РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2015 р. Справа № 902/1504/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Сініцина Л.М.

суддів Гудак А.В.

при секретарі судового засідання Юрчук Ю.М.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача Військова частина НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) на рішення господарського суду Вінницької області від 13.11.14 р.

у справі № 902/1504/14 (суддя Білоус В.В. )

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіа Снаб Сервіс"

відповідач Військова частина НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України)

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Головне управління Державної казначейської служби у Вінницькій області

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Держана фінансова інспекція у Вінницькій області

про стягнення 13608 грн., з яких: 12000 грн. - сума боргу не повернутого депозиту, 1608 грн. - інфляційні втрати за 2013 р., 2014 р., згідно договору про закупівлю товарів за державні кошти № 248/12 від 24.10.2012 р.

за участю представників сторін:

позивача - Шульга О.І.,представник , довіреність в справі

відповідача - не з`явився

третя особа 1-не з"явився

третя особа 2-не з"явився

Судом роз`яснено представнику позивача права та обов`язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 13 листопада 2014 року у справі № 902/1504/14(суддя Білоус В.В.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Снаб Сервіс" до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення неповернутого депозиту задоволено частково.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІА СНАБ СЕРВІС" 12 000 грн. боргу неповернутого депозиту, та судовий збір в сумі 1827 грн.

Припинено провадження у справі в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 1608 грн.

Постановляючи вказане рішення, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 509, 525, 526, 655, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ч.3,4,5 ст.24,ст.26 Закону України "Про здійснення державних закупівель" ,ст. 35 ГПК України та прийшов до висновку, що факт своєчасного постачання товару за Договором № 248/12 є встановленим Київським апеляційним господарським судом у постанові від 13 травня 2014р. у справі № 910/155/14 фактом; прострочення зобов`язання щодо поставки товару не було,тому заявлені вимоги щодо стягнення 12 000 грн. боргу не повернутого депозиту є законними і обґрунтованими.

Крім того, заява про часткову відмову від позовних вимог щодо інфляційних втрат в сумі 1608 грн. не суперечить чинному законодавству.

Не погодившись з постановленим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення місцевого суду прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим, у зв"язку з чим підлягає скасуванню.

На думку скаржника, при ухваленні рішення судом невраховані приписи статті 610 ЦК України, якими визначено, що порушенням зобов`язання є не тільки невиконання зобов`язання, але і його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Вказує, що позивач звернувся до відповідача з листом про продовження строку постачання Товару лише 27.12.2012р., після спливу визначеного Договором строку його постачання (до 01.12.2012h/). Доказів про те, що належне виконання зобов`язання щодо постачання товару у період з 01 по 20 грудня 2012 року виявилося неможливим внаслідок незалежних від нього обставин , позивач не надав.

Оскільки на момент досягнення домовленості про укладання додаткової угоди № 1 стосовно продовження строку постачання товару (28.12.2012р.) Постачальник вже порушив умови, які визначені Договором, твердження про належне виконання ним зобов`язання вважає необґрунтованим.

На думку скаржника, судом першої інстанції залишено поза увагою покликання відповідача на виконання ним вимог Державної фінансової інспекції про необхідність повернення до Державного бюджету України коштів, наданих ТОВ "Авіа Снаб Сервіс" як забезпечення виконання умов Договору.

Апелянт просить апеляційний суд звернути увагу щодо необґрунтованості твердження суду про відсутність правових підстав для перерахування коштів до відповідного бюджету, а не повернення їх позивачу.

Вважає, що судом першої інстанції не враховані положення пункту 46 статті 29 Бюджетного кодексу України, згідно яких кошти, отримані від учасника-переможця процедури закупівлі під час укладання договору про закупівлю як забезпечення виконання цього договору в частині здійснення закупівель за рахунок коштів державного бюджету, належать до доходів загального фонду Державного бюджету України.

Крім того, скаржник наголошує у скарзі, що кошти в сумі 12 000 грн., які надані позивачем як забезпечення виконання умов Договору , у відповідача відсутні, оскільки були перераховані до державного бюджету України за платіжним дорученням від 22.10.2013 року № 662 , а тому вимога про їх стягнення є безпідставною.

Просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 13 листопада 2014 року та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Снаб Сервіс" відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що апелянт безпідставно вважає, що суд першої інстанції мав додатково з"ясувати, чи порушив постачальник (Позивач) умови Договору щодо своєчасного постачання товару. Між тим, Київським апеляційним господарським судом по справі № 910/155/14 13 травня 2014 року була винесена постанова, якою військовій частині НОМЕР_1 було відмовлено у стягненні з ТОВ Авіа Снаб Сервіс пені за несвоєчасну поставку товару, оскільки зміна строку постачання товару відбулася за згодою сторін, при визнанні сторонами об`єктивних обставин, які документально підтверджені. Даним рішенням, яке вступило в законну силу, суд підтвердив, що порушення терміну постачання товару не було.

На думку позивача, не заслуговує на увагу покликання апелянта на те, що місцевий господарський суд залишив поза увагою виконання відповідачем вимог Державної фінансової інспекції про необхідність повернення до державного бюджету України коштів, наданих ТОВ Авіа Снаб Сервіс як забезпечення виконання умов договору.

Позивач вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно дослідив наявні у справі докази та прийшов до висновку, що посилання Відповідача на виконання ним вимоги Державної фінансової інспекції не спростовують зобов`язання, взяті у п.11.5 Договору. Відповідач був зобов`язаний і за договором і за Законом України. "Про здійснення державних закупівель" від 01.06.2010 року повернути депозит позивачеві.

ТОВ "Авіа Снаб Сервіс" вважає, що тільки від Військової частини НОМЕР_1 він має право вимагати повернення коштів в сумі 12 000 грн., захищаючи своє порушене право. Крім того вказує, що не має жодних правових підстав вимагати їх повернення від відповідного бюджету, якому відповідач їх перерахував.

Просить рішення господарського суду Вінницької області від 13.11.2014 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 21 січня 2015 року за клопотанням апелянта до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача були залучені : Головне управління державної казначейської служби у Вінницькій області та Державна фінансова інспекція у Вінницькій області.

Від Головного управління державної казначейської служби у Вінницькій області надійшла заява,відповідно до якої він підтримує позицію військової частини НОМЕР_1 , просить апеляційну скаргу розглядати без участі їх представника.

Відповідно до поданого відзиву Державна фінансова інспекція у Вінницькій області вказує, що позивачем документально не підтверджені об`єктивні обставини непостачання товарів в період з 02 по 16 грудня 2012 року, чим порушено п.5.1 Договору. Вважає позовні вимоги щодо повернення коштів безпідставними і необґрунтованими. Просить рішення господарського суду Вінницької області у даній справі скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Авіа Снаб Сервіс" відмовити.

В судове засідання представники апелянта та третіх осіб не з`явилися, про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлені належним чином та заздалегідь, про що свідчать повідомлення відділення поштового зв`язку про вручення ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 21 січня 2015 року про призначення судового розгляду на 18 лютого 2015 року ( а.с.137-139 ).

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Враховуючи, що явка сторін обов`язковою не визнавалась, обмеженість строків вирішення спору, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та визнала за можливе розглянути справу у відсутність представників апелянта та третіх осіб.

В судовому засіданні апеляційного господарського суду представник позивача вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Вінницької області від 13.11.2014 року без змін. При цьому, просить врахувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 13 травня 2014 року у справі № 910/155/14,яка набрала законної сили і якою встановлено, що порушення терміну постачання товару не було.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга в/ч НОМЕР_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 24.10.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „АВІА СНАБ СЕРВІС" ("Постачальник") та Військовою частиною НОМЕР_1 ("Замовник") було укладено договір № 248/12 про закупівлю товарів за державні кошти.

