ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2015 року Справа № 904/9846/13

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Сусла Я.Б.

представники сторін

від позивача: Конопліцький І.В. головний юрисконсульт Відділу виконавчих проваджень Управління судової роботи Юридичного департаменту, довіреність №14-10 від 14.01.2015 року;

від відповідача: Власенко Н.В. спеціаліст 1-ї категорії з претензійно-позовної роботи, довіреність №79/01 від 12.01.2015 року;

від Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України: Кравченко О.І. провідний спеціаліст відділу аналітики та статистики управління, довіреність №3-14/4.1/385 від 29.12.2014 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015 року за скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України у справі №904/9846/13

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 116 189 240,03 грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, в якій просить:

- визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови від 24.10.2014 року ВП №43481477 про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2014 року у справі №904/9846/13;

- визнати недійсною постанову від 24.10.2014 року ВП №43481477 про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2014 року у справі №904/9846/13;

- зобов'язати орган державної виконавчої служби скасувати постанову від 24.10.2014 року ВП №43481477 про зупинення виконавчого провадження;

- зобов'язати орган державної виконавчої служби поновити провадження ВП №43481477 про що винести відповідну постанову.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015 року у справі №904/9846/13 (суддя Євстигнеєва Н.М.) відмовлено у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" включено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", заборгованість за наказом від 25.02.2014 року у справі №904/9846/13 виникла внаслідок неповних розрахунків з позивачем за отриманий природній газ, тобто за енергоносії, тому державною службою правомірно було винесено оскаржувану постанову від 24.10.2014 року про зупинення виконавчого провадження на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, заборгованість за наказом господарського суду № 904/9846/13 не підпадає ні під один із видів стягнення, визначений у частині 3 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Жодним нормативно-правовим актом чинного законодавства України, якими регулюються умови і порядок виконання судових рішень та основи організації і діяльності державної виконавчої служби, обов'язки тлумачення судових рішень в контексті правової природи заборгованості, що підлягає стягненню в порядку Закону України "Про виконавче провадження" та надання оцінки підставам і часу виникнення цієї заборгованості, на державну виконавчу службу, державних виконавців не покладені та не входять в їх компетенцію. Крім того, ані Закон України "Про виконавче провадження", ані рішення Конституційного суду України у взаємозв'язку з абз. 6 п. 3.7 ст. 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" не ставлять умову щодо зупинення виконавчого провадження в залежність від часу виникнення заборгованості внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

Не погодившись із ухвалою господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить:

- скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015 року у справі №904/9846/13;

- визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови від 24.10.2014 року про зупинення виконавчого провадження ВП № 43481477 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2014 року у справі №904/9846/13;

- визнати недійсною постанову від 24.10.2014 року ВП №43481477 про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2014 року у справі № 904/9846/13;

- зобов'язати орган Державної виконавчої служби, дії якого оскаржуються, скасувати постанову від 24.10.2014 року ВП №43481477 про зупинення виконавчого провадження;

- зобов'язати орган Державної виконавчої служби поновити виконавче провадження ВП №43481477, про що винести відповідну постанову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при невідповідності висновків місцевого господарського суду дійсним обставинам справи, без з'ясування усіх істотних обставин справи.

Апелянт зазначає, що в силу положень Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" заборгованість - це підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату сума коштів, яка підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортуванню) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена, при цьому розрахунковою датою є 01.01.2013 року.

Сума заборгованості, яка зазначена у наказі господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2014 року у справі №904/9846/13 складається із суми основного боргу, штрафних та фінансових санкцій, які утворилися як до так і після 01.01.2013 року, а також із суми судового збору, на яку не поширюється дія Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Таким чином, сума заборгованості за вказаним рішенням суду не підпадає під визначення заборгованості, стягнення якої здійснюється в порядку Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Апелянт зазначає, що місцевий господарський суд взагалі не досліджував природу заборгованості, яка підлягає стягненню, періоду її виникнення та інших обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення скарги та прийняття законного та обґрунтованого рішення (ухвали).

Для зупинення виконавчого провадження на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" орган державної виконавчої служби повинен мати виписку з ДП "Енергоринок", що підтверджує перебування боржника у Реєстрі, а також докази на підтвердження того, що заборгованість, яка підлягає стягненню на підставі наказу, є заборгованістю за енергоносії, яка виникла до визначеної розрахункової дати (01.01.2013 року). Постанова державного виконавця про зупинення виконавчого провадження не містить вищезазначених відомостей, тому прийнята з порушенням вимог статей 37, 39 Закону України "Про виконавче провадження", а місцевий господарський суд не надав належну оцінку дійсним обставинам справи, що призвело до винесення оскаржуваної ухвали.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015 року прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючий колегії суддя Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Коваль Л.А., Чередко А.Є., розгляд скарги призначений у судове засідання на 19.02.2015 року.

У судовому засіданні 19.02.2015 року представник апелянта підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити.

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити в силі ухвалу місцевого господарського суду без змін. Відповідач зазначає, що внесення його до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", в силу положень п.15 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", є підставою для зупинення виконавчого провадження, тому дії державної виконавчої служби щодо зупинення виконавчого провадження були правомірними. Відповідач зазначає, що незважаючи на те, що частково заборгованість за наказом господарського суду виникла після 01.01.2013 року, чинне законодавство не передбачає зупинення виконавчого провадження в частині, тому дії державного виконавця щодо зупинення виконавчого провадження вважає правомірними.

Представник Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, у грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просило стягнути з Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" заборгованість у сумі 92 092 863,15 грн., інфляційні втрати у сумі 922 172,83 грн., 3% річних у сумі 9 601 135,64 грн., пеню у сумі 6 096 097,38 грн., 7% штрафу у сумі 7 476 971,03 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2014 року у справі №904/9846/13 (суддя Євстигнеєва Н.М.) позов задоволений частково: стягнуто з Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 92 092 863,15грн. - основного боргу, 8 984 713,09грн. - трьох відсотків річних, 916 161,81грн. - суми від інфляції, витрати по сплаті судового збору у сумі 60 408,41 грн.; в іншій частині позову відмовлено.

25.02.2014 року господарським судом Дніпропетровської області на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2014 року був виданий наказ №904/9846/13 про стягнення з Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 92 092 863,15грн. - основного боргу, 8 984 713,09грн. - трьох відсотків річних, 916 161,81грн. - суми від інфляції, витрат по сплаті судового збору у сумі 60 408,41 грн.

29.05.2014 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №43481477 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2014 року у справі №904/9846/13.

24.10.2014 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження ВП №43481477, якою виконавче провадження з примусового виконання наказу №904/9846/13 зупинено на підставі пункту 15 частини 1 статті 37, статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 15 частини першої цієї статті, не зупиняється за рішеннями про виплату заробітної плати, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів (частина 3 статті Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" для участі у процедурі погашення заборгованості шляхом застосування механізмів, визначених цим Законом, орган управління підприємства паливно-енергетичного комплексу приймає відповідне рішення. Підприємство паливно-енергетичного комплексу, яке прийняло рішення про участь у процедурі погашення заборгованості, підлягає реєстрації шляхом внесення цього підприємства до Реєстру. Порядок ведення та користування даними Реєстру визначається Кабінетом Міністрів України. Порядок участі підприємств паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підтверджується внесенням підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру.

Документом, що підтверджує участь підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості, є виписка з Реєстру (п. 3.2.6 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу").

Перелік підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості та відповідають вимогам пункту 1.1 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" затверджено наказом Міністерства палива та енергетики України від 10.11.2005 року №568 "Про затвердження переліку підприємств".

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" внесено до вказаного Переліку під номером 94.

Факт включення Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" підтверджується відповідною випискою з цього Реєстру (вих. №225/334 від 16.12.2014 року).

Згідно з абзацом 6 пункту 3.7 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла до 1 січня 2013 року.

Рішенням Конституційного суду України від 13.12.2012 року у справі № 1-26/2012 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІД Конс" щодо офіційного тлумачення положень пункту 15 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" у взаємозв'язку з положеннями частини першої статті 41, частини п'ятої статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 статті 1, частини другої статті 2, абзацу шостого пункту 3.7 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" (справа про стягнення заборгованості з підприємств паливно-енергетичного комплексу) встановлено, що:

- обов'язкове зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень здійснюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, та щодо учасників розрахунків, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу";

- внесення юридичної особи, незалежно від форми власності, до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення з неї заборгованості, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії і не визначена Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Відповідно до резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012 положення пункту 15 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини 1 статті 41, частини 5 статті 124, пункту 9 частини 3 статті 129 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 статті 1, частини 2 статті 2, абзацу 6 пункту 3.7 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" від 23.06.2005 року, обов'язкове зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень здійснюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, та щодо учасників розрахунків, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу"; внесення юридичної особи, незалежно від форми власності, до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення з неї заборгованості, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії і не визначена Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Таким чином, виходячи з приписів пункту 15 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" та його тлумачення Конституційним судом України (рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012) для зупинення виконавчого провадження необхідні дві умови: 1) включення боржника до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу"; 2) стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії.

Отже, ані Закон України "Про виконавче провадження", ані рішення Конституційного суду України у взаємозв'язку з абзацом 6 пункту 3.7 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" не ставлять умову щодо зупинення виконавчого провадження в залежність від часу виникнення заборгованості внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

Враховуючи, що Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" включено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", заборгованість за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2014 року №904/9846/13 виникла через неповні розрахунки за енергоносії, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо правомірності постанови від 24.10.2014 року про зупинення виконавчого провадження на підставі пункту 15 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Апеляційним господарським судом відхиляються доводи скаржника про те, що стягнута заборгованість за наказом від 25.02.2014 року виникла як до 01.01.2013 року так і після, а також містить стягнення сум судових витрат, на які не поширюється дія Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" в силу наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача виникла внаслідок порушення умов договору від 30.09.2011 року №14/2252/11 купівлі-продажу природного газу (який є енергоносієм в розумінні п.1.5 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу"), оскільки відповідач не здійснив оплату коштів за отриманий природний газ. При цьому, рішенням суду встановлено, що заборгованість виникла за природний газ, поставлений відповідачу протягом травня-грудня 2012 року.

Відповідно до п.3.3 договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформляється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показу комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Як вбачається з п.6.1 договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 30% попередньої оплати вартості планових обсягів поставки природного газу за 5 днів до початку здійснення поставки. Решта 70% вартості планових обсягів поставки природного газу сплачується покупцем протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Таким чином, обов'язок оплати за газ, поставлений у грудні 2012 року виник у відповідача в місяць поставки газу і, незважаючи на те, що договором встановлено строк остаточного розрахунку (14 число місяця, наступного за місяцем поставки газу), такий обов'язок відповідача вже існував станом на 31.12.2012 року.

Зважаючи на вищенаведене, заборгованість за договором від 30.09.2011 року №14/2252/11 року відповідає ознакам заборгованості в розумінні п. 1.4 та п.1.8 ст.1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", у зв'язку з чим відхиляються доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 3.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (надалі - Інструкція) за наявності обставин, передбачених статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець виносить постанову про зупинення виконавчого провадження, крім випадків, визначених Законом.

За наявності підстав для зупинення виконавчого провадження в частині виконання одного виконавчого документа, який приєднано до зведеного виконавчого провадження, зведене виконавче провадження зупиняється лише в частині виконання цього виконавчого документа (пункт 3.9.1 Інструкції).

Зведене виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", зупиняється лише в частині стягнень, які підпадають під дію запровадженого господарським судом мораторію, зокрема не зупиняються провадження за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, стягнення невикористаних та своєчасно не повернутих коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також у випадку перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та у разі виконання рішень у немайнових спорах (пункт 3.9.2 Інструкції).

Отже, жодним нормативно - правовим актом чинного законодавства України, якими регулюються умови і порядок виконання судових рішень та основи організації і діяльності державної виконавчої служби, обов'язки тлумачення судових рішень в контексті правової природи заборгованості, що підлягає стягненню в порядку Закону України "Про виконавче провадження" та надання оцінки підставам і часу виникнення цієї заборгованості, на державну виконавчу службу, державних виконавців не покладені та не входять в їх компетенцію.

Зупинення виконавчого провадження в частині в межах одного виконавчого документа можливо лише з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", однак постановою державного виконавця від 24.10.2014 року ВП №43481477 зупинено виконавче провадження на підставі пункту 15 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

За викладеного, місцевий господарський суд дійшов до правомірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови від 24.10.2014 року про зупинення виконавчого провадження ВП №43481477 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2014 року у справі №904/4389/13.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи позивача наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд не вбачає підстав, передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, для зміни або скасування рішення (ухвали) суду першої інстанції та, відповідно, підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на відповідача.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015 року у справі №904/9846/13 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015 року у справі №904/9846/13 залишити без змін.

Повна постанова складена 23.02.2015 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко