ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.02.2015 Справа № 907/18/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", с. Оноківці Ужгородського району

До Виробничо - комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Керамік", с. Драгово Хустського району

Про стягнення суми 8 423 грн. 70 коп. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії

Головуючий Суддя О. С. Йосипчук

За участю представників сторін:

від позивача - Ландовська М. В., представник по дов. від 21.11.2014р. № 183

від відповідача - не з"явився

СУТЬ СПОРУ: ПАТ "Закарпаттяобленерго", с. Оноківці Ужгородського району заявлено позов до ВК ТОВ "Керамік", с. Драгово Хустського району про стягнення суми 8 423 грн. 70 коп. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії, що визначена договором про постачання електричної енергії від 27.12.2006р. № РО6/15-0996.

Позивач просить задоволити позов, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач у червні, липні та вересні 2014р. перевищив встановлену договірну величину споживання електричної енергії та у встановлений у договорі строк не виконав своїх зобов'язань по оплаті перевищеного ліміту електроенергії, внаслідок чого у нього виникла та рахується прострочена заборгованість на загальну суму 8423,70грн.

Відповідач повторно в судове засідання на виклик суду не з"явився, незважаючи на те, що ухвалами суду від 13.01.2015р. та від 28.01.2015р. явка уповноважених представників сторін визнана судом обов'язковою, витребуваного судом письмового відзиву на позов з доказами в його обґрунтування також не подав, тому відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Хустським РЕМ ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем виробничо - комерційним товариством з обмеженою відповідальністю "Керамік", с. Драгово Хустського району укладено договір про постачання електричної енергії №Р06/15-0996 від 27.12.2006р., згідно з Розділом 1 якого позивач зобов'язався продавати відповідачу електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок відповідача з дозволено потужністю 130 кВт, а відповідач зобов'язався оплатити позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, які є його невід'ємною частиною. Точка продажу електричної енергії є межа балансової належності електромереж між позивачем, як постачальником електроенергії, та відповідачем згідно з Додатком 11 до цього Договору „Однолінійна схема приєднання до місцевої (локальної) електромережі".

Відповідно до умов договору (п. 2.1 розділу 2 договору) під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися Правилами користування електричною енергією, затвердженими в установленому порядку (далі - ПКЕЕ).

Відповідно до п. 4.2 ПКЕЕ та Розділу 5 зазначеного договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік відповідач зобов'язаний не пізніше 1 жовтня поточного року надати позивачу відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток 1.1 та додаток 1.2 до договору).

У разі ненадання відповідачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється позивачем на рівні відповідних періодів поточного року.

Договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях, заявлених відповідачем у відповідності до п. 5.1 розділу 5 цього договору) обсягів.

Згідно з п. 2.3.2. Договору відповідач зобов'язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії відповідно до Розділу 5 цього Договору та за перевищення договірних величин споживання електроенергії і потужності, визначених згідно з вказаним розділом Договору, відповідач сплачує позивачу двохкратну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини (п. 4.2.2 розділу 4 Договору).

Матеріалами справи встановлено, що відповідач - ВК ТОВ "Керамік" у відповідності до вимог розділу 5 цього Договору подав позивачу відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії у 2014 році, зокрема згідно з додатковою угодою до договору про постачання електричної енергії від 26.03.2014р. та заяви від 15.07.2014р. останній визначив розмір споживання електроенергії на червень місяць у розмірі 6 000 кВт/год., на липень місяць у розмірі 6 000 кВт/год. та на вересень місяць у розмірі 8 000 кВт/год.

Однак, відповідач фактично перевищив розмір очікуваного використання електроенергії у вказаний період, зокрема у червні 2014р. відповідач спожив електроенергії у кількості 9060 кВт/год., що перевищує розмір очікуваного споживання на цей місяць на 3060 кВт/год.; у липні 2014р. - спожив електроенергії у кількості 7140 кВт/год., що перевищує розмір очікуваного споживання на цей місяць на 1140 кВт/год., та у вересні 2014 р. - спожив електроенергії у кількості 10920 кВт/год., що перевищує розмір очікуваного споживання на цей місяць на 2920 кВт/год. (копії актів про використану електричну енергію від 16.06.2014р., від 15,07.2014р. та від 16.09.2014р.).

За вказані порушення умов договору про постачання електричної енергії №Р06/15-0996 від 27.12.2006р. та відповідно до п. 4.2.2 Розділу 4 цього Договору позивач нарахував відповідачу до оплати двохкратну вартість різниці фактично спожитої електричної енергії та договірної величини, у зв'язку з чим надіслав відповідачу рахунки про оплату спожитої електричної енергії від 16.06.2014р. № 15-0996/6/2 на суму 3469,73 грн., від 15.07.2014р. № 15-0996/7/2 на суму 1352,15 грн. та від 16.09.2014р. № 15-0996/9/2 на суму 3601,82 грн.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, між ПАТ "Закарпаттяобленерго" та ВК ТОВ „Керамік" було укладено угоду про погашення заборгованості від 16.07.2014р., відповідно до якої відповідач визнав свої боргові зобов'язання перед позивачем за спожиту електричну енергію по вказаному вище договору на загальну суму 4821,88 грн. та зобов'язався погасити зазначену суму заборгованості у строк до 16.12.2014р.

Однак, відповідач свої зобов'язання по оплаті фактично спожитої електричної енергії не виконав та у встановлені угодою від 16.07.2014р. і рахунком від 16.09.2014р. № 15-0996/9/2 строки її вартість не оплатив, у зв'язку з чим у нього виник борг на загальну суму 8423,70 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Нормами ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Порушення цього припису наділяє кредитора правом захищати свої майнові права у судовому порядку.

Статтею 231 ГК України, визначені види господарських зобов'язань та встановлено розміри санкцій за порушення із доповненням можливої поведінки контрагентів щодо видів порушень та санкцій. Подібне правило унормоване і ст.216 ЦК України, яка передбачає договірне встановлення санкцій за порушення зобов'язання. У сукупності наведені вище норми права дають правову підставу для застосування у спірній ситуації приписів п.2.3.2. та п.4.2.2. Договору, що у свою чергу узгоджується із ст.26 Закону України "Про електроенегетику.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач у відповідності до умов договору про постачання електричної енергії №Р06/15-0996 від 27.12.2006р. виконав свої зобов'язання щодо продажу відповідачу електроенергії, а відповідач у встановленому порядку та строки не оплатив подвійний розмір вартості спожитої електроенергії чим порушив взяті на себе зобов'язання по згаданому Договору, тому вимоги позивача про стягнення з ВК ТОВ „Керамік" заборгованості на суму 8423,70 грн. є обґрунтованими і мають законні підстави та відповідачем не спростовані належними доказами.

З огляду на викладене, заборгованість за спожиту електроенергію на суму 8423,70 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п.4.2.2. Договору, ст. ст. 230 231 Господарського кодексу України та ст.26 Закону України "Про електроенергетику", у зв'язку з чим позов належить задоволити у повному обсязі.

Згідно з ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1827,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю „Керамік" (90432, Закарпатська область, Хустський район, с. Драгово, вул. леніна, 96, код ЄДРЮФОП: 31102995) користь публічного акціонерного товариства „Закарпаттяобленерго" (89412, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57, код ЄДРЮФОП: 00131529) суму 8423,70 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії та суму 1827,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов'язковому виконанню в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 23.02.2015.

Суддя О. С. Йосипчук