РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015Справа №910/27408/14

За позовомСпільного Українсько-Великобританського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Амбар»
простягнення 72 356,40 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Павлюк О.М.
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Спільне Українсько-Великобританське товариство з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» (надалі - ТОВ «Нива Переяславщини») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амбар» (надалі - ТОВ «Амбар») про стягнення 127 356,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору купівлі-продажу №0313 від 01.01.2013 р. позивач здійснив поставку товару, а відповідач належним чином грошове зобов'язання по оплаті поставленого товару не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 127 356,40 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.12.2014 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 14.01.2015 р.

В судовому засіданні 14.01.2015 р. судом оголошувалась перерва на 09.02.2015 р.

Представник позивача в судове засідання 09.02.2015 р. з'явився, подав заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку з частковим погашенням відповідачем суми основної заборгованості, в якій просив суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 72 356,40 грн. Вказана заява відповідає приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та приймається судом до розгляду.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується підписом представника в розписці в повідомленні про перерву та протоколом судового засідання від 14.01.2015 р.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2013 р. між ТОВ «Нива Переяславщини» (продавець) та ТОВ «Амбар» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу товарів №0313 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується прийняти й оплатити наступний товар: свині в живій вазі.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що загальна кількість товару, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниці виміру товару, ціна одиниці виміру товару, умови та строки поставки визначаються сторонами у специфікаціях або накладних, що є невід'ємними додатками до цього договору.

За змістом п. 2.2 Договору покупець здійснює 100% оплати за партію товару у термін 3-х банківських днів з моменту відвантаження товару.

На виконання умов Договору позивачем у період з 30.10.2013 р. по 21.10.2014 р. поставлялася, а відповідачем приймалася та частково оплачувалася продукція, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та платіжними дорученнями.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті поставленого згідно Договору товару, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі суму 72 356,40 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (видаткові накладні, підписані сторонами у період з 30.10.2013 р. по 21.10.2014 р. поставлялася) підтверджується передача відповідачу товару згідно Договору на загальну суму 8 622 120,70 грн.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 2.2 Договору, відповідач був зобов'язаний розрахуватися за отриманий товар протягом 3-х банківських днів з моменту відвантаження товару.

Відповідач частково розрахувався за поставлену продукцію на суму 8 549 764,30 грн., що підтверджується платіжними дорученнями за період з 06.11.2013 р. по 05.02.2015 р.

Таким чином, заборгованість відповідача за поставлений товар становить 72 356,40 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача на підставі Договору за переданий товар. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ТОВ «Амбар» обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Нива Переяславщини» про стягнення з ТОВ «Амбар» заборгованості у розмірі 72 356,40 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Більш того, з огляду на приписи ст.ст. 22, 44-49, 57 Господарського процесуального кодексу України, постанову пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (п.п. 3.10., 4.6.) передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. При цьому питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначеному законодавством.

Зменшення розміру позовних вимог згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» може бути підставою для повернення відповідної суми судового збору, але якщо ж таке зменшення пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині, з урахуванням припису частини другої статті 49 Господарського процесуального кодексу, покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Спільного Українсько-Великобританського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Амбар» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 38-А; ідентифікаційний код 31240382) на користь Спільного Українсько-Великобританського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» (08420, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Переяславське, вул. Привокзальна, 2; ідентифікаційний код 25564175) заборгованість у розмірі 72 356 (сімдесят дві тисячі триста п'ятдесят шість) грн. 40 коп. та судовий збір у розмірі 2 547 (дві тисячі п'ятсот сорок сім) грн. 13 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.02.2015 р.

Суддя В.П. Босий