ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 рокуСправа № 912/39/15-г
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Н.В. Болгар розглянув у засіданні справу № 912/39/15-г

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

до відповідача: Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Гайворонської районної державної адміністрації;

про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Представники:

позивача - ОСОБА_2, нотаріально посвідчена довіреність від 19.01.14, зареєстрована у реєстрі за № 50;

позивача - ОСОБА_3, нотаріально посвідчена довіреність від 11.02.15, зареєстрована у реєстрі за № 256 (оригінал оглянутий у засіданні);

відповідача - не з'явився;

третьої особи - участі не брав.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_1) звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить зобов'язати головне управління Держземагентства у Кіровоградській області поновити договір оренди земельної ділянки від 22.09.08 №33 загальною площею 54,50 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:000:9011) на новий строк терміном на сім років із земель сільськогосподарського призначення Берестягівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, стягнути з відповідача судові витрати.

Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області надало 30.01.15 заперечення на позов, зазначивши, що сам факт надіслання орендарем повідомлення про намір поновити договір оренди не означає його (договору) автоматичне поновлення.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представників позивача у засіданні господарський суд встановив наступне.

08.04.08 між Гайворонською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (надалі - договір), за умовами якого орендодавець надав в оренду підприємцю в строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення Берестягівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку загальною площею 54,50 га, у т. ч. по угіддях: 54,50 га - рілля. Договір, укладений на 5 років, зареєстрований у Гайворонському відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомзему України", про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.09.08 за № 33.

За п. 8 названого договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць днів до закінчення строку дії цього договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

В силу вимог ст. 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на дату укладення та реєстрації спірного договору) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Таким чином, враховуючи умови спірного договору та норми чинного законодавства, строк дії спірного договору закінчився 22.09.13.

Господарський суд враховує, що земельна ділянка, яка надавалась позивачу в оренду за договором оренди землі, відноситься до земель сільськогосподарського призначення, наданої із земель Берестягівської сільської ради.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" № 5245-VI від 06.09.12, з 01.01.13 орендована позивачем земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності, повноваження по розпорядженню якими відносяться до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи, до яких відноситься відповідач.

До закінчення дії договору, враховуючи умови його п. 7, позивач 14.08.13 направив відповідачу заяву з проектом додаткової угоди та просив поновити договір оренди землі, що зареєстрований 22.09.08 за № 33.

Зі змісту додаткової угоди вбачається, що в ній йдеться про поновлення договору на новий строк та про внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині строку дії договору, нормативної грошової оцінки землі та розміру орендної плати.

На заяву позивача від 14.08.13 відповідач відповів листом № 1539/02/18-13 від 10.09.13, в якому заперечив у поновлені договору оренди землі загальною площею 54,50 га. Листом від 12.09.13 Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області повідомило, що в ході перевірки матеріалів доданих до заяви позивача встановлено

у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не правильно викладена інформація про власника земельної ділянки;

відсутній обмінний файл земельної ділянки;

та зазначило, що при доопрацюванні вказаної документації позивач може повторно звернутись з відповідною заявою.

Після закінчення терміну дії договору, позивач повторно звертався з вимогами про поновлення договору оренди землі, на що відповідач листами від 30.10.13 та 03.02.14 заперечив проти поновлення дії спірного договору.

Досліджуючи проект додаткової угоди від 14.08.13, господарським суд встановлено, що в ній йдеться про поновлення договору на інших умовах, ніж передбачено договором.

Згідно положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі", по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Як роз'яснено в абзаці другому, третьому пункту 2.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах що виникають із земельних відносин", частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Відтак господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору.

Таким чином, реалізація орендарем його права на поновлення договору оренди земельної ділянки вимагає від нього надіслання про це на адресу листа-повідомлення разом із примірником відповідної додаткової угоди, яка має містити умови про поновлення дії договору на той самий строк та на тих самих умовах.

Проте, викладене не було дотримано позивачем, додаткова угода, яка направлялась останнім на адресу відповідача містить інші умови, ніж ті, які передбачені договором оренди земельної ділянки, зареєстрованим 22.09.08 за № 33.

Частина 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає можливість зміни умов договору оренди землі, але в такому випадку у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Оскільки сторонами не досягнуто домовленості щодо укладення договору оренди землі на інших умовах, ніж передбачено договором, переважне право позивача на укладення договору оренди землі на той же строк та на тих самих умовах припинено.

З огляду на викладене вимоги позивача не підлягають задоволенню господарським судом.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у сумі 1218 грн. судового збору покладаються на позивача.

У засіданні 18.02.15 господарським судом проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.У задоволенні позову відмовити повністю.

2.Засвідчені належним чином примірники рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу (за адресою: 25006, м. Кіровоград, вул. Тімірязєва, 84), третій особі (за адресою: 26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, пл. Радянська, 5).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 23.02.15.

Суддя Н. В. Болгар