Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

17 лютого 2015 року справа № 927/1923/14

позивач: публічне акціонерне товариство "Кредобанк"

юридична адреса: вул. Сахарова, 78, м. Львів, 79026

в особі Київського відділення Центральної філії,

вул. Артема, 52 А, офіс 147, м. Київ, 04053

(представник позивача: товариство з додатковою відповідальністю "Інтер-Ріск Україна"

(в особі Кузнецова Іллі Віталійовича),

вул. Артема, 52 А, офіс 147, м. Київ, 04053)

відповідач: приватне підприємство "Ніжин Агродар",

юридична адреса: вул. Об"їжджа, будинок, 116, корпус, 3, квартира 30, м. Ніжин, Чернігівська область,16600

фактична адреса: вул. Московська, 7-Б, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600;

предмет спору: про стягнення 385620,27 грн.

Суддя Л.М.Лавриненко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Петров О.Є., довіреність №7700 від 18.12.2014 року, представник

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем - публічним акціонерним товариством "Кредобанк" в особі Київського відділення Центральної філії подано позов про стягнення з відповідача - приватного підприємства "Ніжин Агродар" 359900 грн. заборгованості за кредитом; 180,00 грн. прострочених процентів; 540,00 грн. простроченої суми комісії за адміністрування кредиту; 25000,27 грн. пені по простроченій заборгованості, за неналежне виконання умов договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, наданого позивачем, місцезнаходження юридичної особи відповідача - приватного підприємства "Ніжин Агродар": 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул.Об"їжджа, будинок, 116, корпус, 3, квартира 30.

В судовому засіданні 03.02.2015 року було здійснено огляд оригіналів: договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року та договору застави від 13.09.2012 року.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №00014003 від 23.12.2014 року, повідомленнями про вручення поштових відправлень №00018394 від 03.02.2015 та №00753753 від 03.02.2015 року, але повноважного представника в судові засідання не направив, документів, витребуваних ухвалами суду від 23.12.2014 року, 12.01.2015 року, 20.01.2015 року та від 03.02.2015 року суду не надав.

Факт належного повідомлення відповідача про розгляд справи також підтверджується тим, що 12.01.2015р. від відповідача надійшла електронною поштою заява про відкладення розгляду справи, яка була відхилена судом.

Представник позивача в судовому засіданні 17.02.2015 року надав письмове клопотання про відмову від фіксації судового засідання технічними засобами, яке задоволено судом.

Також представником позивача подано письмове клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів. Суд клопотання задовольнив, подані документи залучені судом до матеріалів справи.

Інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

Ухвалою суду від 03.02.2015 року сторонни були повідомлені, що нез»явлення в судове засідання повноважного представника відповідача не є перешкодою для розгляду спору по суті.

В судовому засіданні 17.02.2015 року суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача виклав позовні вимоги.

Рішення приймається за наявними у справі документами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

13.09.2012 року між публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» (позивач) та приватним підприємством «Ніжин-Агродар» - позичальником (відповідачем по справі) було укладено договір кредитної лінії №26/12, відповідно до розділу І якого банк зобов»язується відкрити позичальнику кредитну лінію, в межах якої надавати йому кредити в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов»язується повернути кредити і сплатити проценти за користування ними, а також інші платежі передбачені цим договором.

Пунктом 2.1.1. договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року визначено, що максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією, валюта кредитування - 360000,00 грн.

Призначення кредитної лінії - поповнення обігових коштів (п.2.1.договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року).

Згідно п.п.2.1.3., 2.1.4 договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року, процентна ставка - 21,5% річних. У разі невиконання вимог, передбачених у п.9.3.6. договору, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється з розрахунку на 2,00% річних вище діючої, починаючи з 1-го числа 2-го місяця після аналізованого періоду на наступний місяць. В подальшому, при виконанні позичальником протягом наступного аналізованого періоду вищезазначеної умови, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на попередньому рівні, починаючи з 1-го числа 2-го місяця після аналізованого періоду на наступний період. Така зміна розміру процентів додаткового погодження сторонами не потребує.

Сторонами погоджено, що строк дії кредитної лінії, відповідно до п. 2.1.6. договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року, включно до 12.05.2013 року.

Відповідно до п. 11.1. договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року, договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов»язань.

Додатком №1 до договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року, визначено графік зменшення максимального ліміту заборгованості по кредитній лінії: з 12.03.2013 року - 120000,00 грн.; з 12.04.2013 року - 120000,00 грн.; до 12.05.2013 року - 0,0.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

На виконання взятих на себе зобов'язань банк надав відповідачу кредит в сумі 360000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 24193606 від 17.09.2012 року, призначення платежу: надання кредиту ПП «Ніжин-Агродар» відповідно до кредитного договору №26/12 від 13.09.2012 року про перерахування коштів на рахунок відповідача №315 (а.с.120).

Пунктами 5.1., 5.2. договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені договоромі додатковими угодами, але не пізніше строку дії кредитної лінії, вказаному у п.2.1.6. договору. Повернення кредитів може здійснюватися шляхом безготівкових перерахунків або внесенням готівки в касу банку.

Як свідчать матеріали справи, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту виконав частково, сплативши 12 березня 2013 року в рахунок погашення основного боргу по кредиту 100,00 грн., що підтверджується розрахунком позивача (а.с.36), а також випискою з позичкового рахунку, яка надана до матеріалів справи (а.с.120-123). Заборгованість по кредиту становить 359900,00 грн.

Пунктом 4.2.1. договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але, умовно, 360 днів у році), за ставкою, визначеною у п.2.1. договору з моменту видачі кредиту, зокрема: -до терміну його повернення, передбаченого у додатковому договорі, -до дати звернення банку із заявою до суду із вимогою про дострокове повернення суми кредиту та сплати процентів, комісій та інших належних до сплати за цим договором платежів.

У випадку неповернення кредиту в термін, вказаний у додатковому договорі, і до дати його повернення, але не довше терміну дії кредитної лінії, вказаного у п.2.1.6. цього договору, нараховуються проценти виходячи із ставки, вказаної у п. 2.1.3. договору (21,5% річних), збільшеної на 2% річних, які позичальник зобов»язаний щомісячно сплачувати банку.

У відповідності до п. 4.3. договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року, позичальник сплачує проценти, нараховані відповідно до п.4.2.1. договору, у валюті отриманого кредиту щомісяця, але не пізніше останнього банківського дня місяця, за який нараховані проценти.

Таким чином, за період користування кредитом з 17.09.2012 року по 11.05.2013 року позичальнику нараховано 50951,36 грн. процентів за користування кредитом. За вказаний період відповідачем було сплачено 50771,36 грн., що підтверджується банківською випискою за період з 13.09.2012 року по 15.01.2015 року, копія якої додана до матеріалів справи (а.с.120-123). Заборгованість по процентах за користування кредитом становить 180 грн.

Відповідно до п. 4.1.3. договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року, за управління кредитною лінією позичальник сплачує банку 0,15% від суми кредиту (540,00 грн.) щомісячно.

Нарахування комісій відбувається згідно строків, передбачених обліковою політикою банку, до строку, вказаного у п.2.1.6. договору (п. 4.2.2. договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року).

За період користування кредитним коштами з 17.09.2012 року по 30.04.2013 року позивачем нараховано відповідачу 4320,00 грн. комісії.

В порушення умов п.4.1.3. договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року, позичальник свої зобов»язання щодо сплати комісії (0,15% від суми кредиту - 540,00 грн. щомісячно) виконав частково, сплативши 3780,00 грн., що підтверджується банківською випискою за період з 13.09.2012 року по 15.01.2015 року. Заборгованість по комісії становить 540,00 грн.

Пунктом 4.5. договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року передбачено, що у випадку неповернення позичальником отриманого кредиту/кредитів до дати закінчення дії кредитної лінії, вказаної у п.2.1.6. договору, банк має право застосувати до позичальника санкції, передбачені п.п.7.1.,7.2.,7.5. договору.

Позивач просить стягнути з відповідача 25000,27 грн. пені, яка включає в себе 24952 грн. 95 коп. пені за прострочку повернення кредиту за період з 05.05.2013р. по 05.11.2013р., 39 грн. 35 коп. пені за прострочку сплати процентів за період з 05.05.2013р. по 05.11.2013р., 07 грн. 97 коп. пені за прострочку сплати комісії за період з 07.05.2013р. по 05.11.2013р., відповідно до п. 7.1. договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.1. договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року, за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань (повернення кредиту/кредитів, оплати процентів, комісій, інших платежів за цим договором) позичальник на вимогу банку сплачує йому пеню: -за зобов»язаннями у гривні - в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

Сторони домовились, що відповідно до п.7.6. договору кредитної лінії №26/12 від 13.09.2012 року, строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені), за цим договором, прирівнюється до строку позовної давності встановленої законом для основної вимоги за цим договором.

Судом встановлено факт порушення відповідачем строків погашення кредиту, строків сплати процентів за користування кредитом, а також строки сплати комісії, а тому тому позивачем правомірно нарахована пеня в сумі 24952 грн. 95 коп. за прострочку повернення кредиту за період з 05.05.2013р. по 05.11.2013р., пеня в сумі 39 грн. 35 коп. за прострочку сплати відсотків за період з 05.05.2013р. по 05.11.2013р., пеня в сумі 07 грн. 97 коп. пені за прострочку сплати комісії за період з 07.05.2013р. по 05.11.2013р., всього сума пені складає 25000 грн. 27 коп.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов'язання не виконав, кредит в установлений строк в повній сумі не повернув, проценти за користування кредитною лінією, комісію за управління кредитною лінією та пеню по простроченій заборгованості не сплатив, господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення 359900 грн. заборгованості за кредитом; 180,00 грн. прострочених процентів; 540,00 грн. простроченої суми комісії за адміністрування кредиту; 25000,27 грн. пені.

Оскільки спір виник у зв'язку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 7712,41 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 202, 205, 525, 526, 546, 549, 626, 629, 1046, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 175, 193, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 49, 64, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України „Про судовий збір", господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства "Ніжин Агродар", юридична адреса: вул. Об"їжджа, будинок, 116, корпус, 3, квартира 30, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600; фактична адреса: вул. Московська, 7-Б, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600 (п/р 315 в ЧВ ЦФ ПАТ «Кредобанк», МФО 325365, ) на користь публічного акціонерного товариства "Кредобанк", юридична адреса: вул. Сахарова, 78, м. Львів, 79026; поштова адреса: вул. Артема, 52 А, офіс 147, м. Київ, 04053 () 359900 грн. заборгованості за кредитом; 180,00 грн. прострочених процентів; 540,00 грн. простроченої суми комісії за адміністрування кредиту; 25000,27 грн. пені по простроченій заборгованості та 7712,41 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення підписано 17.02.2015 року.

Суддя Л.М.Лавриненко

.