КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2015 р. Справа№ 910/26121/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання: Підченко О.Ю.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Логінов К.Е. за довіреністю №305 від 25.12.2014

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЛ-ІНВЕСТ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2014

у справі №910/26121/14 (суддя - Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЛ-ІНВЕСТ"

до Публічного акціонерного товариства "Терра Банк"

про визнання кредитного договору № КП/14/10-34 від 26.02.2014 недійсним

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЛ-ІНВЕСТ" (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства "Терра Банк" (далі - відповідач) про визнання кредитного договору № КП/14/10-34 від 26.02.2014 недійсним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЛ-ІНВЕСТ" відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЛ-ІНВЕСТ" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЛ-ІНВЕСТ" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В. та Чорної Л.В.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Кропивної Л.В., для розгляду справи призначено колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Агрикової О.В. та Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2014 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЛ-ІНВЕСТ" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 18.02.2015.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 у зв'язку з виходом з відпустки судді Кропивної Л.В., для розгляду справи призначено колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В. та Чорної Л.В.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити рішення Господарського суду міста Києва без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судове засідання 18.02.2015 з'явився представник відповідача.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники позивача не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України, та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги, рішення суду у даній справі просив залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

26.02.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТЛ-ІНВЕСТ" (позичальник) та Публічним акціонерним товариством "Терра Банк" (банк) було укладено кредитний договір № КЛ/14/10-34 (далі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк відкриває позивальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію (далі - кредит) з загальним лімітом в сумі 14000000,00грн, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3. цього договору, в розмірі 24% річних та сплачувати інші платежі, передбачені цим договором.

Цільове використання (мета) кредиту для поповнення оборотних коштів (п. 1.2. кредитного договору).

Згідно з п. 1.3. договору кредитного строк кредитування:

1.3.1. кредитна лінія відкривається з 26.02.2014 по 25.02.2015 (включно).

1.3.2. позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в строки (терміни) по 25.02.2015 (включно).

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28.02.2014 між Публічним акціонерним товариством "Терра Банк" (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Всесвіт" (заставодавець) було укладено договір застави майнових прав № МП/14/12-34 (далі - договір застави).

Відповідно до п. 2.1. договору застави предметом застави за цим договором є майнові права на грошові кошти, які належать заставодавцю за договором банківського вкладу (депозиту) № 02/Д/14/02-34 "Пунктуальний" від 28.02.2014, укладеним між заставодавцем та Публічним акціонерним товариством "Терра Банк" строком дії до 27.02.2015 на суму 30 000 000,00 грн.

З урахуванням того, що майнові права по договору банківського вкладу (депозиту) № 02/Д/14/02-34 від 28.02.2014 передаються в заставу частково, сторони за взаємною згодою оцінили (визначили заставну вартість) предмета застави в сумі 3600000,00грн.

Позивач вказує на те, що кредитний договір укладено відповідачем (банком) на умовах надання позивачу (клієнту) переваг (пільг), а тому кредитний договір є нікчемним в силу ст. 38 закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтями 32, 33 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Підставою недійсності правочину, у відповідності до ст. 215 Цивільного кодексу України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначаються загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Так, частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, зміст апеляційної скарги є практично ідентичним змісту позовної заяви апелянта і повторює вимоги позовної заяви. Відповідно, у скарзі апелянтом знову було викладено ті ж самі твердження, а саме - зазначено в якості обґрунтування своїх вимог обставини нікчемності кредитного договору, який укладено між позивачем і відповідачем. Таку нікчемність позивач визначає самостійно, виходячи виключно з власного уявлення, посилаючись при цьому на приписи ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

21.08.2014 Правлінням Національного банку України була прийнята постанова №518 «Про віднесення ПАТ «ТЕРРА БАНК» до категорії неплатоспроможних». На підставі вищевказаної постанови виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21.08.2014 прийнято рішення №72 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ТЕРРА БАНК», згідно якого у останнього з 22.08.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці, з 22.08.2014 по 22.11.2014. Строк здійснення тимчасової адміністрації продовжено до 22.12.2014 згідно рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.11.2014 Наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2014 №148, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ТЕРРА БАНК» - Ірклієнко Юрія Петровича. Наказом №232 від 21.11.2014 повноваження Уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації було продовжено.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду №159 від 24.12.2014 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ТЕРРА БАНК» та призначено уповноваженою особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ТЕРРА БАНК» Ірклієнка Юрія Петровича.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом регулювання. Тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку є Фонд. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Згідно абз. 2, 5 ч.2 ст. 37 Закону, Уповноважено особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; повідомляти сторони за договорами договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 38 Закону Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Водночас згідно ч.2. ст.38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Згідно з ч. 4 ст. 38 Закону уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорам, зазначеними у частині другій статі 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, вживає заходів до витребування майна банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Отже, обов'язок щодо виявлення правочинів, яке є нікчемними з підстав визнаних цим законом, покладені лише на Уповноважену особу Фонду протягом строку здійснення тимчасової адміністрації банку. Порядок вчинення Уповноваженій особі Фонду зазначених дій чітко регламентований законом і не підлягає застосуванню будь-якими іншими суб'єктом відповідних правовідносин, крім Уповноваженої особи.

Судом першої інстанції надано аналогічної оцінки доводам апелянта та прийнято повністю правомірне рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 у справі №910/26121/14.

Керуючись ст. 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЛ-ІНВЕСТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 у справі №910/26121/14 залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЛ-ІНВЕСТ" (03115, м. Київ, Вулиця Пушкіної Феодори, 13 Код ) в дохід Державного бюджету України судовий збір у сумі 602 (шістсот дві)грн 91коп за подання апеляційної скарги.

4. Матеріали справи №910/26121/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

Л.В. Чорна