РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2015Справа №910/28128/14
За позовом Публічного акціонерного товариство "Звенигородський сироробний комбінат"

До Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "АКТИВ"

Про витребування майна з чужого незаконного володіння 145 136,30 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Бабенко С.В. - представник

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Звенигородський сироробний комбінат" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "АКТИВ" про витребування майна з чужого незаконного володіння 145 136,30 грн..

Ухвалою суду від 18.12.2014 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/28128/14 та призначено розгляд справи на 14.01.2015.

В судове засідання 14.01.2015 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав додаткові матеріали по справі.

В судове засідання 14.01.2015 представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 14.01.2015 відкладено розгляд справи на 06.02.2015.

В судове засідання 06.02.2015 представник позивача з'явився, надав суду додаткові документи по справі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 06.02.2015 представник відповідача повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, вмотивованих заяв та клопотань до суду не надав.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, виніс рішення у справі №910/28128/14

В судовому засіданні 06.02.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2014 між Публічним акціонерним товариством "Звенигородський сироробний комбінат" та Дочірнім підприємством "Рітейл Центр! було укладено договір про надання рекламних послуг №Р РЦ025034, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов'язання надавати замовникові рекламні послуги, а замовник зобов'язується прийняти такі послуги та оплатити їх в порядку та на умовах передбачених Договором.

Відповідно до п. 3.2 Договору розрахунки за послуги по Договору здійснюються замовником шляхом перерахування на поточний рахунок виконавця.

16.05.2014 виконавцем було виставлено рахунок-фактуру № на суму 138 000 грн.

Позивач зазначає, що з. метою виконання обов'язку за договором ним було перераховано кошти на реквізити відповідача зазначені в 12 розділі договору, а саме 90 в ТОВ "КБ" АКТИВ-БАНК" м. Київ, МФО 300852.

Вище зазначене підтверджується платіжним дорученням № 4403 від 23.06.2014.

Позивачу з часом стало відомо що виконавцем було закрито рахунок в АТ "КБ" АКТИВ-БАНК" 15.05.2014, в зв'язку з чим не отримано кошти.

На звернення позивача №ПАТ "ЗСК" від 10.09.2014 відповідач письмово повідомив (№6045/03-2 від 29.09.2014) що рахунок ДП "РІТЕЙЛ ЦЕНТР" було закрито а грошові кошти зараховано на рахунок 3720 "Кредитові суми до з'ясування".

Позивач зазначає, що з періоду 23.06.2014 по день звернення до суду грошові кошти банком не повернуто.

Відповідно до п. 2.33 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні якщо кошти зараховані на рахунок "Кредитові суми до з'ясування" унаслідок відсутності в банку отримувача рахунку, зазначеного в електронному розрахунковому документі як рахунок отримувача, і банк отримувача не має наміру уточнювати номер рахунку, то він повертає кошти з рахунку "Кредитові суми до з'ясування" не пізніше наступного робочого дня після їх надходження із зазначенням номера та дати електронного розрахункового документа та причини повернення.

Проте враховуючи вище зазначене відповідач повинен був повернути гроші позивачу.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого);

3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений, у зв'язку чим суд вважає заявлені вимоги про стягнення з відповідача 138 000 грн. обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Крім стягнення платежів в розмірі 138000 грн позивач також просить стягнути проценти в розмірі 7 136,30 грн.

При цьому позивач посилається на те, що відповідно до ст. 1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними

Здійснивши розрахунок, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення процентів за користування коштами в розмірі 7 136,30 грн.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з з відповідача..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "АКТИВ" (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 3, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Звенигородський сироробний комбінат" (20200, Черкаська обл.., м. Звенигородка, вул. К. Маркса, 35-А, ) безпідставно збережені кошти в розмірі 138 000 (сто тридцять вісім тисяч) грн., проценти в розмірі 7136 (сім тисяч сто тридцять шість) грн. 30 коп., судовий збір у розмірі 2902 (дві тисячі дев'ятсот дві) грн. 74 коп.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.02.2015

Суддя Прокопенко Л.В.