КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2015 р. Справа№ 910/21781/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання: Білецькому Л.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Гробова Ю.М. (дов. №б/н від 24.07.2014 року);

від відповідача - Якусевич А.М. (дов. №2 від 05.01.2015 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін ТМ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року

у справі №910/21781/14 (суддя О.В. Гумега)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін ТМ", м. Київ

до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Київ

про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.07.2014 року №77/02-р/к по справі №73-02/06.14 -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін ТМ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, та просило визнати недійсним рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.07.2014 року №77/02-р/к по справі №73-02/06.14, зупинити виконання рішення адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету від 29.07.2014 року №77/02-р/к по справі №73-02/06.14.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін ТМ" відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем було дотримано вимоги Конституції України та норм чинного законодавства України, у зв'язку із чим всебічно, повно і об'єктивно розглянуто обставини справи №73-02/06.14, з огляду на що в оскаржуваному рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи №73-02/06.14, нормам матеріального та процесуального права.

Не погодившись із вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін ТМ" подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року по справі №910/21781/14, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, визнати недійсним рішення адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету від 29.07.2014 року №77/02-р/к по справі №73-02/06.14.

Доводи апеляційної скарги мотивовано тим, що при винесенні рішення неповністю з'ясовано обставини, що мають значення для справи; порушені та неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права; висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 року прийнято апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін ТМ» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року у справі №910/21781/14 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г. та призначено розгляд справи на 21.01.2015 року.

21.01.2015 року до канцелярії Київського апеляційного господарського суду надійшов відзив №26-06/105 від 19.01.2015 року відповідача на апеляційну скаргу, у відповідності до якого просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні 21.01.2015 року оголошено перерву до 11.02.2015 року на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

10.02.2015 року до канцелярії Київського апеляційного господарського суду представником відповідача надано матеріали справи №73-02/06.14 на виконання вимог суду.

В судове засідання, призначене на 11.02.2015 року, з'явились представники сторін, надали усні пояснення по суті спору, відповіли на запитання суду.

Представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, представник відповідача заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.07.2014 року №77/02-р/к "Про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 73-02/06.14 (т. 1, а.с. 107-111), визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ТМ", які полягають у поданні інформації в неповному обсязі територіальному відділенню у встановлений головою територіального відділення строк, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення Антимонопольного комітету України строки; за вчинене порушення на Товариство з обмеженою відповідальністю "АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ТМ" штраф у розмірі 68000,00 грн. (надалі - Рішення).

Спір у справі виник, у зв'язку з тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ТМ" не погоджується із зазначеним рішенням та вказує на наявність підстав, визначених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", для визнання Рішення недійсним.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2014 року Костяєвим О.Б. було подано до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві (Антимонопольного комітету України) заяву (т. 2, а.с. 5-6) про недобросовісну конкуренцію ТОВ "АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ТМ", у вигляді поширення інформації, що вводить в оману споживачів, в якій заявник просив здійснити перевірку діяльності аптеки №10 товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін ТМ»; здійснити перевірку дозвільної документації на об'єкти зовнішньої реклами аптеки №10 товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін ТМ», а саме банеру «Знижка -11%», рекламної вивіски «Аптека низьких …» та рекламного банеру «Рішення великих та малих проблем»; по вказаним порушенням притягнути винних осіб до відповідальності.

14.04.2014 року Київським міським територіальним відділенням Антимонопольного комітету України було направлено лист №26-02/1216 (а.с. 6) Костяєву О.Б. «Про залишення заяви без руху та надання інформації» (т. 2, а.с. 9-10), на який останнім було направлено відповідь б/н від 22.04.2014 року (т. 2, а.с. 12).

19.05.2014 року на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін ТМ» було направлено вимогу від 19.05.2014 року №26-02/1633 «Про надання інформації» (т. 2, а.с. 16-19).

