РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015Справа №910/672/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетта - Сервіс";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Вок";

про стягнення 14 172,36 грн.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Римська А. П., представник, довіреність № б/н від 06.10.2014 р.;

Від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бетта-Сервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Вок" про стягнення з останнього основного боргу в сумі 10 135,87 грн., пені в сумі 488,84 грн., штрафу в сумі 1 013,58 грн., трьох процентів річних у сумі 355,19 грн. та інфляційних збитків у розмірі 2 178,88 грн. відповідно до договору від 02.07.2013 № БС 541.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2015 року порушено провадження у справі № 910/672/15-г, розгляд справи призначено на 03.02.2015 року.

У судовому засіданні 03.02.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача 23.01.2015 р.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. Згідно статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бетта - Сервіс" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азія Вок " (покупець) 02.07.2013 р. було укладено договір № БС 541 (надалі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язується поставити товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та своєчасно сплатити його вартість відповідно до умов договору.

Згідно п. 2.2 договору покупець зобов'язаний оплатити вартість товару в повному обсязі в строк не пізніше ніж 10 календарних днів з моменту отримання товару за накладною на поточний рахунок постачальника в національній валюті України.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 02.07.2014, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 7.1 договору).

На виконання умов договору позивач поставив на користь відповідача товар на суму 10 135,87 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані уповноваженими особами та скріплені печатками сторін. Позивач виконав свої зобов'язання за договором у повному обсязі, претензій щодо якості чи кількості поставленого товару від відповідача не надходило. Відповідач на порушення умов договору, належним чином зобов'язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість в розмірі 10 135,87 грн.

Згідно п. 3.1 договору при несвоєчасній оплаті поставленого товару, покупець виплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невчасно здійсненого платежу за кожен день прострочення. Позивач стверджує, що мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, а тому наполягає на стягненні з відповідача пені в сумі 488,84 грн.

Відповідно до п. 3.3 договору при несвоєчасній оплаті поставленого товару, покупець виплачує продавцю штраф у розмірі 10% від вартості поставленого товару, тому позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 1 013,58 грн.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов'язання з боку відповідача, а тому просить суд стягнути з нього три проценти річних в сумі 355,19 грн. та інфляційні збитки в розмірі 2 178,88 грн.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181, 265 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 8 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Так, згідно з пунктом 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Одночасно, частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач належним чином виконав покладені на нього договором зобов'язання, здійснив поставку товару, яка була прийнята відповідачем. Факт поставки товару підтверджується видатковими накладними, копії яких містяться у матеріалах справи. Відповідач доказів оплати товару в строки передбачені п. 2.2 договору суду не надав. За такими обставинами позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 10 135,87 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.нкціями

Одночасне стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачене ч. 2 ст. 231 ГК України.

Приписами ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зобов'язання не припинилося виконанням проведеним належним чином з боку відповідача та мала місце несвоєчасна оплата за договорами, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені, передбаченої п. 3.1 договору, обґрунтовані та підлягають задоволенню, а наданий позивачем розрахунок пені в сумі 488,84 грн. відповідає вимогам ч. 6 ст. 232 ГК України.

Враховуючи те, що грошове зобов'язання з боку відповідача виконано несвоєчасно, тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 1 013,58 грн., який передбачений п. 3.3 договору, вважається обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частина друга статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так як мало місце прострочення оплати поставки за договором, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних у сумі 355,19 грн. та інфляційних збитків у сумі 2 178,88 грн. також обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Вок" (01001, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 12, офіс 9, ) на користь

Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетта-Сервіс" (01014, м. Київ, вул.

Струтинського, буд. 6, ) основний борг у розмірі 10 135

(десять тисяч сто тридцять п'ять) грн. 87 коп., пеню в сумі 488 (чотириста

вісімдесят вісім) грн. 84 коп., штраф у сумі 1 013 (одна тисяча тринадцять) грн.

58 коп., три проценти річних в розмірі 355 (триста п'ятдесят п'ять) грн. 19 коп.,

інфляційні збитки в розмірі 2 178 (дві тисячі сто сімдесят вісім) грн. 88 коп. та

судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. Видати

наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 09.02.2015 р.