ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 р. Справа № 918/2050/14

Суддя Романюк Р.В. розглянувши матеріали справи

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Пульсар і Ко"

про стягнення 9 700 грн.00 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_2 (свідоцтво НОМЕР_2 від 29.11.2010р.);

від відповідача : не з'явився

Обставини справи: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Пульсар і Ко" 9 200 грн. 00 коп. заборгованості за надані послуги.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він на підставі договору - заявки № 049-10 від 07.10.2014 року надав відповідачу послуги по перевезенню вантажу, вартість яких останнім не сплачена.

У відзиві на позов ТОВ "Компанія "Пульсар і Ко" зазначило, що платіжний документ на перерахування грошових коштів в сумі 9 200 грн., згідно виставленого позивачем рахунку-фактури СФ-0091014 від 09.10.14р., ним оформлено та передано на виконання до обслуговуючого банку (ПАТ КБ "Приватбанк"), однак останній перерахував зазначені грошові кошти на рахунок відмінний від того, який було зазначено в платіжному дорученні. За твердженням відповідача він належним чином оформив платіжний документ на перерахування грошових коштів, а зарахування коштів на відмінний рахунок від того який позивач зазначив в рахунку-фактурі сталось з вини банку, що свідчить про належне виконання з його боку взятих на себе зобов'язань.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача 04.02.2015р. в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

07.10.2014р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Пульсар і Ко" укладено договір - заявку № 049-10, за умовами якої позивач зобов'язувався надати відповідачу послуги по перевезенню вантажу за маршрутом Рівне - Харків(3) (а.с. 11).

Згідно з умовами визначеними у вказаній заявці-договорі, датою завантаження вантажу сторони визначили 07.10.2014р. о 15:00. вартість послуг становить 9 200 грн. 00 коп.

Як вбачається з зібраних у справі доказів (підписаним сторонами актом виконаних робіт від 09.10.2014 р. та договором-заявкою на перевезення вантажів автомобільним транспортом №049-10 від 07.10.2014р а.с.11-12), позивач надав Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Пульсар і Ко" транспортні послуги за маршрутом Рівне - Харків(3) по перевезенню вантажу, визначеному в договорі - заявці.

09.10.2014р. позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру № СФ-0091014 на оплату наданих транспортних послуг на суму 9 200 грн. на рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ "ВіЕс Банк" МФО 325213, отримувач ФОП ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договору даного виду, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 916 ЦК України, за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

У відповідності до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Надання позивачем послуг по перевезенню вантажу відповідача підтверджується залученими до матеріалів справи доказами (договором-заявкою на перевезення вантажів автомобільним транспортом №049-10 від 07.10.2014р. та актом виконаних робіт від 09.10.2014 р. (а.с.11-12) та не заперечується позивачем у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, оскільки у договорі-заявці №049-10 від 07.10.2014р. термінів оплати обумовлено не було, позивач звернувся із письмовою вимогою до відповідача про сплату заборгованості в сумі 9 200 грн. 00 коп. (а.с. 13).

24.11.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Пульсар і Ко" на зазначену вимогу була надана відповідь №282 в які останній зазначає, що кошти в сумі 9 200 грн. були перераховані 24.11.2014 року на вказані у рахунку-фактурі №СФ-00901014 від 09.10.2014 року реквізити, а саме р/р НОМЕР_3 у ПАТ "ВіЕсБанк", МФО 325212, однак банком платника Рівненською філією ПАТ КБ "Приватбанк", було самостійно змінено рахунок одержувача коштів за платіжним дорученням від 24.11.2014 року на рахунок НОМЕР_4 у рівненській філії ПАТ КБ "Приватбанк" і на цій підставі у задоволенні вимоги було відмовлено.

Станом на день розгляду справи доказів сплати вартості транспортних послуг, обумовлених договором - заявкою № 049-10 від 07.10.2014р. суду не подано.

За таких обставин, враховуючи, що факт надання послуг по перевезенню вантажів, обумовлених в договорі-заявці № 049-10 від 07.10.2014р. та їх вартість підтверджується зібраними у справі доказами та не заперечується відповідачем у справі, то за відсутності доказів зарахування грошових коштів на рахунок позивача, вказаний у акті виконаних робіт та рахунку-фактурі, позовні вимоги про стягнення 9 200 грн. заборгованості за надані послуги судом визнаються обгрунтованими.

Стосовно посилання відповідача про невиконання обслуговуючим банком його платіжного доручення на перерахування вказаних грошових коштів позивачу (зміну реквізитів отримувача коштів), то воно не приймається судом до уваги, оскільки правовідносини відповідача та банківської установи обумовлюються відповідним договором на обслуговування рахунку і невиконання (порушення) банком цих умов не є предметом спору у цій справі та не звільняє відповідача від зобов'язань перед третіми особами, взятих на себе за господарськими договорами.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та оплати послуг адвоката, як судові витрати.

Статтею 44 ГПК України дано визначення складу судових витрат, згідно положень якої судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно положень п. 2 частини 1 ст. 49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони, пропорційно задоволених вимог.

Як вбачається з залучених до матеріалів справи Договору про надання правової допомоги № 23/12/2014 від 23.12.2014 р., квитанції до прибуткового касового ордеру № 2/12 від 24.12.2014 р., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 748 від 29.11.2010р., грошові кошти в сумі 500 грн. позивачем фактично сплачені адвокату ОСОБА_2 за послуги по підготовці позову та представництва інтересів позивача в суді у цій справі, а відтак вони є судовими витратами в розумінні ст. 44 ГПК України.

Згідно частини 5 ст. 49, суми які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову на відповідача.

З огляду на зазначене, позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Пульсар і Ко" на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 9 200 грн. 00 коп. заборгованості за надання послуг перевезення підлягає задоволенню з покладенням на відповідача судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а тому, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Пульсар і Ко" (33016, м. Рівне, вул. Фабрична, 2, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) - 9 200 грн. 00 коп. заборгованості, 1 827 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 500 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "09" лютого 2015р..

Суддя Романюк Р.В.