Крім того , 28.12.2012 р. між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 про зміни умов договору від 24.10.2012 р. № 248/12 про закупівлю товарів за державні кошти, реєстраційний номер 316/12, якою строк поставки було перенесено, відповідно до специфікації товару (невід"ємна частина угоди № 1, п.9. угоди), до 31.01.2013 року.

30.01.2013 р. сторони підписали додаткову угоду № 2 про зміни умов Договору від 24.10.2012 р. № 248/12 про закупівлю товарів за державні кошти, реєстраційний номер 2/13.

29.03.2013 р. сторони підписали додаткову угоду № 3 про зміни умов Договору від 24.10.2012 р. № 248/12 про закупівлю товарів за державні кошти, реєстраційний номер 9/13.

Згідно з умовами договору позивач зобов`язався у 2012 році поставити відповідачу товар, зазначений у пункті 1.2 та у Специфікації товару (Додаток № 1 до Договору). Замовник (Відповідач) зобов`язався прийняти та оплатити такий Товар.

В п. 1.2. договору сторони передбачили найменування товару: один комплект лопатів рульового гвинта для вертольоту МІ-8МТ, код 35.30.5. Вузли та деталі для літальних апаратів згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК016-97. Кількість товару зазначена у Специфікації товару (Додаток № 1 до Договору).

Відповідно до п.п.3.1., 4.1. договору, додаткової угоди № 1 від 28.12.2012 р. сума цього договору становить 600 000 грн., у тому числі ПДВ (20%) у розмірі 100 000 грн. Сума цього договору включає всі витрати постачальника, які пов`язані з постачанням товару. У випадку перевищення постачальником суми договору, сума перевищення оплаті не підлягає.

Розрахунки за товар здійснюються за фактом постачання згідно з чинним законодавством протягом 2013 бюджетного року, після надання представнику замовника наступних документів: рахунку-фактури; видаткової накладної; акту прийому поставленого товару (Додаток № 4 до Договору); акту прийому (форма № 4, затверджена наказом Міністра оборони України від 24.12.10 р. № 690).

Пунктом 5.1. договору та додатковою угодою № 3 від 29.03.2013 р. визначено строк постачання Товару: товар постачається після відправлення повідомлення замовником постачальнику про готовність до виконання умов договору, але не пізніше 31.05.2013 р.

Згідно п.10.1. договору, додаткової угоди № 3 від 29.03.2013 р. цей договір набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами. Термін дії договору - до 30 червня 2013 року, в частині гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання, а в частині оплати - до кінця - 2013 р.

П.п. 11.1. договору визначено , що Військова частина НОМЕР_1 є розпорядником коштів за даним договором.

Згідно п. 11.5. договору не пізніше дати укладення договору, постачальник вносить забезпечення його виконання у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок. Вид надання забезпечення виконання договору: депозит. Перерахування забезпечення виконання договору про закупівлю здійснюється на розрахунковий рахунок № 0001 Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, МФО 802015, одержувач - військова частина НОМЕР_1 . У призначенні платежу обов`язково вказати: "Забезпечення виконання договору про закупівлю лопатей рульового гвинта для вертольоту МІ-8МТ". Копія платіжного документу про перерахування забезпечення виконання договору про закупівлю надається постачальником разом з проектом цього договору, підписаного постачальником.

Замовник у строк не пізніше ніж протягом трьох банківських днів з дня виконання постачальником своїх зобов"язань щодо постачання товару, повертає забезпечення виконання договору постачальнику. Забезпечення виконання договору про закупівлю не повертається замовником у разі не виконання, неповного або несвоєчасного виконання постачальником своїх зобов`язань за договором.

На виконання умов п. 11.5 договору позивач перерахував у якості забезпечення виконання договору депозит у розмірі 12 000 грн., що стверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 265 від 08 жовтня 2011 року (а.с. 42)

На підставі договору та додаткової угоди № 1 від 28 грудня 2012 року, обумовлений сторонами товар, відповідно до транспортної накладної був поставлений позивачем і прийнятий 23.01.13 р. комісією у складі : голова- заст. командира з озброєння підполковник Святенко В.А. та члени комісії -заст. начальника озброєння - начальник І АС підполковник Алтухов В. А., старший інженер І АС майор Гранковський О.А., начальник авіаційно-технічної служби капітан Шишков С.М. на тимчасове зберігання, про що було складено акт № 2 від 23.01.2013 року.(а.с. 43) Відповідно до акту № 3 від 23.01.2013 року, представником замовника Бокієвим В.М. фактично матеріальні засоби, які поступили та які перераховані в акті, були прийняті 23.01.2013 року на відповідальне збереження. (а.с. 44)

Додатковими угодами № 2 від 30.01.2013 р. та № 3 від 29.03.2013 р. до договору № 248/12 від 24.10.2012р. строк поставки було продовжено до 31.05.2013 р.

Остаточне приймання товару відбулося згідно акту прийому поставленого товару від 09 квітня 2013 р. № 1, відповідно до якого поставлено товар на загальну суму 600 000 грн.(а.с. 45 )

Таким чином ,правильним є висновок суду про те, що свої зобов"язання за договором позивач виконав у відповідності із узгодженою домовленістю.

Крім того, за умовами п. п. 4.1 та 11.3 (із змінами) Договору відповідач взяв на себе зобов`язання при належній поставці товару повернути забезпечення виконання зобов"язання у розмірі 12 000 грн. не пізніше ніж протягом трьох банківських днів з дня виконання Постачальником (Позивачем) своїх зобов "язань щодо постачання Товару.

16 вересня 2013 року позивач надіслав відповідачу претензію за № 151, відповідно до якої вказав, що не було повернуто забезпечення договорів, в т.ч і договора № 248/12, просив погасити кредитну заборгованість в розмірі 1 224 000 грн. або надати графік погашення такої заборгованості.

На дану претензію було отримано відповідь від 30.09.2013 р. за № 350/129/138/955пс за підписом заступника командувача з логістики - начальника логістики Командування Повітряних Сил Збройних Сил України В.А.Шатова, в якій зазначено, що: питання повернення забезпечення виконання договорів про закупівлю у сумі 24 000, 00 (по двох аналогічних договорах) буде розглянуте після отримання відповідного судового рішення(а.с. 47)

В матеріалах справи міститься вимога Державної фінансової інспекції у Вінницькій області від 25.09.2013р. № 0208.28-14/6783, з якої вбачається, що остання проводила ревізію окремих питань фінансово господарської діяльності в/ч за період з 01.01.2011р. по 01.06.2013р., якою встановлено , що в порушення вимог ч.3 ст. 26 Закону України « Про здійснення державних закупівель» та п. 11.5 договору, укладеного з ТОВ» Авіа Снаб Сервіс» не повернуто до державного бюджету забезпечення виконання умов договорів в сумі 24 000 грн. відповідно, у зв`язку з чим вимагали забезпечти повернення коштів до державного бюджету .(а.с.71-72)

Платіжним дорученням № 662 від 22 жовтня 2013р. кошти в розмірі 24 000 грн. ( в т.ч і по договору № 248/12 були перераховані до Державного бюджету України .

Аналізуючи встановлені обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд вважає за необхідне застосувати наступні положення чинного законодавства.

Згідно ст. 509 ЦК України, - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно ст. 655, ст.712 ЦК України за договором купівлі-продажу, положення якого застосовуються до договорів поставки одна сторона (продавець) зобов`язується передати у власність другій стороні (покупцеві) товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України визначено ,якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до Додаткової угоди № 3 від 29 березня 2013 року внесені зміни до п. 5.1 Договору і викладеного його у новій редакції: Термін постачання товару: товар постачається після відправлення повідомлення замовником постачальнику про готовність виконання умов Договору,але не пізніше 31 травня 2013 року .

Разом з тим, матеріалами справи стверджується, що остаточне приймання товару відбулося 09 квітня 2013 р., що стверджується актом прийому поставленого товару від 09.04.2013р. № 1.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13 травня 2014 р. у справі № 910/155/14 було скасовано рішення господарського суду м. Києва від 14.03.2014 р. про стягнення пені з ТОВ Авіа Снаб Сервіс. Прийнято нове рішення, яким у позові заступника Вінницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 до ТОВ Авіа Снаб Сервіс про стягнення пені за непоставку товару відповідно до умов договору № 248/12 від 24.10.2012р. у строк відмовлено. (а.с. 48-53)

Даною постановою також встановлено, що висновок суду першої інстанції про те, що доказів на підтвердження наявності об`єктивних обставин у період з 02.12.2012 р. до 27.12.2012 р., які унеможливили постачання товару до 01.12.2012 р. відповідачем не надано, не відповідає дійсності. Зміна строку постачання товару відбулася за згодою сторін, при визнанні сторонами об`єктивних обставин, які документально підтверджені. Факт документального підтвердження об`єктивних обставин щодо затримки поставки визнає і сам позивач.

У зв`язку з відсутністю порушення строку постачання товару суд апеляційної інстанції відмовив у стягненні пені, передбаченої п.7.2 Договору.

Згідно імперативних приписів ч.2 ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно з п. 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 р. № 18 не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус.

У рішенні від 25.07.2002р. по справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Колегія суддів з врахуванням ч.2 ст.35 ГПК України вважає, що згадані юридичні факти не підлягають повторному доведенню чи переоцінці при розгляді даного спору та вважає доведеним той факт , що порушення терміну постачання товару відповідно до умов договору № 248/12 від 24.10.2012р. не було .

Таким чином, доводи апелянта про те, що позивач не належно виконав зобов`язання щодо поставки товару у період з 01 до 20.12.2012 р. спростовуються вищенаведеним.

Як вже зазначалось,відповідно до п 11.5 Договору № 248/12 від 24.10.2012р. не пізніше дати укладення договору, постачальник вносить забезпечення його виконання у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок. Вид надання забезпечення виконання договору: депозит. Перерахування забезпечення виконання договору про закупівлю здійснюється на розрахунковий рахунок № 0001 Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, МФО 802015, одержувач - військова частина НОМЕР_1 . У призначенні платежу обов`язково вказати: "Забезпечення виконання договору про закупівлю лопатей рульового гвинта для вертольоту МІ-8МТ". Копія платіжного документу про перерахування забезпечення виконання договору про закупівлю надається постачальником разом з проектом цього договору, підписаного постачальником.

Замовник у строк не пізніше ніж протягом трьох банківських днів з дня виконання постачальником своїх зобов"язань щодо постачання товару, повертає забезпечення виконання договору постачальнику. Забезпечення виконання договору про закупівлю не повертається замовником, у разі не виконання, неповного або несвоєчасного виконання постачальником своїх зобов`язань за договором.

Крім того, згідно з ч.3, 4, 5 ст. 24, ст. 26 Закону України "Про здійснення державних закупівель" від 01.06.2010 р., який був чинний станом на 09.04.2013 р., забезпечення пропозиції конкурсних торгів не повертається замовником у разі: відкликання пропозиції конкурсних торгів учасником після закінчення строку її подання; непідписання учасником, що став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю; ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після акцепту його пропозиції конкурсних торгів, якщо надання такого забезпечення передбачено документацією конкурсних торгів.

Замовник повинен повернути забезпечення пропозиції конкурсних торгів учаснику протягом трьох банківських днів з дня настання підстави для повернення забезпечення пропозиції конкурсних торгів у разі: закінчення строку дії забезпечення пропозиції конкурсних торгів, зазначеного у документації конкурсних торгів; укладення договору про закупівлю з учасником, що став переможцем конкурсних торгів; відкликання пропозиції конкурсних торгів до закінчення строку її подання; закінчення процедури закупівлі у разі неукладення договору про закупівлю з жодним з учасників, що подали пропозиції конкурсних торгів.

Кошти, що надійшли як забезпечення пропозиції конкурсних торгів (у разі якщо вони не повертаються учаснику), підлягають перерахуванню до відповідного бюджету, а в разі здійснення закупівлі підприємствами, об`єднаннями підприємств не за бюджетні кошти - перераховуються на рахунок підприємства, об`єднання підприємств.

Замовник має право вимагати від учасника-переможця внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачене документацією конкурсних торгів. Замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником-переможцем договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсними, у випадках, передбачених частинами першою та другою статті 30, частиною третьою статті 31 цього Закону, а також згідно з умовами, зазначеними у договорі, але не пізніше ніж протягом трьох банківських днів з дня настання зазначених обставин. Розмір забезпечення виконання договору про закупівлю не може перевищувати 5 відсотків вартості договору. Кошти, що надійшли як забезпечення виконання договору (у разі якщо вони не повертаються), підлягають перерахуванню до відповідного бюджету, а в разі здійснення закупівлі підприємствами, об`єднаннями підприємств не за бюджетні кошти перераховуються на рахунок підприємства, об`єднання підприємств.

Оскільки договір поставки між позивачем і відповідачем для закупівлі товару за державні кошти № 248/12 від 24.10.2012р. позивачем виконаний у строк , то відповідач зобов`язаний повернути останньому 12000 грн. ,сплачених позивачем на депозит у вигляді завдатку для забезпечення пропозиції конкурсних торгів .

Відтак,правильним є висновки суду про обов» язок відповідача повернути позивачу 12 000 грн, забезпечення виконання договору і ,як наслідок, задоволення позову у цій частині.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що оскільки кошти в розмірі 12 000 грн. перераховані на рахунок відповідача ,порушення строків постачання товару не було ,немає ніяких правових підстав вимагати їх повернення від відповідного бюджету,якому відповідач їх перерахував безпідставно.

Разом з тим, колегія суддів, зазначає, що у зв`язку з тим, що суд першої інстанції припинив провадження у справі щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат в розмірі 1608 грн. ухвалою суду від 13.11.2014 р., оскаржуване рішення слід змінити, виключивши з його резолютивної частини пункт 1 та виключити з 2 пункту слова " частково " , оскільки щодо зазначених вимог судом першої інстанції винесено у даній справі окремий процесуальний документ на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 ГПК України - ухвала про припинення провадження від 13.11.2014 р.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (пункт 4 частини 1 статті 104 ГПК України).

Згідно пункту 9 постанови пленуму Вищого господарського суду від 23.03.2012 р. № 6 "Про судове рішення" у резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду.

Таким чином, рішення господарського суду Вінницької області від 13.11.2014 р. у справі № 902/1504/14 підлягає зміні.

Разом з тим, у зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги судовий збір за її подачу на підставі ст. 49 ГПК України покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103-105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Вінницької області від 13 листопада 2014 року у справі № 902/1504/14 змінити, виклавши в наступній редакці:

Виключити пункт 1 , яким припинено провадження у справі в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 1608 грн.

В пункті 2 виключити слово "частково".

Пункт 2 викласти у наступній редакції :

Позов задовольнити в сумі 12 000 грн. боргу не повернутого депозиту. Судові витрати на судовий збір в сумі 1827 грн. відшкодувати позивачеві за рахунок відповідача.

В решті рішення господарського суду Вінницької області від 13 листопада 2014 року у справі № 902/1504/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Сініцина Л.М.

Суддя Гудак А.В.