РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015Справа №910/27799/14

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Новий диск Україна"
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Читай місто груп"
Простягнення 80 309,85 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивачаЛебедь І.О., представник, довіреністю № б/н від 12.01.2015 р.;
Від відповідача Сисов В.С., представник за довіреністю № 29-12 від 29.12.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий диск Україна" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Читай місто груп" про стягнення 75 615,00 грн. заборгованості за договором поставки і відповідно до договору про переведення боргу, а також 578,35 грн. 3 % річних і 4 116,50 грн. інфляційних втрат.

Провадження у справі за вказаними вимогами було порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 № 910/27799/14, яку призначено до розгляду на 13.01.2015.

13.01.2015 та 29.01.2015 розгляд справи відкладався відповідно до положень ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні, що відбулося 05.02.2015, представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 23.01.2015, що була прийнята судом до розгляду, як така, що оформлена належним чином і подана до початку розгляду спору по суті. Так, представник позивача просив суд стягнути з відповідача 98 505,00 грн. боргу, розрахованого станом на 23.01.2015, а також 578,35 грн. 3 % річних і та 4 116,50 грн. інфляційних втрат, вирахованих за період з 01.05.2014 по 31.10.2014. Мотивуючи позовні вимоги, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий диск Україна" вказував на наявність у первісного боржника за договором поставки № 34 від 04.01.2012 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Логос Транс" заборгованості в сумі 271 857,21 грн., тягар з оплати якої було переведено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Читай місто груп" внаслідок укладення договору про переведення боргу № 04/04-2014 від 04.04.2014, згідно з додатком № 1 до якого сторони погодили графік погашення такого боргу. У зв'язку з простроченням відповідача у справі, позивач нарахував на суму основного боргу 3 % річних та інфляційну складову боргу.

На підтвердження описаних вимог суду було подано розрахунок ціни позову, договір поставки і договір про переведення боргу з додактом, акт звірки розрахунків.

Представник відповідача проти позову заперечив повністю відповідно до мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву, вказуючи на те, строк оплати боргу в сумі 271 857,21 грн. наступає 31.12.2015, а тому просив у позові відмовити повністю з огляду на відсутність порушень терміну виконання грошового зобов'язання перед позивачем. Підставою для таких заперечень відповідача стали його посилання на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Логос Транс" не підписувало додаток № 1 до договору переведення боргу № 04/04-2014 від 04.04.2014, на порушення якого вказує позивач.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий диск Україна" в якості постачальника і Товариство з обмеженою відповідальністю "Логос Транс" в якості покупця 04.01.2012 уклали договір поставки № 34, за умовами якого позивач зобов'язався на умовах і в порядку, визначеному у цьому договорі, поставляти відповідачеві (передавати у власність) товар (друковану продукцію, аудіо-, відеопродукція, інформаційні носії різних видів, у тому числі, диски, канцелярські і супутні товари), а покупець - зобов'язався приймати товар та оплачувати його на умовах та в порядку, визначених договором.

Відповідно до п. 1.3 вказаного договору його предметом також є регламенті, інформаційні, маркетингові послуги, послуги з організації збуту товару через кожну нову торговельну точку по купця та інші послуги.

Згідно з п. 3.1 договору постачальник зобов'язується постачати (передавати у власність покупця) товари за цінами, зазначеними у специфікації, затвердженій сторонами. Ціна поставленого товару міститься у товарних накладних, які надаються постачальником покупцеві для проведення оплати, та складені на підставі кількості поставленого товару, що зазначено у транспортній накладній. Ціна товару включає вартість упаковки і доставки.

У п. 3.3 договору сторони погодили, що розрахунки за товар здійснюються в безготівковому порядку не пізніше ніж через 40 (сорок) календарних днів з моменту продажу товару кінцевому споживачу (з правом повернення та обміну).

Посилаючись на підписаний з Товариством з обмеженою відповідальністю "Логос Транс" акт звірки розрахунків за період з 15.01.2014 по 10.03.2014 га суму 271 857,21 грн., а також укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "Читай місто груп" договір про переведення боргу, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з оплати поставленого товару відповідно до графіку розрахунків, вміщеному у додатку № 1 до зазначеного договору, що утворилася станом на 23.01.2015 та нарахування за ст. 625 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що 04.04.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Логос Транс" як первісний боржник, Товариство з обмеженою відповідальністю "Читай місто груп" як новий боржник і Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий диск Україна" як кредитор уклали договір про переведення боргу № 04/04-2012, яким погодили, що первісний боржник переводить до нового боржника борг (грошове зобов'язання) у розмірі 271 857,21 грн., що виник на підставі основного договору - договору поставки № 34 від 04.01.2012 р. внаслідок постачання товару.

Відповідно до п. 3 договору про переведення боргу борг первісного боржника перед кредитором підтверджується актом звірки взаємних розрахунків на 10 березня 2014 року, складеного та посвідченого підписами уповноважених сторін та відбитками печаток кредитора і первісного боржника, а новий боржник погоджується і зобов'язується виконати грошове зобов'язання, визначене у цьому договорі.

Згідно з п. 7 договору про переведення боргу новий боржник зобов'язується сплатити кредитору борг у розмірі 271 857,21 грн. шляхом безготівково перерахування на розрахунковий рахунок кредитора, зазначений в реквізитах до цього договору у строк до 31 грудня 2015 року, але новий боржник має право на дострокове погашення боргу. Графік погашення боргу визначений у додатку № 1, який є невід'ємною частиною цього договору.

Норми ст. 33 Господарського процесуального кодексу України встановлюються обов'язок для кожної сторони судового процесу з доведення тих обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Сукупність наявних у справі документів не дають підставу вести мову про доведеність позовних вимог, оскільки позивач жодним чином не підтвердив факт поставки товарів за договором первісному боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Логос Транс", який виступав покупцем за договором поставки, а також не довів належними і допустимими доказами настання строку оплати за договором поставки відповідно до п. 3.3. Тобто, позивачем не доведено виконання основного договору, як це ним було передбачено, адже не подано замовлень, специфікацій, накладних на поставку і повернення, фактичних даних, з яких вбачається, що товар було реалізовано кінцевому споживачу, оскільки, згідно з чинним законодавством акт звірки розрахунків, яким би чином він не був оформлений, не є первісним бухгалтерським документом, який засвідчує факт здійснення господарських операцій та їх невиконання.

Крім того, суттєвим при вирішенні даного спору є також і та обставина, що додаток № 1 до договору про переведення боргу, за яким, на думку позивача, мала відбуватися оплата боргу новим боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Читай місто груп" по 12 945,00 грн. щомісяця з 30.04.2014 по 31.12.2015 не підписаний стороною правочину ТОВ "Логос Транс" та не містить його печатки, а отже не може вважатися узгодженим. Тобто, додаток № 1 до договору про переведення боргу, який є його невід'ємною частиною, фактично відсутній та не породжує для сторін такого правочину жодних прав і обов'язків.

Отже, навіть незважаючи на неподання доказів існування між Товариством з обмеженою відповідальністю "Новий диск Україна" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Логос Транс" господарських зобов'язань за договором поставки на суму 563 235,96 грн. та прострочення покупця на суму 271 856,95 грн., обов'язок відповідача з оплати заборгованості за договором про переведення боргу все одно не настав, оскільки визначений як 31.12.2015, а згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконання у строк (термін), визначений таким зобов'язанням.

З огляду на все викладене вище, позовні вимоги відхиляються, а судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О. В. Мандриченко
Дата складання рішення 10.02.2015 р.