ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2015 р. Справа № 922/2913/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Івакіна В.О., суддя Камишева Л.М., суддя Черленяк М.І.,

при секретарі судового засідання Пляс Л.Ф.

за участю представників :

позивача - Грищенко А.А. (дов. № 2-69д від 25.12.2014 р.)

відповідача - Іщенко Р.А. (дов. б/н від 01.07.2014 р.)

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №283Х/1-8) на ухвалу господарського суду Харківської області від 18 грудня 2014 року у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ХАС", с. Подвірки, Дергачівського р-ну, Харківської обл.

про розірвання договору

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 р. ПАТ "Укргазвидобування" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ фірми "ХАС" про розірвання укладеного між сторонами договору № 60 від 04.02.2004 р. про спільну інвестиційну та виробничу діяльність та додаткові угоди до вказаного договору, а саме: № 1 від 07.05.2004 р., № 2 від 01.03.2011 р., № 3 від 18.04.2011 р., № 4 від 16.06.2011 р. та № 5 від 18.05.2012 р., з посиланням на те, що позивач, внаслідок систематичного істотного порушення відповідачем умов зазначеного договору, не отримав того, на що він розраховував при укладенні договору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.12.2014 р. у справі № 922/2913/14 (суддя Ольшанченко В.І.) позов залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм процесуального права, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 18.12.2014 р. скасувати та передати справу на розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.01.2015 р. апеляційну скаргу позивача було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 03.02.2015 р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 р. за клопотанням відповідача строк розгляду апеляційної скарги було продовжено до 18.02.2015 р., розгляд скарги відкладено на 17.02.2015 р.

Розпорядженням голови Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 р., у зв'язку з хворобою судді Пелипенко Н.М., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Івакіна В.О., суддя Камишева Л.М., суддя Черленяк М.І.

В судовому засіданні 17.02.2015 р. оголошувалась перерва до 18.02.2015 р.

Представник позивача в письмовому поясненні до апеляційної скарги (вх. № 2549 від 17.02.2015 р.) та в судових засіданнях 17.02.2015 р. і 18.02.2015 р. підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представник відповідач в запереченні на апеляційну скаргу (вх. № 2479 від 16.02.2015 р.) та в судових засіданнях 17.02.2015 р. і 18.02.2015 р. не погодився з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду обґрунтованою та законною, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 17.07.2014 р. було порушено провадження у справі, призначено її до розгляду на 30.07.2014 р. та зобов'язано позивача надати суду докази укладення договору простого товариства та виконання його з свого боку; докази настання строку виконання відповідачем зобов'язань. Вказану ухвалу було надіслано позивачу на адресу, зазначену в позовній заяві та у Витягу з ЄДРПОУ, та отримано представником позивача, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 77).

Ухвалами господарського суду Харківської області від 30.07.2014 р. та 11.08.2014 р., у зв'язку з ненаданням позивачем витребуваних судом документів та неявкою в судове засідання представника позивача, розгляд справи було відкладено та зобов'язано позивача надати вищезазначені докази, а саме: докази укладення договору простого товариства та виконання його з свого боку; докази настання строку виконання відповідачем зобов'язань.

Ухвали від 30.07.2014 р. та 11.08.2014 р. були надіслані позивачу на адресу, зазначену в позовній заяві та у Витягу з ЄДРПОУ, та отримані представниками позивача, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 85, 94).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.09.2014 р., у зв'язку з ненаданням позивачем витребуваних попередніми ухвалами доказів, за клопотанням позивача було продовжено строк розгляду справи до 01.10.2014 р., розгляд справи відкладено на 22.09.2014 р. та зобов'язано позивача надати вищевказані докази.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.09.2014 р. за клопотанням відповідача у справі було призначено судову інженерно-технічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. На вирішення експертам поставлено питання: Який обсяг, ступень готовності виконаних ТОВ фірмою "ХАС", як оператором спільної діяльності за договором спільної інвестиційної та виробничої діяльності № 60 від 04.02.2004 р., робіт, вказаних у позовній заяві як "не виконані", з орієнтовним строком виконання - 2013 р.? Провадження у справі № 922/2913/14 зупинено.

