РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015Справа №910/27110/14

За позовомПублічного акціонерного товариства "Миколаївський комбінат хлібопродуктів"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет"
простягнення 18 566,43 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:не з'явився;
від відповідача:Перетятько В.Є. - представник за довіреністю.

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" про стягнення основної заборгованості в сумі 14 670,34 грн., 3% річних в розмірі 991,15 грн. та інфляційних втрат в сумі 2 904,94 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки сільськогосподарської продукції (товарів) №К-3/99 від 05.08.2011 р. (надалі - Договір) в частині здійснення своєчасної оплати вартості отриманого товару.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.12.2014 р. порушено провадження у справі №910/27110/14 та призначено її до розгляду на 28.01.2015 р.

Ухвалою від 28.01.2015 р. продовжено строк розгляду спору до 19.02.2015 р., відкладено розгляд справи на 11.02.2015 р. та витребувано від сторін додаткові документи на підтвердження їх вимог та заперечень.

В судове засідання призначене на 11.02.2015 р. представник позивача не з'явився. З приводу неявки вказаного учасника судового процесу, господарський суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського кодексу України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 р. у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (п. 4 частини другої статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Водночас, враховуючи той факт, що представник позивача був присутнім у судовому засіданні 28.01.2015 р., що підтверджується, зокрема, протоколом судового засідання від 28.01.2015 р. та розпискою про оголошення перерви від зазначеної вище дати, господарський суд приходить до висновку про належне повідомлення Публічного акціонерного товариства "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" про наступне судове засідання, а саме 11.02.2015 р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд припинити провадження у справі відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, в зв'язку з відсутністю предмета спору.

Водночас, у п. 4.4 вказаної вище Постанови передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Однак, враховуючи той факт, що Публічне акціонерне товариство "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" у судовому засіданні 28.01.2015 р. наполягало на задоволенні позовних вимог, і не подало жодних документів, які могли б свідчити про врегулювання спору між сторонами, що в свою чергу свідчить про те, що між учасниками судового процесу існує спір, підстав для припинення провадження у справі №910/27110/14 господарський суд не вбачає.

В судовому засіданні 11.02.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як свідчать матеріали справи, 05.08.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" (Покупець) та Публічним акціонерним товариством "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" (Постачальник) укладено Договір, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов'язався поставити товар разом з товаросупровідною документацією, відповідно до поданих Покупцем замовлень, а Покупець зобов'язався прийняти такі товари та своєчасно сплачувати їх вартість. Постачальник зобов'язаний поставити Покупцю товари, відповідно до отриманого від нього замовлення за цінами, в асортименті зазначеними у специфікації, що є невід'ємною частиною договору.

Згідно з п. 3.1 Договору вартість товару, що поставляється, вказується в специфікації, товарних накладних та декларації про оптову ціну на продовольчі товари, що з моменту їх підписання, є невід'ємними частинами договору. Ціни вказуються в національній валюті України, включаючи ПДВ, і включають вартість доставки товарів Постачальником в місце поставки, зазначене у замовлені.

Відповідно до п. 4.1 вказаного вище правочину (в редакції протоколу розбіжностей від 05.08.2011 р.) Постачальник здійснює поставку товарів на умовах DDP - до місця призначення, зазначеного у замовлені (Правила "Інкотермс" в редакції 2000 року), тобто Постачальник зобов'язаний прийняти від Покупця замовлення на поставку товарів та здійснити поставку своїми засобами та за свій рахунок на адресу, та в строк вказані у такому замовленні, і на умовах, вказаних у договорі.

Пунктом 6.1 угоди передбачено, що при наданні Постачальником всіх, належним чином оформлених, накладних і товаросупровідних документів Покупець оплачує поставлений товар протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару.

У пункті 9.1 Договору сторони погодили, що Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2012 р., але в будь-якому випадку до виконання сторонами своїх зобов'язань за ними.

Договір вважається пролонгований на один календарний рік, якщо жодна із сторін не попередить письмово іншу сторону про припинення його дії не пізніше ніж з 15 календарних днів до закінчення строку, вказаного у п. 9.1 договору (п. 9.3 Договору).

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного Кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як слідує з матеріалів справи, Постачальником було поставлено Покупцю товар за період 13.10.2011 р. по 27.06.2012 р. на загальну суму 27 551,41 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими та товарно-транспортними накладними.

