ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 лютого 2015 року Справа № 5017/3760/2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіСтратієнко Л.В.,
суддів:Вовка І.В.,
Грека Б.М.,
Губенко Н.М.,
Черкащенка М.М.,
розглянувши заявупублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
про перегляд Верховним Судом України
постановиВищого господарського суду України від 30.09.2014
у справі№ 5017/3760/2012
за позовомпублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
допублічного акціонерного товариства "Одесагаз"
простягнення 36 738 222,43 грн.
та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства "Одесагаз"
допублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
простягнення 71 488 648,34 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.04.2014 у справі № 5017/3760/2012 позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до публічного акціонерного товариства "Одесагаз" задоволено частково; стягнуто 18 680 000,00грн. основного боргу, 1 880 996,47 грн. 3 % річних, 842 427,24 грн. інфляційних втрат; позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 5 660 336,90 грн. залишено без розгляду, з підстав передбачених пунктом 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України; в задоволенні зустрічного позову публічного акціонерного товариства "Одесагаз" відмовлено в повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.07.2014 рішення господарського суду Одеської області від 16.04.2014 скасовано частково, резолютивну частину рішення викладено в редакції, відповідно до якої позов публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково; стягнуто з публічного акціонерного товариства "Одесагаз" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" основний борг у розмірі 18 680 000,00 грн., 3 % річних у розмірі 1 880 996,47 грн., інфляційні витрати у розмірі 842 427,24 грн., пеню в сумі 4 445 509,89 грн.; в решті позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов публічного акціонерного товариства "Одесагаз" задоволено частково; стягнуто з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь публічного акціонерного товариства "Одесагаз" шкоду, завдану неналежним встановленням граничного обсягу виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат природного газу в сумі 68 126 317,09 грн.; в іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.09.2014 у даній справі постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.07.2014 залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося із заявою про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 30.09.2014 у справі № 5017/3760/2012, в якій просить зазначену постанову скасувати в частині задоволення зустрічного позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити повністю.

Заяву з посиланням на постанови Вищого господарського суду України від 03.12.2014 у справі № 904/1197/14, від 07.10.2014 у справі № 910/2023/13, на постанову Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 04.11.2014 у справі № 904/1197/14 та на постанову Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.09.2014 у справі № 910/2023/13 мотивовано неоднаковим застосуванням судами одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 1166 Цивільного кодексу України, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Заявником не пропущено строку подання заяви про перегляд судового рішення господарського суду, передбаченого статтею 11117 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Розглянувши заяву про перегляд постанови суду касаційної інстанції та додані до неї матеріали, Вищий господарський суд України вважає, що справа підлягає допуску до провадження Верховного Суду України з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 11116 ГПК України заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана на підставі неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

У постанові від 30.09.2014 у справі № 5017/3760/2012, про перегляд якої просить заявник, суд касаційної інстанції погодився з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення зустрічного позову про стягнення шкоди, завданої неналежним встановленням граничного обсягу виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат природного газу (в частині, що стосується доводів заявника). При цьому суд касаційної інстанції вказавши про те, що відшкодування шкоди здійснюється в разі наявності в діях відповідача всіх елементів складу цивільного правопорушення в їх сукупності: неправомірної поведінки особи, наявності шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, вини особи, яка завдала шкоду, виходив лише із встановлення вини відповідача за зустрічним позовом.

Водночас приймаючи постанову від 03.12.2014 у справі № 904/1197/14 та вирішуючи спір у подібних правовідносинах, за аналогічного матеріально-правового регулювання спірних правовідносин, суд касаційної інстанції, погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення збитків, завданих державі внаслідок викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу, прийшов до протилежних правових висновків. Так, суд касаційної інстанції зазначивши про те, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення та те, що за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає, виходив з того, що підприємство повинно бути звільнено від обов'язку по відшкодуванню шкоди за викиди в атмосферне повітря з підстав відсутності в його діях вини, так і відсутності причинного зв'язку між його діями та збитками, що в свою чергу виключає відповідальність у відповідності до вимог чинного законодавства.

У постанові від 07.10.2014 у справі № 910/2023/13 суд касаційної інстанції також погодився з висновками суду апеляційної інстанції щодо відмови у задоволенні позову про стягнення збитків, виходячи із встановлених судом обставин справи про відсутності в діях відповідача складу цивільного правопорушення.

З огляду на викладене судом касаційної інстанції неоднаково застосовано одні і ті ж самі норми матеріального права, внаслідок чого ухвалені різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах, що є підставою для допуску даної справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Допустити справу № 5017/3760/2012 до провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя Л. Стратієнко
Судді І. Вовк
Б. Грек
Н. Губенко
М. Черкащенко