РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015Справа №910/29218/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терембуд"

про стягнення 1 836 499,17 грн.

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Мартян О.В. - за дов.;

від відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Старокиївський банк" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терембуд" про стягнення 1 836 499,17 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неналежним чином виконуються умови договору № 104-2007 від 25.06.07р.

Ухвалою від 29.12.2014 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 27.01.2015 р.

27.01.15р. через відділ діловодства господарського суду позивачем подано додаткові матеріали по справі.

Ухвалою від 17.01.15р. розгляд справи відкладено на 10.02.15р.

Представник відповідача в судове засідання 10.02.15 р. не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 10.02.15 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі матеріали,заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.06.2007 року між Акціонерним банком "Старокиївський банк" (надалі - кредитор, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Терембуд" (надалі - позичальник, відповідач) укладено кредитний договір №104-2007.

Згідно з п.1.1 кредитного договору, згідно з яким Позивач надає Відповідачу кредитну лінію, що не поновлюється в сумі 1 000 000,00 (один мільйон) гривень 00 коп., а позивальник зобов'язується повернути кредит в строк, установлений цим договором, а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі, що встановлений цим договором.

Відповідно до п.2.3. договору, кредит надається позивальнику строком по 24.06.08р.

Пунктом 3.1.1 кредитного договору, позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит і сплатити відсотки за користування кредитом не пізніше дати, вказаної в п.2.3. договору.

Плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 20% річних (п.2.4. договору).

Пунктом. 4.2. договору, відсотки за користування кредитними ресурсами сплачуються позичальником щомісяця до 30 числа місяця та одночасно з поверненням кредиту.

Відповідно до п. 3.1.2 договору, позичальник зобов'язується сплатити відсотки за користування кредитом в розмірах у в строках, обумовлених п.п. 2.4.,4.2.

Згідно з п. 4.1. договору відсотки за користування кредитом нараховуються від суми фактичної заборгованості по кредиту з дня його зарахування на поточний рахунок позичальника до повного погашення заборгованості по кредиту.

Пунктом 4.3. договору визначено, що позичальник має право достроково повернути кредит. При цьому відсотки нараховуються виключно за час фактичного користування кредитом.

24.06.2008р. Позивачем та Відповідачем укладено додаткову угоду до Кредитного договору, якою термін користування кредитам продовжено до « 23» червня 2009 року.

23.06.2009р. Позивачем та Відповідачем укладено додаткову угоду до Кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжено до « 22» грудна 1 ~

22.12.2009р. Позивачем та Відповідачем укладено додаткову угоду до Кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжено до « 21» грудня 2010 року

21.12.2010р. Позивачем та Відповідачем укладено додаткову угоду до Кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжено до « 20» червня 2012 року

20.06.2012р. Позивачем та Відповідачем укладено додаткову угоду до Крайня» договору, якою термін користування кредитом продовжено до « 20» липня 2012 року

20.07.2012р. Позивачем та Відповідачем укладено додаткову угоду до Кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжено до « 19» липня 2013 року.

30.11.2012р. Позивачем та Відповідачем укладено додаткову угоду до Кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжена до « 12» грудня 2013 року

12.12.2013р. Позивачем та Відповідачем укладено додаткову угоду до Кредитного договору, якою термін користування кредитом продовжено до « 19» грудня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої обов'язки з видачі кредиту за вказаним кредитним договором належним чином та в повному обсязі, що підтверджується меморіальними ордерами, а саме: №1001 від 26.0б.2007р.; №1007 від 26.06.2007р., №1015 від 27.06.2007р.; №1005 від 03.07.2007р., №1001 від 09.07.2007р., №1001 від 31.07.2007р., №1013 від 06.08.2007р., №1005 від 13.08.2007р., №1000 від 31.08.2007р., №1008 від 06.09.2007р... №1006 від 27.09.2007р., №1016 від 15.10.2007р., №1004 від 17.10.2007р., №1001 від 31.10.2007р., №1021 від 01.11.2007р., №1000 від 30.11.2007р., №1003 від 03.12.2007р., №1002 від 10.12.2007р., №1008 від 18.12.2007р. та виписками з особових рахунків, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до виписки з особового рахунку ТОВ «Терембуд» основна заборгованість відповідача по кредиту становить 1 000 000,00 грн. та зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 730 410,97 грн.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищезазначене, станом на 25.12.2014 року факт наявності заборгованості за кредитним договором №104-2007 від 25.06.2007 року за основним боргом в розмірі 1 000 000,00 грн. та нарахованих та відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 730 410,97 грн. відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та позичальником не спростований.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.4. договору, при порушенні строку повернення кредиту, нараховується пеня за кожен день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочки.

Згідно з п. 4.5. договору, при порушенні строку сплати відсотків згідно п. 4.2. цього договору нараховується пеня за кожен день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочки, від нарахованої суми заборгованості по відсотках.

Відповідно до п.4.6. договору при порушенні строків повернення кредиту або сплати відсотків, зазначених в пп. 2.3., 4.2., позичальник зобов'язується сплатити кредитору за кожний несвоєчасний платіж одноразовий штраф у розмірі 5 (п'ять)% від неповерненої суми кредиту та/або несплаченої суми відсотків. Позичальник зобов'язаний сплатити суму штрафу на рахунок кредитора в десятиденний термін з моменту порушення строку сплати відсотків та/або повернення кредиту .

У зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань за договором про надання кредиту №104-2007 від 25.06.2007 року позивач нарахував відповідачу пеню за прострочку сплати кредиту в розмірі 3 835,62 грн. та пеню за прострочку сплати процентів в розмірі 15 896,42 грн. 50 000,00 грн. штрафу за порушення строків повернення кредиту, 36 356,16 грн. штрафу за порушення строків сплати відсотків.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Дії відповідача є порушенням вимог договорів, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами договору, Цивільного кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

За розрахунком позивача, не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити 50 000,00 грн. заборгованість по сплаті штрафу за порушення строків повернення кредиту, 36 356, 16 грн. заборгованості по сплаті штрафу 3 835, 62 пені за порушення строку повернення кредиту, 15 896, 42 грн. пені за порушення строку сплати відсотків.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Терембуд» (01033, м. Київ, вул. Микільсько-Ботанічна, б.7/9; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» (01033, м. Київ, вул. Микільсько-Ботанічна, б.6/8; ) 1 000 000 (один мільйон) грн. 00 коп. простроченої заборгованості, 730 410 (сімсот тридцять тисяч чотириста десять) грн. 97 коп. заборгованості за відсотками, 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. заборгованість по сплаті штрафу за порушення строків повернення кредиту, 36 356 (тридцять шість тисяч триста п'ятдесят шість) грн. 16 коп. заборгованості по сплаті штрафу за порушення строків сплати відсотків, 3 835(три тисячі вісімсот тридцять п'ять) грн. 62 коп. пені за порушення строку повернення кредиту, 15 896 (п'ятнадцять тисяч вісімсот дев'яносто шість) грн. 42 коп. пені за порушення строку сплати відсотків 36 729 (тридцять шість тисяч сімсот двадцять дев'ять) грн.. 98 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.02.2015р.

Суддя І.О.Домнічева