ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" лютого 2015 р.Справа № 922/992/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання - Васильева Л.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічне АТ " ВТБ Банк", м. Київ
до ТОВ "Інвестхім", м. Харків
про стягнення коштів
сторони:

заявник - не з*явився

боржник - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2105 року до суду звернулось Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову та просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, що знаходяться на рахунках відкритих в будь-яких фінансових установах, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестхім" ( ідентифікаційний код 24479772, місцезнаходження : 61002. Харківська обл., м. Харків, вулиця Чернишевська, 40) і які будуть виявлені в ході виконавчого провадження в межах ціни позову 32 955 553,45 доларів США, за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 23.01.2015 року, 1 долар США= 15 767642 грн., становить 519631368,71 грн.

В ухвалі про забезпечення вказати відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про виконавче провадження " дату набрання нею чинності та строк пред*явлення її до виконання.

Статтею 43-4 ГПК України встановлено, що заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом. При цьому, частиною 3 цієї статті передбачено, що суд має право вимагати від заявника додати до заяви будь-який наявний у нього доказ про порушення або загрозу порушення його прав.

Аналіз вказаної норми права свідчить про те, що господарському суду надається право вимагати від заявника, щоб він додав будь-який наявний у нього доказ на підтвердження того, що його право порушується, або що існує загроза такого порушення.

У пункті 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 р. № 01-8/251 "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" зазначається, що у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв*язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною 3 статі 43-3 ГПК України; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1; запобігання порушенню у зв*язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Заява про вжиття запобіжних заходів має містити загальні реквізити (найменування суду, до якого подається), реквізити заявника та особи, щодо якої просять вжити заходи, документи, які підтверджують статус заявника, вид і суть запобіжного заходу, обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів, перелік документів, які додаються, підпис заявника, дату (хоча дата і не вказана серед необхідних реквізитів), докази сплати мита у встановленому розмірі, копії заяви відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити запобіжні заходи.

Частина 3 ст. 43?1 ГПК надає право господарському суду вимагати від заявника доказ на підтвердження порушення його права, а отже, здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності застосування запобіжних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника;

- наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги;

- імовірності настання обставин, зазначених у ст. 43і;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Ухвалою від 17.02.2015 року суд витребував у заявника докази в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України та письмові правові обґрунтування необхідності вжиття таких заходів, неможливості або утруднення подачі потрібних доказів та підстав вважати, що у разі невжиття таких заходів буде порушено право заявника або буде існувати реальна загроза їх порушення в розумінні статті 43-1 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд зобов'язаний відмовити в задоволенні заяви, якщо:

1) відсутні підстави, встановлені ст. 43? ГПК;

2) заявник не додав до заяви наявний у нього доказ про порушення або загрозу порушення його прав.

На підставі викладеного та керуючись ст. 43-1,43-2,43-4 ,86 ГПК України ,

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви про вжиття заходів до забезпечення позову - відмовити.

Суддя Л.С. Лаврова
ухвала підписана 19.02.2015 року.