23.10.2014 р. за вих. № 2/3014 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса було повернуто справу № 922/2913/14 до господарського суду Харківської області, у зв'язку з неможливістю проведення експертизи через відсутність в експертній установі спеціаліста відповідної спеціалізації - спеціаліста з експлуатації та ремонту об'єктів видобутку та переробки газу (свердловин та обладнання) та по проведенню робіт з інтенсифікації видобутку.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.11.2014 р. задоволено клопотання позивача про залучення для проведення судової інженерно-технічної експертизи по даній справі спеціалістів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Призначено у справі судову комплексну інженерно-технічну експертизу (технолого-геологічну експертизу), проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертам поставлено питання: Який обсяг, ступень готовності виконаних ТОВ фірмою "ХАС", як оператором спільної діяльності за договором спільної інвестиційної та виробничої діяльності № 60 від 04.02.2004 р., робіт, вказаних у позовній заяві як "не виконані", з орієнтовним строком виконання - 2013 р.? Провадження у справі № 922/2913/14 зупинено.

03.12.2014 р. за вих. № 14616-14 Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України повернув справу № 922/2913/14 до господарського суду Харківської області, у зв'язку з неможливістю проведення експертизи через відсутність в Інституті фахівців з експлуатації та ремонту об'єктів видобутку та переробки газу (свердловин та обладнання) та по проведенню робіт з інтенсифікації видобутку, а також відповідної проектно-лабораторної бази.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.12.2014 р. провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 18.12.2014 р. та зобов'язано позивача надати суду: докази істотного порушення відповідачем договору; докази неотримання того, на що розраховував позивач при укладенні договору; докази невиконання відповідачем робіт за договором; докази настання строку виконання робіт по договору. Зазначену ухвалу було надіслано позивачу на адресу, зазначену в позовній заяві та у Витягу з ЄДРПОУ, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 192).

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що станом на момент подання апеляційної скарги він не отримував ухвалу господарського суду Харківської області від 12.12.2014 р.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта, оскільки про час і місце судового засідання позивача було повідомлено телефонограмою № 944 від 12.12.2014 р. (т. 2 а.с. 162). При цьому, як зазначає сам позивач в своїй апеляційній скарзі, йому було повідомлено, що іншу інформацію він може дізнатись з відповідної ухвали.

Таким чином, позивач не був позбавлений можливості ознайомитись до судового засідання 18.12.2014 р. з матеріалами справи № 922/2913/14 (в тому числі й з ухвалою господарського суду Харківської області від 12.12.2014 р.), проте він своїм правом щодо ознайомлення з матеріалами справи не скористався.

В судове засідання 18.12.2014 р. позивач свого представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, витребувані ухвалою від 12.12.2014 р. докази не надав.

В наданому позивачем уточненні до позовної заяви від 15.12.2014 р. та додатках до цього уточнення також не містяться докази, які були витребувані судом першої інстанції в ухвалі від 12.12.2014 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.12.2014 р., у зв'язку з не наданням позивачем витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору, та нез'явленням представника позивача в судове засідання позов залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено невжиття відповідачем жодних дій, спрямованих на поновлення належного стану виконання власних зобов'язань, а також невжиття таких дій саме у розумний строк, а також спричинення позивачу шкоди внаслідок невиконання чи неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за спірним договором.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 04.02.2004 р. між ТОВ фірмою "ХАС" (в договорі - сторона-1) та ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" в особі філії - ГПУ "Полтавагазвидобування" (в договорі - сторона-2) був укладений договір № 60 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність (т. 1 а.с. 32-38).

Згідно п. 1.1 цього договору, сторони зобов'язані об'єднати свої вклади та вести спільну інвестиційну та виробничу діяльність. Метою спільної діяльності є: нарощування обсягів видобутку вуглеводів; опрацювання техніко-геологічної інформації по свердловинах, вказаних у додатку № 1 до договору; підготовка та впровадження програм, направлених на збільшення видобутку вуглеводнів із свердловин; відновлення, капітальний ремонт, освоєння та подальша експлуатація свердловин; підвищення віддачі продуктивних пластів та продуктивності свердловин; реалізація видобутих вуглеводнів; досягнення високих економічних показників спільної діяльності; отримання прибутку в інтересах сторін.

