номер провадження справи 20/81/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015 Справа № 908/2499/14

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; поштова адреса: 69006, АДРЕСА_1 - представник ОСОБА_2)

до відповідача: Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (69006, м. Запоріжжя, пр-т. Металургів, буд. 6)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд.11)

про стягнення суми 72421,30 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Відомості про представників сторін:

Від позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_2 (дов. № 1433 від 28.07.2014 р.);

Від відповідача - не з'явився (Рясна А.С. (дов. 1/3 від 08.01.2014 р.)

(у судовому засіданні 12.09.2014 р.);

Від третьої особи - не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача суми 72421,30 грн. заборгованості за договором зберігання № 02 від 18.04.2012 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.07.2014 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2499/14, справі присвоєно номер провадження 20/81/14, справу призначено до розгляду на 29.07.2014 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 13.08.2014 р. та на 21.08.2014 р. Ухвалою суду від 13.08.2014 р. відхилена як необґрунтована заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача. Ухвалою суду від 21.08.2014 р. на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП", на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладений на 08.09.2014 р., потім на 12.09.2014 р. Ухвалою суду від 12.09.2014 р. на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України зупинено провадження у справі № 908/2499/14 до вирішення господарським судом Запорізької області справи № 908/3304/14 та набрання рішенням по цій справі законної сили. Ухвалою суду від 28.01.2015 р. на підставі ст. 79 ГПК України провадження у справі № 908/2499/14 поновлено, розгляд справи призначений на 16.02.2015 р.

У судовому засіданні 16.02.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовано слідуючими обставинами. Відповідно до умов договору зберігання від 18.04.2012 р. № 002 позивач зобов'язався зберігати транспортний засіб. Майно було передано на зберігання, що підтверджується складеним відповідачем актом опису й арешту майна ВП № 32183134 від 18.04.2012 р. Оплата послуг за договором здійснюється згідно з актом виконаних робіт та виставленому рахунку за узгодженою сторонами сумою винагороди (2,5% від вартості майна за 1 місяць зберігання). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 287/12 від 29.12.2012 р. вартість майна склала 257882,09 грн. 20.03.2013 р. між відповідачем і Запорізькою філією ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" було укладено договір про реалізацію на аукціоні майна, що було предметом зберігання. За актом приймання-передачі від 20.03.2013 р. транспортний засіб був переданий представнику ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП", акт підписаний без зауважень. 23.04.2013 р. позивач звернувся до відповідача з листом, разом з яким надіслав підписаний позивачем акт виконаних робіт по зберіганню майна та вимагав провести оплату відповідно до умов договору та на підставі розрахунку. Листом від 13.05.2013 р. № 1321/9 відповідач відмовився підписувати акт, посилаючись на факт неналежного зберігання арештованого майна. Жодного порушення умов договору зберігання позивач не вчинив, вказане майно було реалізоване організатором аукціону за ціною продажу лоту в розмірі 258500,00 грн., при цьому стартова ціна лоту становила 257882,09 грн. Тобто, вартість із моменту отримання майна зберігачем і до проведення торгів не змінилася. Майно перебувало на зберіганні у позивача з 18.04.2012 р. по 20.03.2013 р. (337 днів), сума, яка підлягає до сплати за договором № 002 становить 72421,30 грн. Обґрунтовуючи позов ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.07.1999 р. № 42/5, ст.ст. 173, 174, 175, 193, 218 ГК України, ст.ст. 6, 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 627 ЦК України, просить стягнути з відповідача заборгованість за договором зберігання № 002 від 18.04.2012 р. у розмірі 72421,30 грн.

Відповідач у попередніх судових засіданнях (13.08.2014 р., 08.09.2014 р., 12.09.2014 р.) проти позову заперечив із підстав, вказаних у письмовому відзиві (вих. № 1629/9 від 12.08.2014 р.). У відзиві зазначено, що 18.04.2012 р. актом опису та арешту майна позивача було призначено відповідальним зберігачем описаного та арештованого майна (транспортний засіб) та укладено відповідний договір зберігання № 002 від 18.04.2012 р. Зазначеним актом зберігачу було встановлено заборону: відчуження, псування, користування, підміни, розтрати, приховування. 20.03.2013 р. між відповідачем та ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" було укладено договір № 08-0256/13 про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого майна. 20.03.2013 р. було складено акт приймання-передавання зазначеного майна від позивача до директора ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" за участю державного виконавця. При передачі було зафіксовано пробіг автомобіля, який був на 20.03.2013 р., - 97923 км. 21.03.2013 р. відповідачу надійшла заява директора ТОВ"УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" про наявність додаткових пошкоджень арештованого автомобіля, які не були наявні ані на момент складання акту опису та арешту майна боржника, ані на момент проведення оцінки автомобіля. 27.03.2013 р. із метою перевірки фактів, викладених у зазначеній заяві, державним виконавцем у присутності понятих було проведено детальний огляд автомобіля, та було встановлено, що автомобіль має пошкодження, які не були наявні на момент його передачі на зберігання, а саме: розбите лобове скло, нові пошкодження у вигляді подряпин на передньому бампері, вм'ятина на передньому правому крилі, більш значний знос автопокришок та різниця в показах одометра. Був складений відповідний акт і 29.03.2013 р. на адресу позивача було направлено повідомлення про зазначення вказаних фактів та про відмову відповідача від підписання відповідного акту виконаних робіт по зберіганню майна у разі його пред'явлення для підписання. 23.04.2013 р. відповідачу надійшла заява позивача з проханням підписати акт виконаних робіт по зберіганню майна від 20.03.2012 р. та провести оплату за надані послуги в розмірі 72421,30 грн. Акт був повернутий позивачу 13.05.2013 р. без підпису з роз'ясненням причин його не підписання. 14.05.2013 р. позивачу на прийомі у державного виконавця було вручено вимогу про надання пояснення щодо пошкодження автомобіля. Позивач надав письмові пояснення, в яких він визнав неналежне зберігання майна та неналежне виконання умов договору від 18.04.2012 р. Повторно 17.05.2013 р. позивач з'явився до державного виконавця з метою надання, з його слів, більш детальних пояснень щодо неналежного зберігання ним майна. При зачитуванні позивачу його попередніх пояснень він вихопив даний документ із рук державного виконавця та знищив його. 21.05.2013 р. до Орджонікідзевського РВ ЗМУ було подано подання в порядку ст. 388 КК України про притягнення ФОП ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності. Просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У судове засідання 16.02.2015 р. представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надійшло.

Представник третьої особи (ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП") в судові засідання не з'являвся, причин неявки не повідомив. Письмове пояснення по суті спору від третьої особи до суду не надійшло.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст. 75 ГПК України у відсутність відповідача та третьої особи, за наявними у справі матеріалами.

08.09.2014 р. через канцелярію суду надійшло письмове пояснення ОСОБА_5 від 08.09.2014 р., в якому зазначено, що ОСОБА_5, обіймаючи посаду директора Запорізької філії ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП", особисто не звертався до Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ із заявою від 21.03.2013 р. за вих. № 1366 про виявлені інші пошкодження транспортного засобу, який був на зберіганні у ОСОБА_1 Будь-яких претензій щодо стану майна не мав. Стосовно стану майна жодного разу не звертався із будь-якою заявою чи претензією до Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ. 15.04.2013 р. Запорізькою філією ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" майно було реалізоване за ціною 258500,00 грн. Зазначено, що на момент передачі майна позивачем (20.03.2013 р.) у сторін були відсутні будь-які зауваження стосовно його (майна) стану, пошкоджень. Інші пошкодження, аніж зазначені в акті опису та арешту майна від 18.04.2012 р., виявлені не були, опис майна, зазначений в акті приймання-передавання від 20.03.2013 р., відповідав дійсному стану майна на момент його передачі.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судовому засіданні, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, які надавалися в попередніх судових засіданнях, суд

ВСТАНОВИВ:

18.04.2012 р. між Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (поклажодавець за договором, відповідач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (зберігач, позивач) укладений договір зберігання № 002, згідно з умовами якого зберігач зобов'язується зберігати річ (транспортний засіб LEXUS LS, 2007 р.в., державний № НОМЕР_1), яка передана йому другою стороною (поклажодавцем) і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Докладний перелік майна, його кількість засвідчені в актах опису й арешту майна. Оцінка майна засвідчується згідно з висновком експерта-оцінювача суб'єкта оціночної діяльності, судового експерта про вартість майна, що видаються після передачі товарів (майна) на зберігання (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1.2 зберігач підписує на підтвердження приймання майна попередньо складений відділом ДВС акт опису й арешту майна ВП № 32183134 від 18.04.2012 р.

Зберігач забезпечує повне збереження майна, а після закінчення зберігання -повертає поклажодавцю те саме майно. Майно повинно бути повернене в тому самому стані, у якому воно було прийняте на зберігання, з урахуванням змін його природних властивостей (п. 2.1.3).

Зберігач повертає майно поклажодавцю повністю за першою вимогою останнього не пізніше 3-х днів із дня одержання такої вимоги (п. 2.1.10).

У розділі 3 договору сторони визначили порядок оплати послуг. Згідно з п. 3.1 оплата послуг по даному договору здійснюється поклажодавцем згідно з актом виконаних робіт по зберіганню майна та виставленого рахунку за узгодженою сторонами сумою винагороди, а саме: 2,5% від вартості майна за один місяць зберігання.

Оплата послуг зберігача здійснюється поклажодавцем після підписання акту виконання робіт по зберіганню майна протягом 3-х днів (п. 3.3). Порядок встановлення оплати за цим договором ґрунтується на вимогах ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (п. 3.4). Виконання зберігачем своїх зобов'язань за договором оформляється актом виконаних робіт по зберіганню майна, який підписується сторонами (п. 3.5).

Згідно з п. 7.1 договір набирає сили з дати його підписання сторонами і діє до повернення майна поклажодавцю.

18.04.2012 р. державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі - відділ ДВС) був складений акт опису та арешту майна ВП № 32183134, відповідно до якого описано і накладено арешт на майно: автомобіль марки LEXUS, модель LS 460, сірого кольору, 2007 р.в., р.н. НОМЕР_1. На описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користування ним: заборона відчуження, псування, користування, підміни, розтрати, приховування. Зазначено, що описане майно прийняв на відповідальне зберігання ОСОБА_1, остаточне визначення вартості, оцінка майна боржника будуть проведені згідно зі ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до складеного судовим експертом автотоварознавцем висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 287/12 від 29.12.2012 р., початкова (ліквідна) вартість автомобіля LEXUS LS 460, реєстраційний номер НОМЕР_1, на дату оцінки складає 257882,09 грн., пробіг 97215, покази одометра 172 051 (т. 1 а.с. 79-82).

20.03.2013 р. був підписаний акт приймання-передавання, відповідно до якого позивач передав ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" майно: автомобіль марки LEXUS LS 460, 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1, сірого кольору, пробіг 97923 км. Акт був укладений в зв'язку з укладенням між відділом ДВС та ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" договору про реалізацію вищезазначеного майна на аукціоні. Акт підписаний ФОП ОСОБА_1, представником Запорізької філії ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" ОСОБА_5 та головним державним виконавцем.

23.04.2013 р. позивач направив відповідачу лист, в якому просив підписати акт виконаних робіт по зберіганню майна на суму 72421,30 грн. та провести оплату відповідно до умов договору № 002.

Листом від 13.05.2013 р. № 1321/9 відповідач відмовив позивачу в підписанні акту, повідомив про виявлення факту неналежного зберігання арештованого майна, що підтверджується актом приймання-передавання від 20.03.2013 р., актом державного виконавця від 27.03.2013 р. та свідчить про неналежне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором № 002 від 18.04.2012 р.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Укладений між сторонами договір № 002 від 18.04.2012 р. за своєю правовою природою є договором зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно зі ст. 938 ЦК зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Частиною 1 ст. 946 ЦК встановлено, що плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Із матеріалів справи вбачається, що майно (автомобіль марки LEXUS) був переданий позивачу на зберігання відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Частинами 1-3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу. Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення або зменшення цінності внаслідок користування. У разі якщо зберігачем призначено іншу особу, крім боржника або члена його сім'ї, він одержує за зберігання майна винагороду, розмір якої визначається угодою між зберігачем та державним виконавцем.

Статтею 950 ЦК України визначено, що за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Позивач обґрунтовує позов договором зберігання № 002 від 18.04.2012 р.

Відповідач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсним договору зберігання № 002 від 18.04.2012 р.

Ухвалою господарського суду від 908/3304/14 зазначений позов був прийнятий до провадження. Провадження у даній справі (№ 908/2499/14) зупинялось до вирішення справи № 908/3304/14.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.11.2014 р. у справі № 908/3304/14, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.01.2015 р., в задоволенні позову було відмолено.

Пунктом 3.1 договору зберігання № 002 встановлено, що оплата послуг по даному договору здійснюється поклажодавцем згідно з актом виконаних робіт по зберіганню майна та виставленого рахунку за узгодженою сторонами сумою винагороди, а саме: 2,5% від вартості майна за один місяць зберігання.

Позивач направив відповідачу для підписання акт виконаних робіт від 20.03.2013 р. на суму 72421,30 грн. та виставив рахунок-фактуру № 20/30 за послуги по зберіганню майна на суму 72421,30 грн.

Як слідує з матеріалів справи, майно (транспортний засіб) знаходилося на зберіганні позивача з 18.04.2012 р. по 20.03.2014 р., тобто 337 дні. Вартість майна відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 287/12 від 29.12.2012 р. склала 257882,09 грн. Відповідно, сума за зазначений строк зберігання із розрахунку 2,5% від вартості майна за один місяць зберігання, складає 72421,30 грн.

Заперечуючи проти підписання акту виконаних робіт від 20.03.2013 р. на суму 72421,30 грн. та, відповідно, сплати послуг за зберігання, відповідач посилається на неналежне виконання позивачем умов договору № 002.

На підтвердження неналежного виконання зобов'язання по зберіганню автомобіля, відповідач посилається на лист директора Запорізької філії ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" ОСОБА_5 від 21.03.2013 р. № 1366 (а.с. 85 т. 1), в якому зазначено, що показники одометра автомобіля на момент його передачі представникові ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" 97923 км (тоді як на момент його передачі зберігачу - 172051 км), лобове скло розбите, з'явилися нові ушкодження у вигляді подряпин на передньому бампері вздовж нижньої кромки, вм'ятина на передньому правому крилі, а також наявний значний знос автопокришок.

Відповідно до укладеного між відповідачем та ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" (в особі директора Запорізької філії ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" ОСОБА_5) договором № 08-0256/13 про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого рухомого майна від 20.03.2013 р. та акту № 08-0256/13 від 20.03.2013 р., відповідач передав третій особі у справі (ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП") автомобіль марки LEXUS вартістю 257882,09 грн., який був переданий на зберігання позивачу. Будь-яких застережень щодо наявності ушкоджень на автомобілі в договорі не вказано.

Суд зазначає, що пошкодження на автомобілі, перераховані в листі філії ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" від 21.03.2013 р. № 1366 (а.с. 85 т. 1) (розбите лобове скло, вм'ятина на передньому правому крилі тощо), за своєю суттю є явними (очевидними), а не прихованими, тому їх у разі наявності можливо було виявити при огляді автомобіля при отриманні його від позивача. Разом з тим, в акті приймання-передавання автомобіля від 20.03.2013 р. будь-яких пошкоджень автомобіля не зазначено, міститься лише зазначення кілометражу автомобіля - 97923 км.

У матеріалах справи відсутнє також листування з боку відповідача стосовно наявних ушкоджень автомобіля. Лише після отримання від позивача для підписання акту виконаних робіт та рахунку, відповідач повідомив про неналежне виконання відповідачем договору № 002 (лист від 13.05.2013 р. № 1321/9). Із позовом про притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності за пошкодження речі, яка знаходилася у останнього на зберіганні, відповідач не звертався. На реалізацію майна пошкодження також не вплинули, так як автомобіль продано за ціною 258 500 грн.(т. 1 а.с. 28).

Відповідач у письмовому відзиві зазначив, що позивач надав на прийомі у державного виконавця письмове пояснення стосовно неналежного виконання ним договору № 002, яке згодом знищив. За даним фактом (знищення позивачем пояснення) відповідач звернувся до Орджонікідзевського РВ з поданням № 1389/9 від 21.05.2013 р. про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

Ухвалами суду у Орджонікідзевського РВ було витребувано інформацію щодо стану кримінального провадження відносно ОСОБА_1 за поданням Орджонікідзевського ВДВС ЗМУ № 1389/9 від 21.05.2013 р.

Орджонікідзевський РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області на ухвалу суду повідомив (вих. № 29/4-10235 від 10.09.2014 р.) про закриття 19.10.2013 р. кримінального провадження № 0001877 відносно ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Факт знаходження майна (автомобіля) в період часу з 18.04.2012 р. по 20.03.2014 р. на зберіганні у позивача суд вважає доведеним. Розрахунок суми, належної до сплати за договором зберігання № 002 від 18.04.2012 р., позивачем здійснений вірно. Заперечення відповідача стосовно неналежного виконання позивачем умов зберігання майна свого підтвердження при судовому розгляді спору не знайшли, спростовані матеріалами справи.

Враховуючи викладене вище, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів: НОМЕР_2) заборгованість за договором зберігання № 002 від 18.04.2012 р. у розмірі 72421 (сімдесят дві тисячі чотириста двадцять одна) грн. 30 коп., суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 23.02.2015 р.

Суддя Л. П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання (складення).