УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23.02.2015Справа № 910/3876/15-г

Суддя Літвінова М.Є., розглянувши позовну заяву Приватного підприємства "Обухівміськвторресурси" в особі Генерального директора Полатьяна А.О. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вівекс Груп" про розірвання договору та повернення коштів 217 614,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Обухівмісьвторресурси" звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вівекс груп" про розірвання договору №04092014 від 04.09.2014 та повернення коштів у розмірі 217 614,00 грн.

Позовна заява з доданими документами підлягає поверненню з огляду на наступне.

Нормами п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" № 719-VII від 16.01.2014, мінімальний розмір заробітної плати на 1 січня 2014 складає 1218 гривні.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, та 1 розмір мінімальної заробітної плати з позовів немайнового характеру.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", ст. 55 ГПК України передбачає визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з двома вимогами майнового та не майнового характеру, які повинні бути оплачені судовим збором окремо за кожну.

При цьому, позивач додав до позову платіжне доручення № №12681 від 13.02.2015 на підтвердження сплати судового збору у розмірі 4 352,28 грн., тобто за майнову вимогу. Доказів сплати судового збору за звернення до суду з вимогою про розірвання договору купівлі-продажу від 04.09.2014 №04092014, позивач суду не надав.

Таким чином, позивачем не дотримано положення п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, тому позовна заява в порядку п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути без розгляду.

Суддя М.Є. Літвінова