Згідно з вимогою, ТОВ "АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ТМ" необхідно було протягом 15 календарних днів з дня її отримання подати до Відділення інформацію та завірені належним чином копії документів, які були вказані в пунктах 1-18 вимоги. У вимозі також було вказано про можливість надати іншу інформацію, яка може сприяти повному та об'єктивному розслідуванню, яке проводить Відділення, звернуто увагу, що інформація, надана до Відділення повинна відповідати конкретним пунктам, бути підписана керівником або уповноваженою ним особою, прошита і скріплена печаткою, у випадку відсутності відповіді на питання, про це необхідно вказати, зазначивши причину, інформація з обмеженим доступом подається окремо в опечатаному печаткою конверті, на кожній сторінці документів проставляється напис "інформація з обмеженим доступом", необхідно вказати категорію інформації з обмеженим доступом (конфіденційна чи таємна), а також пояснити причини, з яких ця інформація вважається інформацією з обмеженим доступом, зокрема, чому цю інформацію не потрібно розголошувати.

У вимозі ТОВ "АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ТМ" було повідомлено, що відповідно до ч. 1 статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", вимоги органу Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України є обов'язковими для виконання у визначені ними строки.

З матеріалів справи вбачається, що на вказану вимогу позивачем було надано відповідь від 10.06.2014 року вих.№91 (т. 2, а.с. 20-24). З вказаного листа вбачається, що інформацію на вимогу було надано в неповному обсязі, оскілки не подано інформації та копії документів на пункти 4-18 Вимоги.

23.06.2014 року за поданням Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» було запропоновано розпочати розгляд справи за ознаками вчинення товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін ТМ» порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк (т. 2, а.с. 46-49).

Розпорядженням адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.06.2014 року №103/02-рп/к (т. 2, а.с. 50-54), вирішено розпочати розгляд справи за ознаками вчинення товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін ТМ» порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

29.07.2014 року Адміністративна колегія Київського міського територіального відділені Антимонопольного комітету України, розглянувши подання Другого відділу досліджень і розслідувань про попередні висновки у справі № 73-02/06.14 та матеріали зазначеної справи, розпочатої за ознаками вчинення товариством з обмеженою відповідальністю "АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ТМ" порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк, прийняла рішення № 77/02-р/к, яке оскаржується позивачем.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів (ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Як вже зазначалось вище, наразі позивачем оскаржується рішення адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету від 29.07.2014 року №77/02-р/к по справі №73-02/06.14.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначені підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України.

До таких підстав відносять наступні: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.07.2014 року у справі №73-02/06.14. було накладено штраф на відповідача на підставі п.14 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до пункту 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

У перевірці правильності застосування органами Антимонопольного комітету України пунктів 13 та 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" судам необхідно враховувати, що зазначені органи не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Обов'язок з надання інформації передбачено статтею 22 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", а обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань.

Cудам у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню слід з'ясовувати, чи було повідомлено суб'єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно (п. 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства").

Водночас, у вирішенні спорів з відповідних справ необхідно враховувати наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 5 частини 1 статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Аналогічні за змістом приписи містить й підпункт 5 пункту 8 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням названого Комітету від 23.02.2001 N 32-р.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що хоча вони й не містять вичерпного переліку підстав вимагати надання певної інформації, але направлення органом Антимонопольного комітету України відповідного запиту буде правомірним лише у випадку, прямо передбаченому законом.

Наявність таких підстав входить до предмета доказування у справах зі спорів, пов'язаних з визнанням недійсними рішень органів названого Комітету. Відтак господарські суди у розгляді відповідних справ мають з'ясовувати, зокрема, чи відбувся збір інформації органом Антимонопольного комітету України в межах розгляду заяви або справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, чи мало місце проведення таким органом необхідної перевірки (п. 13.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства").

Як зазначено у п.п. 13.4 п. 13 вищенаведеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 15, належність витребуваних органом Антимонопольного комітету України відомостей до інформації з обмеженим доступом (визначення якої наведено в статті 30 Закону України "Про інформацію") за змістом частини третьої статті 22 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" не звільняє підприємство чи організацію, до якої звернуто відповідну вимогу, від обов'язку щодо надання такої інформації.

Відповідно до статті 221 Закону України "Про Антимонопольний комітет України"суб'єкти господарювання зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України є обов'язковими для виконання у визначений строк.

У відповідності до частини 1 статі 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема і за заявами суб'єктів господарювання, громадян, об'єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Зміст наведених правових норм повністю спростовує доводи позивача стосовно того, що громадянин Костяєв О.Б. не є і не може бути належним заявником з питань щодо недобросовісної конкуренції, оскільки він не є суб'єктом господарювання. В свою чергу, наведені доводи позивача не беруться судом до уваги в якості обставин для визнання оскаржуваного Рішення недійсним.

Щодо тверджень апелянта стосовно того, що заява громадянина Костяєва О.Б. не стосувалася порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, так як в ній були наявні посилання лише на норми Законів України "Про рекламу" та "Про захист прав споживачів" колегія суддів зазначає наступне.

Наявність або відсутність ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції встановлюють виключно органи Антимонопольного комітету України, а не суб'єкти господарювання, зокрема, ТОВ "АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ТМ", а тому у останнього відсутні підстави для аналізу поданої до територіального відділення Антимонопольного комітету України заяви гр. Костяєва О.Б., а для встановлення наявності або відсутності ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції по відношенню до власного товариства, у зв'язку з чим суд відхиляє відповідні твердження позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відхилення твердження позивача про ігнорування відповідачем клопотання щодо подовження строків надання інформації на Вимогу, яке було викладене позивачем у листі від 10.06.2014 р. № 91 з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема, при розгляді заяв про порушення законодавства про захист економічної конкуренції вимагати від суб'єктів господарювання інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

У Вимозі безпосередньо було зазначено, що запитувана в ній інформація та копії документів, були необхідні для розгляду заяви громадянина Костяєва О. Б., яка надійшла до Відділення. Надаючи відповідний час для подання інформації на Вимогу, Відділення фактично виходило з того, що терміни розгляду заяв визначені Правилами, запитувана у Вимозі інформація та копії документів не потребували здійснення додаткового збору, аналізу та опрацювання інформації від третіх осіб, крім того, позивачу було надано достатньо часу для збору та подання інформації та копій документів до Відділення - протягом 15 календарних днів з дня отримання Вимоги.

Подовження строку надання інформації є виключним правом голови Відділення, а не його обов'язком, до того ж таке подовження можливе за наявності суттєвих обставин, які унеможливлюють своєчасне виконання вимоги, оцінку суттєвості відповідних обставин здійснює за власним переконанням голова Відділення, враховуючи при цьому обгрунтовані пояснення суб'єкта господарювання.

Як свідчить лист від 10.06.2014 р. № 91, позивач просив подовжити строки надання інформації за Вимогою на 60 календарних днів, в тому числі у зв'язку з великим обсягом запитуваної інформації, численними вихідними та святковими днями, з початком періоду літніх відпусток, в тому числі керівника товариства та робітників, які безпосередньо будуть збирати інформацію та підготовлювати відповідь, знаходженням засновників поза межами міста, країни. Разом з тим, перелік "Додатків" до наведеного листа фактично не містить жодного доказу на підтвердження наведених обставин (відпустки керівника та робітників, знаходження засновників поза межами міста, країни, доказів того, що тільки засновники можуть надати певну інформацію), а зміст пунктів 1-18 Вимоги не свідчить про великий обсяг запитуваної інформації.

Враховуючи викладене, незадоволення відповідачем клопотання щодо подовження строків надання інформації на Вимогу, не є порушенням норм чинного законодавства України.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи.

Згідно вищенаведеної норми позивач стверджує, що розпорядження про початок розгляду справи приймається у разі виявлення не лише ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а й в тому числі наслідків такого порушення. Позивач вказує, що в Рішенні відсутня інформація про наслідки цього порушення. Позивач також вказує, що в Рішенні не зазначено, яким чином та у який спосіб Товариство перешкодило виконанню завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Підставою для початку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції є наявність ознак порушення.

Виявлення ознак порушення - це дії органів Антимонопольного комітету України, спрямовані на з'ясування відповідності ознак вчиненого суб'єктом господарювання діяння (чи його бездіяльності), кваліфікуючим ознакам правопорушення, зазначеними у Законі України "Про захист економічної конкуренції".

Колегією суддів встановлено, що інформація, запитувана у вимозі, була необхідна для розгляду заяви гр. Костяєва О. Б., яка надійшла до Відділення. Терміни розгляду заяв визначені Правилами.

У ході проведеного відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розслідування, Відділенням на адресу позивача було направлено Вимогу голови Відділення про надання інформації від 19.05.2014 № 26-02/1633, відповідь на яку ТОВ "АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ТМ" подало в неповному обсязі.

Отже, подання інформації в неповному обсязі перешкоджає виконанню Відділенням покладених на нього завдань, зокрема, при проведенні розслідування за заявою гр. Костяєва О.Б.

Враховуючи викладене, наведені дії позивача є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Щодо доводів апелянта про застосуванням позивачем максимального розміру штрафних санкцій колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за порушення передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накладається штраф у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації товарів (робіт, послуг) за останній звітний рік.

Згідно з абзацом другим частини 5 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі потреби розмір доходу (виручки) може бути визначений органами Антимонопольного комітету України на підставі адміністративної інформації, отриманої з інших джерел.

За інформацією, наданою Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві листом № 7431/9/26-57-15-02-28 від 22.07.2014 року, дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг)) ТОВ "АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ТМ" за 2013 рік становить 192 309 705 грн.

Таким чином, в спірному випадку порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", максимальний штрафу становив би 1 923 097, 05 грн. (1% доходу позивача від реалізації товарів (робіт, послуг) за 2013 рік).

Натомість, при визначенні розміру штрафу Відділенням було враховано наступні обставини:

1. Порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації на вимогу голови Відділення вчинено вперше.

2. Інформацію та копії документів на Вимогу ТОВ "АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ТМ" в повному обсязі не подало.

3. Порушення Товариством не визнано.

За вказаних обставин, Відділення було накладено на позивача штраф у розмірі 68 000 грн.

Колегія суддів зазначає, що докази на підтвердження того, що позивач надав інформацію в необхідних обсягах, яка вимагалась відділенням у вимозі №26-02/1633 від 19.05.2014 року, в матеріалах справи відсутні, а позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження наведеного суду не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не наведено підстав для зміни чи скасування рішення Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України 29.07.2014 року №77/02-р/к по справі №73-02/06.14 "Про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в розумінні ст. 59 Закону України „Про захист економічної конкуренції".

Слід відмітити, що спірним рішенням підтверджено та доведено, що адміністративна колегія Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України діяла у межах наданих повноважень щодо витребування у позивача відповідної інформації, а позивач в свою чергу зобов'язаний був надати таку інформацію у встановлені строки. Таким чином рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.07.2014 року №77/02-р/к по справі №73-02/06.14 "Про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» прийнято у межах, визначених законом повноважень.

Щодо позовних вимог в частині зупинення виконання рішення адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету від 29.07.2014 року №77/02-р/к по справі №73-02/06.14 колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч. 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого, зокрема, згідно з частиною першою статті 48 вказаного Закону (оскаржуване рішення прийняте в т.ч. на підставі ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Згідно з ч. 5 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що незалежно від положень частини четвертої цієї статті, у разі наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити дію рішення органу Антимонопольного комітету України.

Враховуючи те, що вимоги позивача про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України № 77/02-р/к у справі № 73-02/06.14 визнано колегією суддів необґрунтованими, а позовні вимоги про зупинення виконання такого рішення є похідними від первісних, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність законних підстав для зупинення дії даного рішення органу Антимонопольного комітету України.

Згідно зі ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку про те, що місцевий господарський суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні місцевого господарського суду повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року у справі №910/21781/14.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін ТМ" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року у справі №910/21781/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року у справі №910/21781/14 залишити без змін.

3. Справу №910/21781/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз