ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р. Справа № 922/4700/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Івакіна В.О., суддя Камишева Л.М., суддя Черленяк М.І.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача - Шелехань М.В. (дов. б/н від 02.02.2015 р.)

відповідача - Ващенко А.В. (дов. №83 від 10.11.2014 р.), Вовченко А.О. (дов. №54 від 15.07.2014 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№265Х/1-8) на рішення господарського суду Харківської області від 09 грудня 2014 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балмолоко", м. Балаклія, Харківська область

до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ "Балмолоко", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.08.2014 р. за №189-р/к по справі №3/02-136-14 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.12.2014 р. у справі №922/4700/14 (суддя Жельне С.Ч.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи. Просить рішення господарського суду скасувати, позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що в даному випадку визначення територіальних меж ринку обґрунтовано відсутністю можливості переміщення пропозиції за межі визначених населених пунктів. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

17.02.2015 р. ТОВ "Балмолоко" надало до суду правове обґрунтування апеляційної скарги (вх. №2551), в якому, зокрема, зазначає, що відповідач в порушення вимог Методики визначення монопольного (домінуючого) становища на ринку, не визначив обсягів молока, який обертається на ринку, без чого неможна встановити ринкову долю позивача та встановити монопольне становище на ринку. Просить суд скасувати рішення господарського суду, позов задовольнити, визнати недійсним рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.08.2014 р. за №189-р/к.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, її правового обґрунтування та відзиву на неї, вислухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.08.2014 р. за № 189-р/к у справі № 3/20-136-14 встановлено, що ТОВ "Балмолоко" за результатами діяльності в 2013 році та станом на серпень 2014 року займає монопольне (домінуюче) становище на ринках закупівлі молока для промислової переробки в межах населених пунктах с. Шевелівка, с. Асіївка, с. Гусарівка, с. Лозовенька, с. Вільне, с. Волобуївка, с. Чепіль, с. Яковенкове, с. Червоний Яр, с. Борщівка, с. Бригадирівка, с. Вишнева, с. Крючки, с. Теплянка, с. Нурове, с. Новоселівка, смт. Савинці, с. Веселе, с. Слабунівка, с. Петрівське, с. Завгороднє, с. Протопопівка Балаклійського району Харківської області, с. Бахтин, с. Гороховатка, с. Мирне,с. Підвисоке, с. Калинове, с. Загризове, с. Шийківка, с. Чернещина, с. Новий Мир, с. Новосергіївка, с. Піски - Радьківські, с. Нижче Солоне Борівського району Харківської області, с. Олександрівка, с. Козютівка, с. Куньє, с. Чистовидівка, с. Бугаївка, с. Розсохувате, с. Бригадирівка, с. Глинське, с. Левківка, с. Червоний Донець, с. Забавне, с. Крамарівка, с. Довгеньке, с. Кам'янка, с. Іскра, с. Липчанівка, с. Бабенкове, с. Червоний Шахтар,с. Топольське, с. Мала Комишуваха, с. Бражківка, с. Сулигівка, с. Вірнопілля, с. Заводи Ізюмського району Харківської області, с. Волохів Яр, с. Базаліївка, с. Юрченкове,с. Леб'яже Чугуївського району Харківської області, с. Гетьманівка, с. Василенкове,с. Семенівка, с. Петропілля, с. Сподобівка, с. Баранове, с. Березівка, с. Максимівка, с. Колісниківка Шевченківського району Харківської області.

Згідно рішення комітету №189-р/к ТОВ "Балмолоко", знизивши закупівельні ціни на молоко для промислової переробки у населення, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 1 ч. 2 ст. 13, п. 2 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку закупівлі молока для промислової переробки у населення шляхом встановлення таких цін придбання товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

Рішенням №189-р/к у відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, передбачене п. 2 ст. 50 вказаного Закону на ТОВ "Балмолоко" накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн. Зобов'язано ТОВ "Балмолоко" припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 1 ч. 2 ст. 13, п. 2 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку закупівлі молока для промислової переробки у населення, шляхом встановлення економічно обґрунтованої ринкової вартості закупівлі молока для промислової переробки у населення в межах Харківської області, в 10-денний термін з дня отримання рішення 189-р/к.

Вважаючи вказане рішення незаконним, ТОВ "Балмолоко" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про визнання його недійсним.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що відповідачем безпідставно визначено ТОВ "Балмолоко" як особу, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку із закупівлі молока на території Балаклійського, Борівського, Ізюмського, Чугуївського та Шевченківського районів Харківської області; відповідач дійшов необґрунтованого висновку про заниження позивачем цін на молоко, що закуповується у населення для промпереробки; при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем було грубо проігноровано його право на захист, яке полягає в забезпеченні прозорості, участі представників позивача в розгляді справи та прийнятті рішення відповідачем, відстоюванні власної позиції, а саме: позивач про час та місце розгляду справи про порушення антимонопольного законодавства був повідомлений несвоєчасно, в зв'язку з чим не мав змоги бути присутнім при її розгляді та висловити свою правову позицію.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що при прийнятті спірного рішення, відповідачем було дотримано вимоги ст.ст.1, 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", вимоги Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, з огляду на наступне.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

За приписами ч.1 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

Суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; він не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин. Монопольним (домінуючим) вважається становище суб'єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 %, якщо він не доведе, що зазнає значної конкуренції. Монопольним (домінуючим) також може бути визнане становище суб'єкта господарювання, якщо його частка на ринку товару становить 35 або менше відсотків, але він не зазнає значної конкуренції, зокрема внаслідок порівняно невеликого розміру часток ринку, які належать конкурентам. Монопольним (домінуючим) становищем вважається також становище кожного із кількох суб'єктів господарювання, якщо сукупна частка не більше ніж п'яти суб'єктів господарювання, яким на одному ринку належить найбільші частки на ринку, перевищує 70 відсотків - і при цьому вони не доведуть, що стосовно них не виконуються умови частини четвертої цієї статті.(ч.1, 2, 3, 5 ст.12 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Згідно з ч.6 та 7 ст. 12-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", рішення адміністративних колегій названого Комітету та його територіальних відділень приймаються від імені Антимонопольного комітету України або від імені його територіального відділення.

Згідно абз. 3 ч. 5 ст. 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" монопольним (домінуючим) вважається також становище кожного з кількох суб'єктів господарювання, якщо сукупна частка не більше ніж п'яти суб'єктів господарювання, яким на одному ринку належить найбільші частки на ринку, перевищує 70 відсотків - і при цьому вони не доведуть, що стосовно них не виконуються умови частини четвертої цієї статті.

При цьому, обов'язок доведення зазнання значної конкуренції цією нормою права покладається на суб'єкта господарювання зі значною часткою на ринку.

Визначення монопольного (домінуючого) становища позивача на ринку закупівлі молока для промислової переробки у населення проводилося відповідно до Методики визначення монопольного (домінуючого) становища на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 р. за № 49-р, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 р. за №317/6605.

Відповідно до пункту 2.2. Методики етапи визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання, їх кількість та послідовність проведення, передбачені пунктом 2.1. Методики, можуть змінюватися залежно від фактичних обставин, зокрема особливостей товару, структури ринку, обсягів наявної інформації щодо ринку тощо.

Визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єкта (суб'єктів) господарювання включає застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку. При цьому застосування структурних показників зумовлюється встановленням об'єкту аналізу, визначенням товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку на підставі інформації, яка може бути використана для визначення монопольного (домінуючого) становища на конкретному ринку.

Господарським судом вірно встановлено, що відповідачем здійснено всі необхідні етапи для визначення монопольного (домінуючого) становища позивача на ринках закупівлі молока для промислової переробки у населення в межах населених пунктів зазначених у рішенні №189 - р/к, зокрема: встановлено об'єкти аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища; складено перелік основних покупців молока для промислової переробки у населення в межах населених пунктів зазначених в рішенні №189 - р/к; визначено товарні межі ринків; визначено територіальні межі ринків; визначено часові межі ринків; визначено обсяг товару (молока для промислової переробки, закупленого у населення), який обертається на ринках; розраховано частки суб'єктів господарювання на ринках; визначено потенційних конкурентів позивача на ринках закупівлі молока для промислової переробки у населення в межах населених пунктів зазначених у рішенні №189 - р/к; визначено бар'єри, що діють на ринках, стосовно суб'єктів, що здійснюють реалізацію товару (населення).

Об'єктами аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища визначено: закупівлю молока для промислової переробки у населення; суб'єктів господарювання, які здійснюють закупівлю молока для промислової переробки у населення в межах населених пунктів Балаклійського, Борівського, Ізюмського, Чугуївського та Шевченківського районів Харківської області.

З метою здійснення комплексного і обґрунтованого дослідження ринків закупівлі молока для промислової переробки у населення в межах Харківської області, була отримана інформація від суб'єктів господарювання, що діють на зазначених ринках, яка міститься в матеріалах справи.

На підставі отриманої інформації визначено обсяг товару, що обертається на вказаних ринках та визначено частки суб'єктів господарювання, які здійснювали закупівлю молока для промислової переробки у населення в межах населених пунктів Балаклійського, Борівського, Ізюмського, Чугуївського та Шевченківського районів Харківської області в 2013 році та станом на серпень 2014 року.

Згідно приписів ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" ринок товару (товарний ринок) - сфера обороту товару (взаємозамінних товарів), на який протягом певного часу і в межах певної території є попит і пропозиція.

Відповідно до пункту 5.1 Методики товарні межі ринку визначаються шляхом формування групи взаємозамінних товарів (товарних груп), у межах якої споживач за звичайних умов може легко перейти від споживання одного товару до споживання іншого.

Товарними межами ринку є товар (товарна група), сукупність схожих, однорідних предметів господарського обороту, в межах якої споживач за звичайних умов може перейти від споживання певного виду предметів господарського обороту до споживання іншого. Визначення ознак одного (подібного, аналогічного) товару (товарної групи) здійснюється, виходячи з подібності споживчих характеристик, умов споживання, умов реалізації та цін (пункт 4.2. Методики).

За показниками взаємозамінності, якими зокрема є: подібність призначення, споживчих властивостей, умов використання тощо; подібність фізичних, технічних, експлуатаційних властивостей і характеристик, якісних показників тощо; наявність спільної групи споживачів товару (товарної групи); відсутність суттєвої різниці в цінах, молоко коров'яче для промислової переробки, закуплене у населення, становить окрему товарну групу.

Крім цього, відповідно до ДСТУ 3662-97 "Молоко коров'яче незбиране. Вимоги при закупівлі", в якому "молоко коров'яче незбиране для промислової переробки" становить стандартизовану товарну групу, яка в свою чергу, складається із двох диференційованих товарів - "молоко коров'яче незбиране для промислової переробки, що закуповується у населення" та "молоко коров'яче незбиране для промислової переробки, що закуповується у сільськогосподарських підприємств".

Таким чином, товарними межами ринку визначено закупівлю молока для промислової переробки у населення.

Відповідно до пункту 6.1. Методики територіальні (географічні) межі ринку певного товару (товарної групи) визначаються шляхом установлення мінімальної території, за межами якої з точки зору споживача придбання товарів (товарної групи), що належать до групи взаємозамінних товарів (товарної групи), є неможливим або недоцільним.

Територіальні межі ринку органами Антимонопольного комітету України визначаються в кожному випадку окремо із врахуванням сфери обороту товару та залежно від специфіки ринкової структури.

В даному випадку молокопереробні підприємства виступають споживачами товару, а населення - продавцем товару.

Залежно від ринкової поведінки суб'єктів господарювання та основних характеристик ринку, визначено тип ринку - олігопсонія.

Олігопсонія - це ситуація на ринку, для якого характерним є обмежена кількість споживачів і велика кількість продавців. При олігопсонії декілька суб'єктів господарювання мають владу монопсонії і можуть впливати на ціну товару.

Визначення територіальних меж ринку проводилося на підставі пункту 6.1. Методики. При цьому, в ході дослідження враховано фізичні та технічні характеристик товару, технологічні зв'язки між виробниками і споживачами, можливості щодо переміщення пропозиції на товар із збереженням якості та споживчих властивостей, рівень цін на відповідних суміжних територіях з урахуванням витрат на транспортування, що в повній мірі відповідає вимогам Методики.

При визначенні територіальних меж ринку, враховані вимоги пункту 6.1. Методики, зокрема те, що пропозиція товару на ринку молока для промислової переробки, що закуповується у населення, на відміну від попиту, не має здатності до переміщення за межі населених пунктів, що обумовлено економічними обмеженнями для виробників молока (населення) та збільшенням собівартості продукції за рахунок порівняно високого рівня витрат на транспортування, що пов'язано з масштабом виробництва молока в особистих підсобних господарствах населення. Отже, в даному випадку визначення територіальних меж ринку обґрунтовано відсутністю можливості переміщення пропозиції за межі визначених населених пунктів.

Враховуючи фізичні і технічні характеристики товару, технологічні зв'язки між виробниками і споживачами, можливості щодо переміщення пропозиції на товар зі збереженням якості і споживчих властивостей, рівень цін на відповідних суміжних територіях з урахуванням витрат на транспортування, територіальними межами ринку визначено межі населених пунктів, зазначених у рішенні № 189 - р/к.

Відповідно до пункту 1.3. Методики часові межі ринку - час стабільності ринку, тобто період, протягом якого структура ринку, співвідношення попиту та пропозиції на ньому істотно не змінюється.

Відповідно до пункту 7.1. Методики часові межу ринку визначаються як проміжок часу (як правило - рік), протягом якого відповідна сукупність товарно-грошових відносин між продавцями (постачальниками, виробниками) і споживачами утворює ринок товару із сталою структурою.

Протягом 2013 року сукупність товарно-грошових відносин та структура ринків закупівлі молока для промислової переробки у населення у визначених рішенням №189 - р/к територіальних межах не зазнавали істотних змін.

Сталою залишалась структура ринку, оскільки не змінювалось коло суб'єктів господарювання, що здійснювали закупівлю молока (споживачів товару). В той же час, існувала значна кількість продавців, які здійснювали реалізацію молока в межах визначених населених пунктів та не мали можливості задовольнити свій попит за рахунок інших суб'єктів господарювання, що надавали послуги з закупівлі молока для промислової переробки у населення по іншим маршрутам.

Отже, відповідачем часовими межами ринків закупівлі молока для промислової переробки у населення визначено 2013 рік та враховано відсутність значних змін товарно-грошових відносин та структури зазначених ринків станом на серпень 2014 року.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, зазначивши, що відповідачем здійснено комплексне та повне дослідження ринків закупівлі молока для промислової переробки у населення та відповідно до пункту 2.1 Методики визначено монопольне (домінуюче) становище ТОВ "Балмолоко".

Колегія суддів вважає, що господарським судом правомірно відхилені посилання позивача не те, що відповідачем не було враховано низьку якість молока, економічну складову ціноутворення та збитковість закупівлі молока у населення.

Відповідно до пункту 4.7. Наказу Міністерства аграрної політики України "Про затвердження Рекомендацій щодо виробництва і реалізації молока від корів, які утримуються у господарствах населення, відповідно до вимог ДСТУ 3662-97" від 05.08.2003 р. за №262 закупівельні ціни на молоко залежать від його ґатунку, вмісту жиру та білка.

Відповідно до пункту 4.7. Наказу Міністерства аграрної політики України у випадку, якщо визначення показників якості згідно вимог ДСТУ 3662-97 неможливе, оплату за закуплене у населення молоко здійснюють за договірною ціною, але не нижче ціни за молоко II ґатунку.

При проведенні аналізу цінової ситуації на ринку закупівлі молока для промислової переробки у населення, закупівельні ціни на молоко позивача порівнювались із середньозваженими закупівельними цінами на молоко ІІ ґатунку, закуплене у населення по Харківській області на підставі інформації Міністерства агропромислової політики та продовольства України, яка розміщена на офіційному сайті цього міністерства http://minagro.gov.ua/uk/.

В населених пунктах, де позивач зазнає значної конкуренції та не займає монопольного становища ціни на закупівлю молока у населення були в середньому на 17 % вищими, ніж в тих населених пунктах, де відповідно до рішення №189-р/к позивача визнано таким, що займає монопольне (домінуюче) становище, в зв'язку з чим відповідачем зроблено обґрунтований висновок, що заниження позивачем закупівельних цін на молоко у населення відбулось завдяки зловживанню ним монопольною владою на зазначених ринках.

Твердження позивача про те, що при прийнятті рішення №189-р/к відповідачем не дотримані вимоги процесуальних норм, чим порушено його право на захист, вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

Розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції здійснюється на підставі Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 р. за № 5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.05.1994 р. за № 90/299.

Відповідно до пункту 26 Правил розгляду справ копії подання з попередніми висновками не пізніше ніж за десять днів до прийняття рішення у справі надсилаються сторонам та третім особам.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 09.08.2014 р. було направлено подання з попередніми висновками у справі № 3/02-136-14. Супровідним листом до подання про попередні висновки позивачу було запропоновано надати міркування або заперечення стосовно висновків, викладених у поданні до 18.08.2014 р. 10 год. 00 хв. до територіального відділення за адресою: пл. Свободи, 5, Держпром, 6 під'їзд, 1 поверх, кім. 35, м. Харків, 61022.

Рекомендований лист з поданням про попередні висновки у справі вручений 12.08.2014 р. представнику позивача за довіреністю.

Проте, станом на 18.08.2014 р., позивач не надав до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України своїх заперечень чи зауважень, стосовно висновків, викладених у поданні про попередні висновки у справі.

Відповідно до частини другої статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Пунктом 2 ч. 1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

За приписами ч.1 ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів вважає, що спірне рішення було прийнято відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства, а позивачем не надано належних доказів на підтвердження незаконності оскаржуваного акту, в зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Апеляційні вимоги не підтверджені належними доказами, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2014 р. у справі №922/4700/14 прийняте при належному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні, в зв'язку з чим, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 22, 85, 91, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2014 р. у справі №922/4700/14 залишити без змін.

Повна постанова складена 18.02.2015 р.

Головуючий суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.

Суддя Черленяк М.І.