України, було відкладено на 16:00 год. 09.02.2015 р. та, відповідно, на 09:20 год. 20.02.2014 р., з викладених у відповідних ухвалах суду підстав. В судовому засіданні 20.02.2015р., в порядку статті 77 ГПК України, було оголошено перерву до 10:30 год. 20.02.2015р., про що належним чином повідомлено прокурора та сторони (розписка - в матеріалах справи).

В судове засідання 20.02.2015 р. прокурор прибув, підтримав в повному обсязі наведені ним обґрунтування підстави для реалізації його повноважень щодо представництва інтересів держави та правомірність позовних вимог до відповідача у даній справі.

В судове засідання 20.02.2015 р. повноважний представник позивача прибув, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Повноважний представник відповідача в судове засідання 20.02.2015 р. прибув, позов не визнає, з викладених в уточненому відзиві на позовну заяву б/н від 04.02.2015р. (зареєстровано канцелярією суду 09.02.2015р. за вх. № 5619) підстав. Посилаючись на рішення Конституційного суду України від 08.04.1999р. за № 3-рп/99 та Постанову Пленуму ВГСУ від 16.01.2013р. за № 2, вважає, що в даному випадку прокурор немає права представляти інтереси позивача, оскільки ним ні в поданій позовній заяві, ні в додаткових поясненнях (інформації) до неї не обґрунтовано якими функціями держави наділене ПАТ по газопостачання та газифікації "Тернопільміськгаз" та які організаційно - розпорядчі та адміністративно-господарські функції держави виконує дане товариство. Зазначає, що інтереси держави прокурором мають бути чітко сформульовані та вмотивовані. Щодо існування укладеного між ПАТ "Тернопільміськгаз" та ПП ОСОБА_2 договору № 2П1891 від 01.01.2012р. на постачання природного газу за регульованим тарифом не заперечує. Проте заперечує факт втручання його довірителя в роботу лічильника. Вважає, що під час перевірки роботи лічильника, за наслідками якої комісією ПАТ "Тернопільміськгаз" було складено Акт експертизи № 19424 від 18.03.2014р., було порушено вимоги Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою НКРЕ № 1181 від 13.09.2012р., зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 11.10.2012р. за № 1715/22027. Стверджує, що ПП ОСОБА_2 будь-яких дій, спрямованих на втручання в роботу лічильника, не вчинялося, а тому пред'явлений прокурором позов є безпідставним та необґрунтованим.

Просить позов, в порядку ст. 81 ГПК України, залишити без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про залишення позову без розгляду, в порядку п. 5 ст. 81 ГПК України, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно абз. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, у позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві.

Отже, за змістом пункту 2 статті 121 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України, обсяг наданих прокурору статтею 29 Господарського процесуального кодексу України прав, представництво прокуратурою інтересів держави у господарському суді є одним із видів представництва в суді, яке за своєю правовою природою є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов'язки.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 №3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 АПК України (ГПК України) (далі - Рішення Конституційного Суду України) під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій ст. 2 АПК України (ГПК України), потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно пункту 5 мотивувальної частини зазначеного рішення, орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, фактично є позивачем у справах, порушених за позовною заявою прокурора, і на підставі частини першої статті 21 АПК України (ГПК України) є стороною в арбітражному (господарському) процесі. Цей орган вчиняє процесуальні дії (відповідні функції) згідно зі статтею 22 АПК України (ГПК України).

В абз. 8 п. 1 Постанови Пленуму ВГС України від 23.03.2012 р. №7 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" зазначено, що згідно з частиною другою статті 29 ГПК у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах громадянина зазначений орган чи громадянин набуває статусу позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позов про стягнення з Приватного підприємця ОСОБА_2 заборгованості в загальній сумі 17 357 грн 77 коп. поданий Прокурором Тернопільського району в інтересах держави в особі Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", в особі Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз".

Поряд з цим, позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за типовим договором на постачання природного газу за регульованим тарифом №2П 1891 від 01.01.2012 р., а також незаконним втручанням в діяльність роботи вимірювальної техніки - газового лічильника "Візар-G4".

З долученого до матеріалів справи типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2П 1891 від 01.01.2012 р. вбачається, що останній укладено між Публічним акціонерним товариством "Тернопільміськгаз", як постачальником, з однієї сторони, та приватним підприємцем ОСОБА_2, як споживачем, з другої сторони.

В прохальній частині позовної заяви прокурор просить прийняти рішення про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 17 357,77 грн. на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз".

Таким чином, з позовних вимог прокурора вбачається, що фактично позов поданий в інтересах Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз".

При цьому, прокурор, посилаючись на ст. 121 Конституції України, ст. ст. 20, 36-1 Закону України "Про прокуратуру", рішення Конституційного суду України від 08.04.1999р. за № 3-рп/99 у справі № 1-1/99, вважає, що у даному випадку відбулось порушення інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а саме: Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", в особі Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз".

Зазначає, що центральним органом державної виконавчої влади, на який, згідно абз. 2 ч. 1 положення про Міністерство енергетики та вугільної промисловості, покладено забезпечення реалізації державної політики в паливно-енергетичному комплексі, є Міністерство енергетики та вугільної промисловості України. ПАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" є підприємством ПЕК, яке забезпечує потреби народного господарства та населення області природним і зрідженим газом, здійснює проектування, будівництво та ремонт газових мереж, транспортує та постачає природний газ, входить до газотранспортної системи України, яке є невід'ємною частиною міжнародного транспортного газу. Згідно даних Витягу з ЄДРЮОФОП ПАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", розмір статутного капіталу підприємства становить 69 972 грн; одним із його засновників є НАК "Нафтогаз України", розмір статутного фонду якої становить 20 964 грн або 29,9%. В свою чергу, згідно даних витягу з ЄДРЮОФОП засновником НАК "Нафтогаз України" є Кабінет Міністрів України, розмір внеску до статутного фонду якого становить 55 840 905 000 грн., а отже, в ПАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" є частка держави в статутному капіталі понад 29%.

Вказує, що НАК "Нафтогаз України" є державним акціонерним товариством відкритого типу, засновником компанії є держава в особі Кабінету міністрів України, акціонерами Компанії є держава в особі Мінпаливенерго - до прийняття в установленому порядку рішення про приватизацію майна Компанії та в особі ФДМ України - після передачі йому акцій Компанії, визначених для продажу згідно з прийнятим рішенням про приватизацію її майна.

Таким чином, враховуючи, що пакет акцій ПАТ "Тернопільміськгаз" знаходиться у державній власності (належить НАК"Нафтогаз України", яке в свою чергу повністю належить державі), а невиконання своєчасних розрахунків за спожитий газ зумовлює дефіцит коштів при проведенні розрахунків НАК "Нафтогаз України" за договорами купівлі - продажу по міждержавним контрактам та дестабілізацію функціонування газової галузі України, беручи до уваги, що несплата споживачами послуг за постачання та транспортування газу завадить підтримувати газотранспортну систему в належному стані, може призвести до неможливості забезпечення газотранспортними підприємствами безперебійного постачання газу споживачам, розрахунку за міжнародними контрактними зобов'язаннями, до дестабілізації функціонування газової галузі України, вбачає порушення інтересів держави та підставність для реалізації прокурором повноважень з представництва інтересів держави шляхом подання даного позову до суду.

Однак, за умови такого висновку, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" повинно підпадати під поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" і порушення інтересів останнього повинні визначатись прокурором як порушення інтересів держави.

Як вбачається з вищенаведеного Рішення Конституційного Суду України, під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" визначається орган державної влади чи місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" є юридичною особою, засновниками якої є НАК "Нафтогаз України" (розмір внеску до статутного фонду - 20 964 грн) та акціонери в кількості 303 особи (розмір внеску - 49 008,00 грн), має право від свого імені вчиняти будь-які правочини та укладати будь-які договори, набувати майнові і особисті немайнові права, нести обов'язки, бути позивачем та відповідачем в суді, у тому числі в суді загальної юрисдикції, в господарському, адміністративному, третейському суді та діє на підставі свого Статуту.

Із змісту Статуту не вбачається, що ПАТ "Тернопільміськгаз", в інтересах якого прокурором подано позов, є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до п. 3.1. Статуту ПАТ, метою його діяльності є виконання комплексу робіт з експлуатації систем газопостачання, проектування, будівництво та ремонт газових мереж, у т. ч. по замовленнях населення, а також одержання прибутку від усіх видів виробничої, торгової комерційної, фінансової й іншої діяльності, дозволеної законодавчими актами України з метою задоволення соціальних і економічних інтересів акціонерів та трудового колективу.

Отже, прокурором заявлено позов в інтересах особи - ПАТ "Тернопільміськгаз", яка не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

НАК "Нафтогаз України" не є учасником спірних відносин за типовим договором на постачання природного газу за регульованим тарифом №2П 1891 від 01.01.2012 р., укладеним самостійними суб'єктами господарювання - ПАТ "Тернопільміськгаз" та ПП ОСОБА_2, тому, визначення її позивачем у даній справі, на думку суду, є безпідставним.

Окрім того, як вже зазначалось вище, прокурор у поданому позові просить стягнути кошти на користь саме ПАТ "Тернопільміськгаз", тобто позов фактично подано в інтересах цієї особи.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов подано в інтересах самостійної юридичної особи - ПАТ "Тернопільміськгаз", а у прокурора відсутні повноваження на пред'явлення позову в інтересах окремого господарюючого суб'єкта.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. №7 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави. Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором. У випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Якщо господарський суд помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 ГПК.

Приймаючи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 1 ч.1 ст. 81 ГПК України.

Поряд з цим, суд відзначає, що зазначене вище не перешкоджає ПАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" самостійно звернутися до суду з позовом за захистом порушених прав у встановленому чинним законодавством порядку.

Статтею 111-28 ГПК України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Судом враховано, що зазначеної правової позиції дотримується Верховний суд України, зокрема у Постанові від 22.02.2005р. по справі № 33/1250-04.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.1, 2, 12, 22, 24, 32, 33, 43, 65, 77, 81 п. 1, 86 Господарського процесуального кодексу України та ст. 7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов залишити без розгляду.

2. Ухвалу направити прокурору Тернопільського району та сторонам по справі.

На ухвалу господарського суду сторонами може бути подано апеляційну скаргу через господарський суд Тернопільської області.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право звернутися до господарського суду в загальному порядку.

Суддя І.М. Гирила