КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2015 р. Справа№ 910/20500/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Шевченка Е.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача - Полєжаєва К.О.,

від відповідача 1- не з'явились,

від відповідача 2- не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фірми «Т.М.М.» товариства з обмеженою відповідальністю б/н від 05.12.14

на рішення господарського суду міста Києва від 26.11.2014

у справі № 910/20500/14

за позовом фірми «Т.М.М.» товариства з обмеженою відповідальністю, м. Київ

до 1 - товариства з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг», м. Київ

2 - товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Торг ЛТД» , м. Київ

про визнання договору уступки прав вимоги недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.11.2014 (суддя Підченко Ю.О.) відмовлено в задоволенні позову фірми «Т.М.М.» про визнання недійсним договору уступки прав вимоги від 05.12.2013 № 204-11/2013. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання спірного договору недійсним, оскільки його укладено з дотриманням норм чинного законодавства.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій просив його скасувати, позовні вимоги задовольнити. Апелянт вважає, що укладений договір уступки прав вимоги не спрямований на реальне настання наслідків та при його укладенні не досягнуто такої істотної умови, як строк дії договору.

Представники відповідачів 1, 2 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належними чином (в страві наявне повідомлення про вручення поштового відправлення).

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Неявка представників відповідачів 1, 2 не перешкоджає розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного розгляду скарги.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

18.12.2007 між ТОВ "Ласка Лізинг" та Фірмою "Т.М.М." -ТОВ укладено договір фінансового лізингу № 1125/12/2007 відповідно до умов якого ТОВ "Ласка Лізинг" зобов'язалось набути у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування автопричіп МАЗ-938660-044 в кількості три одиниці, а Фірма "Т.М.М." зобов'язалася прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах даного договору.

05 грудня 2013 року між ТОВ "Ласка Лізинг" (кредитор) та "Мега Торг ЛТД" (набувач) укладено договір уступки прав вимоги № 204-11/2013 відповідно до умов якого Кредитор передає, а Набувач приймає на себе право вимоги виконання зобов'язань, які виникли на підставі Договору фінансового лізингу.

Згідно п. 1.2 Договору Набувач набуває всі права та обов'язки, які належать Кредитору по відношенню до Фірми "Т.М.М.", а саме право вимоги від боржника належного виконання зобов'язань, у тому числі: оплат лізингових платежів, пені, штрафів, викупної вартості, інших платежів, які підлягають сплаті відповідно з вимогами договору лізингу та законодавства України.

13.01.2014 Фірма «Т.М.М.» отримала повідомлення щодо укладення зазначеного Договору уступки прав вимоги № 204-11/2013.

26.09.2014 Фірма "Т.М.М." звернулась до суду з позовом про визнання договору відступлення права вимоги недійсним. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що незважаючи на перехід права вимоги до ТОВ "Мега Торг ЛТД", всі подальші дії реалізації права вимоги по Договору фінансового лізингу здійснювались на користь "Ласка Лізинг". Крім того, в договорі уступки прав вимоги не зазначено по яким платежам (відповідно до їх терміну оплати) чи з якого часу переходить право вимоги до ТОВ "Мега Торг ЛТД".

Так, Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до статті 215 ЦК України, що кореспондуються з положеннями ст. 207 ГК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З наведеного вбачається, що законом не заборонено вчинення угод щодо відступлення права вимоги та відсутні обставини, з якими закон пов'язує недопустимість відступлення права вимоги.

Вирішуючи даний спір суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Так, пунктом 3.1 Договору визначено, що даний договір вступає в силу з дати його укладання та діє до повного його виконання сторонами, що спростовує твердження позивача, як на підставу визнання даного договору недійсним, про те, що у договорі уступки прав вимоги не зазначено по яким платежам (відповідно до їх терміну оплати) чи з якого часу переходить право вимоги до ТОВ "Мега Торг ЛТД".

Що стосується посилань позивача про те, що незважаючи на перехід права вимоги до ТОВ "Мега Торг ЛТД", всі подальші дії реалізації права вимоги по Договору фінансового лізингу здійснювались на користь "Ласка Лізинг", то вказані обставини не є підставою недійсності договору.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що спірний договір не містить положень, які б суперечили вимогам чинного законодавства або інтересам сторін, а волевиявлення сторін правочину є вільним та відповідає їхній внутрішній волі, тобто відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача в поданій апеляційній скарзі є безпідставними, не свідчать про недійсність договору та не спростовують висновків суду.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. Рішення суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та матеріалах справи, прийняте відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 26.11.2014 у справі №910/20500/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу фірми «Т.М.М.» товариства з обмеженою відповідальністю - без задоволення.

2. Справу № 910/20500/14 повернути господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя О.Ф. Синиця

Судді В.О. Зеленін

Е.О. Шевченко