В п. 2.1 договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність № 60 від 04.02.2004 р. сторони домовились, що виконання цього договору здійснюється сторонами на підставі Програм спільної діяльності, які сумісно розробляються та затверджуються сторонами на певний термін, і є невід'ємними частинами цього договору.

Відповідно до п. п. 6.2.2 п. 6.2 договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність № 60 від 04.02.2004 р., сторона-1 (відповідач) має нести всі витрати та здійснювати своєчасне фінансування всіх операцій, які передбачені договором та програмами спільної діяльності. З цією метою сторона-1 перераховує на окремий рахунок спільної діяльності грошові кошти в обсягах та в терміни, що передбачаються Програмами спільної діяльності.

Згідно п. 9 договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність № 60 від 04.02.2004 р., вказаний договір укладений строком на 10 років та вступає в силу з дня його підписання сторонами за умови узгодження з ДК "Укргазвидобування" НАК «Нафтогаз України».

В подальшому сторонами були внесені зміни в договір про спільну інвестиційну та виробничу діяльність № 60 від 04.02.2004 р. шляхом укладення додаткових угоди до вказаного договору, а саме: № 1 від 07.05.2004 р., № 2 від 01.03.2011 р., № 3 від 18.04.2011 р., № 4 від 16.06.2011 р. та № 5 від 18.05.2012 р.

Зокрема, додатковою угодою № 4 від 16.06.2011 р. сторони визначили строк дії договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність № 60 від 04.02.2004 р. до 31.12.2021 р. (т. 1 а.с. 48).

Позивач, в обґрунтування наявності підстав для розірвання договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність № 60 від 04.02.2004 р., посилається на ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України та невиконання відповідачем пп. 6.2.2 п. 6.2 договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З аналізу вищезазначеної статі вбачається, що істотним є не будь-яке порушення договору, а таке, що спричинило шкоду другій стороні, внаслідок якої остання позбавляється отримання очікуваного при укладенні договору результату.

Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна іншої сторони та (або) позбавлення її особистого нематеріального права.

Тобто, підставою для розірвання спірного договору є: 1) істотне порушення договору, яке завдало іншій стороні шкоду, що значною мірою позбавила її того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 2) випадки, визначені в самому договорі.

Договором (п. 8.3) сторони погодили, що у випадку, якщо сторона-1 у розумний строк не виконає дій, спрямованих на поновлення належного стану виконання власних зобов'язань за даним договором, сторона-2 має право в односторонньому порядку розірвати даний договір.

Колегія суддів зазначає, що позивач безпідставно посилається на порушення відповідачем термінів (строків) виконання зобов'язань за спірним договором, оскільки, як вбачається з матеріалів справи терміни виконання робіт, передбачені Програмою робіт на об'єктах спільної діяльності (т. 1 а.с. 54-57), є орієнтовними, у зв'язку з чим не можуть вважатись такими, що встановлені сторонами.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що відповідач неодноразово звертався до позивача щодо обґрунтованого встановлення термінів виконання робіт (шляхом коригування існуючої Програми) для виконання своїх договірних зобов'язань, проте Програму робіт на об'єктах спільної діяльності скориговано не було, конкретні строки виконання робіт, передбачених цією Програмою, встановлені не були.

Отже підстави для розірвання спірного договору, передбачені п. 8.3 договору, відсутні.

Інших доказів істотного порушення відповідачем договору позивачем надано не було.

Також позивачем, не надано доказів не отримання ним того, на що він розраховував при укладенні спірного договору та спричинення йому шкоди внаслідок невиконання чи неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за спірним договором.

Всі вказані вище докази неодноразово були витребувані судом, про що свідчать наявні в матеріалах справи ухвали суду.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Отже, підставою для залишення позову без розгляду відповідно до вказаної норми, є ненадання позивачем витребуваних документів та нез'явлення його представника без поважних причин, що перешкоджає вирішенню спору по суті.

Враховуючи, що позивач був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, без поважних причин не з'явився в зазначене засідання, та не надав витребувані судом документи, висновок місцевого господарського суду про залишення позову без розгляду є правомірним та обґрунтованим.

На підставі зазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування ухвали господарського суду Харківської області від 18.12.2014 р. у справі № 922/2913/14.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст.ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 18 грудня 2014 року у справі № 922/2913/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 20.02.2015 р.

Головуючий суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.

Суддя Черленяк М.І.