Вказані видаткові та товарно-транспортні накладні підписані представниками обох сторін та скріплені печатками (штампами) суб'єктів господарювання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012 р. зазначено, що підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Тобто, з наведеного вбачається, що видаткові та товарно-транспортні накладні підписані представниками обох сторін є належним підтвердження вчинення господарської операції.

За таких обставин, з огляду на наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов висновку, що представлені позивачем видаткові накладні та ТТН є належними доказами отримання відповідачем товару за спірним Договором на загальну суму 27 551,41 грн.

Заперечення відповідача з приводу того, що ціна за товар в деяких накладних була зазначена у більшому розміру, ніж та, яка визначена контрагентами в специфікації, суд вважає безпідставними в силу наступного.

Так, у специфікації №1 до Договору сторони визначили, в тому числі, найменування товару та його вартість.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з п. 3.1 Договору вартість товару, що поставляється, вказується в специфікації, товарних накладних та декларації про оптову ціну на продовольчі товари, що з моменту їх підписання, є невід'ємними частинами договору. Ціни вказуються в національній валюті України, включаючи ПДВ, і включають вартість доставки товарів Постачальником в місце поставки, зазначене у замовлені.

Таким чином, укладаючи вказаний правочин, сторони визначили, що ціна за товар, який передається покупцю може визначатись як у специфікації, так і накладних.

Наразі, господарський суд зазначає, що відповідач, у випадку незгоди з ціною товару, який постачався позивачем мав право відмовитись від його отримання.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Як вже зазначалось, у п. 6.1 Договору передбачено, що при наданні Постачальником всіх, належним чином оформлених, накладних і товаросупровідних документів Покупець оплачує поставлений товар протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару.

Отже, враховуючи визначені контрагентами в договорі порядок та строки оплати поставленого товару, приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази передання покупцю товару за спірним правочином, господарський суд встановив, що строк оплати товару за договором поставки сільськогосподарської продукції (товарів) №К-3/99 від 05.08.2011 р. на загальну суму 27 551,41 грн. настав.

Проте, за твердженнями позивача, які з боку відповідача належними та допустимими у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України доказами не спростовані, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" своїх зобов'язань щодо оплати поставленого товару у встановлений договором строк та до моменту звернення до суду з розглядуваним позовом в повному обсязі виконано не було.

Так, на підтвердження здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" часткової оплати позивачем було надано банківські виписки за період з 22.11.2011 р. по 02.08.2012 р. на загальну суму 12 881,07 грн.

Наразі, господарський суд зазначає, що ухвалами суду від 05.12.2014 р. та від 28.01.2015 р. відповідача було зобов'язано надати суду, зокрема, докази виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" зобов'язань за Договором.

Проте, відповідачем до матеріалів справи вказаних документів представлено не було.

При цьому, судом враховано, що Публічне акціонерне товариство "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" зверталось до відповідача з претензіями №1852 від 07.08.2012 р., №284 від 21.02.2013 р., №1100 від 26.07.2013 р., якими вимагало погасити існуючу перед товариством заборгованість в сумі 14 670,34 грн.

Натомість, відповідач отримавши вказані вимоги позивача залишив їх без жодного реагування, суму заборгованості не сплатив.

Враховуючи, що інші твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" викладені у відзиві на позовну заяву не спростовують факт отримання товару за спірним Договором, за висновками суду останнім не було належними та допустимими доказами доведено правомірність своїх заперечень.

Таким чином, враховуючи зазначене все вище, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" в частині стягнення основної заборгованості в сумі 14 670,34 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" 3% річних, які нараховані за період з 01.09.2012 р. по 01.12.2014 р. в сумі 991,15 грн. та інфляційних втрат в сумі 2 904,94 грн., які нараховані за період з 01.09.2012 р. по 31.10.2014 р.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за порушення строків оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" вартості отриманого товару за Договором, господарський суд встановив, що останні є арифметично вірними, а відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 991,15 грн. та інфляційних втрат в сумі 2 904,94 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір згідно з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" (01103, м. Київ, Печерський район, Залізничне шосе, буд. 57; ідентифікаційний код 36387233) на користь Публічного акціонерного товариства "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" (54034, Миколаївська область, вул. 1-ша Слобідська, 122; ідентифікаційний код 00952114) основну заборгованість в сумі 14 670 (чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят) грн. 34 коп., 3% річних в розмірі 991 (дев'ятсот дев'яносто одна) грн. 15 коп. та інфляційних втрат в сумі 2 904 (дві тисячі дев'ятсот чотири) грн. 94 коп., а також судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 16.02.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко