ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 лютого 2015 р. Справа № 903/1240/14
за позовом заступника військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави - Міністерства оборони України в особі державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат"

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 23 080,00 грн

Суддя Кравчук В.О.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Бучко Р.В., службове посвідчення №026871 від 01.07.2014р.

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

Права та обов'язки представнику прокуратури роз'яснені відповідно до ст.ст.20, 29 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

СУТЬ СПОРУ: позивач - заступник військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави - Міністерства оборони України в особі державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат" (Позивач) звернувся з позовом до господарського суду Волинської області про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (Відповідач) - 23 080,00 грн. заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на невиконання відповідачем зобов'язань щодо повного та своєчасного розрахунку за переданий на підставі товарно-транспортних накладних товар.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 10.12.2014р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.01.2015р. та зобов'язано сторін та прокурора надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 14.01.2015р. прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити у повному обсязі.

Відповідач вимог ухвали суду від 10.12.2014р. не виконав, в судове засідання 14.01.2015р. не з'явився, компетентного представника не направив, витребуваних ухвалою суду документів не надав, так як, ухвала суду від 10.12.2014р. повернулась до господарського суду Волинської області 23.12.2014р. з відміткою "За закінченням терміну зберігання".

Додатково прокурор звернувся з письмовою заявою щодо місцезнаходження відповідача, а саме, що фактичну адресу відповідача вважати - с. Кухарі, вул. Велицька, 21, Ковельського р-ну, Волинської області.

Розгляд справи було відкладено на 28.01.2014р.

В судовому засіданні 28.01.2015р. прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити у повному обсязі. Додатково для огляду суду надали оригінали товарно - транспортних накладних та розрахунок суми щодо отриманої лісопродукції ФОП ОСОБА_1

Відповідач повторно вимог ухвали суду від 14.01.2015р. не виконав, в судове засідання 28.01.2015р. не з'явився, компетентного представника не направив, витребуваних ухвалою суду документів не надав, проте був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №808 від 24.01.2015р.

В судовому засіданні 18.02.2015р. представник прокуратури просив суд позовні вимоги задовольнити, додатково до матеріалів справи долучив копію положення про Луцьке лісництво ДП "Львівський військовий лісокомбінат".

Представник позивача в судове засідання 18.02.2015р. не з`явився, причини неявки суду не надав.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повноважного представника не направив, витребуваних ухвалою суду документів не надав, проте був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №390 від 29.01.2015р.

Враховуючи те, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути спір за відсутності відповідача, зважаючи на те, що відповідач належним чином був повідомлений про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 75 Господарського процесуального кодексу України. Факт належного повідомлення відповідача про судовий розгляд підтверджується поштовим повідомленням про те, що ухвалу суду відповідача отримав 03.02.2015р.(а.с.49).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури, господарський суд,-

встановив:

в грудні 2014 року заступник військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави - Міністерства оборони України в особі державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат" звернувся з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з нього 23 080,00 грн. заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на невиконання відповідачем зобов'язань щодо повного та своєчасного розрахунку за передану на підставі товарно-транспортних накладних лісопродукцію за період жовтень - листопад 2013р.

Факт передачі лісопродукції прокурор обґрунтовує товарно-транспортними накладними ЛГ № 000377 від 09.10.2013р.; ЛГ №000397 від 06.11.2013р.; ЛГ №000463 від 11.11.2013р.; ЛГ №000462 від 08.11.2013р.; ЛГ №000382 від 20.11.2013р.; ЛГ №000464 від 12.11.2013р. та ЛГ №000422 від 05.11.2013р.

До позовної заяви прокурором додано також копії довіреностей на отримання товару, які виписані на ОСОБА_1

В процесі судового розгляду було встановлено, що Луцьке лісництво на підставі товарно-транспортних накладних ЛГ № 000377 від 09.10.2013р.; ЛГ №000397 від 06.11.2013р.; ЛГ №000463 від 11.11.2013р.; ЛГ №000462 від 08.11.2013р.; ЛГ №000382 від 20.11.2013р.; ЛГ №000464 від 12.11.2013р. та ЛГ №000422 від 05.11.2013р. передало фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 лісопродукції на загальну суму 23 880,00 грн.

Згідно з п.1.1. Положення про Луцьке лісництво державного підприємства "Львівський військовий комбінат", затвердженого в.о. директора ДП "Львівський військовий лісокомбінат" 04.08.2014р., Луцьке лісництво ДП "Львівський військовий лісокомбінат" є відокремленим підрозділом і входить до складу державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат".

Як пояснювали прокурор і представник позивача в судових засіданнях 14.01.2015р. та 28.01.2015р. передача лісопродукції іншими документами не оформлялась.

Відповідно до п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно з п. 8.26. Правил навантаження і розвантаження вважаються закінченими після вручення водієві належним чином оформлених товарно-транспортних накладних на навантажений або вивантажений вантаж.

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається перевізнику (п.п. 11.5, 11.6 Правил).

Таким чином, в даному випадку товарно-транспортні накладні ЛГ № 000377 від 09.10.2013р.; ЛГ №000397 від 06.11.2013р.; ЛГ №000463 від 11.11.2013р.; ЛГ №000462 від 08.11.2013р.; ЛГ №000382 від 20.11.2013р.; ЛГ №000464 від 12.11.2013р. та ЛГ №000422 від 05.11.2013р. є документальним підтвердженням факту передачі відповідачу товару на загальну суму 23 880,00 грн. та доказом права вимоги щодо оплати грошових коштів за поставку лісопродукції за цими товарно - транспортними накладними.

У відповідності із ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

В даному випадку між сторонами у справі було укладено договір купівлі-продажу спрощеним способом - шляхом підписання товарно-транспортних накладних ЛГ № 000377 від 09.10.2013р.; ЛГ №000397 від 06.11.2013р.; ЛГ №000463 від 11.11.2013р.; ЛГ №000462 від 08.11.2013р.; ЛГ №000382 від 20.11.2013р.; ЛГ №000464 від 12.11.2013р. та ЛГ №000422 від 05.11.2013р.

Ці товарно-транспортні накладні містять підписи уповноважених представників сторін, і є первинними обліковими документами в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідають вимогам статті 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, фіксують факт здійснення господарських операцій, є підставою виникнення обов'язку покупця розрахуватися за отриманий товар.

Судом додатково встановлено, що відповідач здійснив частковий розрахунок за поставлену лісопродукцію, а саме: на суму 800 грн, що підтверджується виписками платіжного доручення №213 від 13.03.2014р. (а.с.44). Тому, сума заборгованості на час звернення позивача до суду становить 23 080,00 грн., яка є заявленою у позовній заяві.

Згідно ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 ГК України, статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

22.07.2014р. позивач листом-претензією просив погасити заборгованість та попереджав відповідача, що в разі несплати боргу буде подана позовна заява до суду (а.с. 11).

З огляду на викладене, враховуючи не проведення при цьому відповідачем в повному обсязі оплати за отриману лісову продукцію в період з жовтня по листопад 2013р, суд прийшов до висновку про підставність пред'явленого позову в стягненні суми заборгованості у розмірі 23 080,00 грн.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що пред'являються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, докази та письмові пояснення прокурора та позивача, що ґрунтується на всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку про підставність та обґрунтованість пред'явленого позову, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 23 080,00 грн. заборгованості.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827,00 грн., відповідно до ст.49 ГПК України слід покласти на нього

Керуючись ст.ст. 11, 181, 526, 599, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 32, 34, 44, 49, ст.ст.82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (43000, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат" (79034, Львівська обл., м. Львів, вул. Луганська, 3, ) 23 080,00 грн. заборгованості.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (43000, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) в доход державного бюджету (отримувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку Волинської області, код за ЄДРПОУ - 38009628, банк отримувача - ГУДКСУ у м. Луцьку Волинської області, код банку отримувача (МФО) - 803014, рахунок отримувача - 3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)", призначення платежу "Судовий збір, за позовом заступника військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави - Міністерства оборони України в особі державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат", господарський суд Волинської області, ") 1 827,00 витрат, пов'язаних з оплатою судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

20.02.2015

Суддя В. О. Кравчук