РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015Справа №910/28212/14

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ МАЙНІНГ УКРАЇНА"

до Державного підприємства "Проектий інститут Укрметротунельпроект"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору на стороні відповідача Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України

про стягнення 400 000,00 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники сторін:

від позивача:Антоненко А.В. (дов. № б/н від 10.10.2014);
від відповідача:Хазанов А.В. (дов. № 01-19/315 від 08.08.2014);
від третьої особи: Болєйко-Чечуй В.О. - пред. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ МАЙНІНГ УКРАЇНА" до Державного підприємства "Проектий інститут Укрметротунельпроект", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору на стороні відповідача Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, про стягнення 400 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі Договору передачі права вимоги від 22.09.2014р. набув право вимоги до Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротунельпроект» за Договором про відступлення права вимоги №12/1261-ВПВ.3-13 від 21.03.2014р., згідно якого була відступлена заборгованість відповідача за Кредитним договором №12/1261-КЛТ-13від 12.06.2103. Позивач вказує, що відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги та позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату грошового зобов'язання, однак, відповідачем розрахунки з позивачем не були проведені, що стало підставою звернення позивача з позовом до суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.12.2014 року порушено провадження у справі №910/28212/14.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов'язання за кредитним договором №12/1261- КЛТ - 13 від 12.06.2013 року.

У судовому засіданні 21.01.15 оголошувалася перерва до 11.02.2015р.

11.02.2015р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вказав, що ним не було задоволено вимоги позивача про сплату заборгованості внаслідок відсутності коштів.

У судовому засіданні 11.02.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Левада-Палас» та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Союз» укладено Договір застави №12/1261-3.3-13 відповідно до якого ТОВ «ЛЕВАДА - ПАЛАС», як Заставодавець (Майновий поручитель) для забезпечення виконання зобовязання ДП «ПІ УКРМЕТРОТУНЕЛЬПРОЕКТ», що виникли за Кредитним договором №12/1261-КЛТ-13, укладеним 12.06.2103 року відповідачем - Позичальником та ПАТ «КБ «СОЮЗ» - Позикодавцем передав в заставу майнові права (права на отримання грошових коштів та нарахованих на них процентів, що належали ТОВ «ЛЕВАДА - ПАЛАС» на праві власності і знаходилися на депозитному рахунку в ПАТ «КБ «СОЮЗ» №0222.980 в сумі 3060000,00грн. згідно договору №222.ІД строкового банківського вкладу від 21.03.2014 року).

21.03.2104 року ТОВ «ЛЕВАДА-ПАЛАС» - Цедент та ПАТ «КБ «СОЮЗ» - Цесіонарій, було укладено Договір про відступлення права вимоги №12/1261-ВПВ,3-13, відповідно до якого ТОВ «ЛЕВАДА-ПАЛАС» відступило, а ПАТ «КБ «СОЮЗ» прийняло право вимоги від ПАТ «КБ «СОЮЗ» на перерахування коштів в сумі 3060000,00грн за депозитним договором про строковий банківський вклад №222.ІД від 21.03.2014 року, в договірному позасудовому порядку реалізації предмета застави за Договором застави №12/1261-3.3-13 від 21.03.2014 року, укладеному між вищезазначеними сторонами з метою виконання зобов'язань ДП «ПІ УКРМЕТРОТУНЕЛЬПРОЕКТ», що виникають з Кредитного договору №12/1261-КЛТ-13, від 12.06.2103 року.

Згідно повідомлення ПАТ «КБ «СОЮЗ» (вих №12/01/600 від 26.03.2014 року), 26.03.2014 року ПАТ «КБ «СОЮЗ» було звернено стягнення на предмет застави - майнові права на грошові кошти в сумі 3060000,00грн., що належали ТОВ «ЛЕАВАДА-ПАЛАС» та були розміщені в ПАТ «КБ «СОЮЗ» на рахунку №0222.980. За їх рахунок погашена заборгованість ДП «ПІ УКРМЕТРОТУНЕЛЬПРОЕКТ» за Кредитним договором №12/1261-КЛТ-13, укладеним 12.06.2103 року в наступних розмірах: прострочена заборгованість за кредитом - 2900000,00грн., прострочена заборгованість за процентами - 155704,10грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Статтею 19 Закону України «Про заставу» визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно з ч. 1 ст. 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

Згідно з п.3 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

ТОВ «ЛЕАВАДА-ПАЛАС», як заставодавцем (майновим поручителем), було виконано зобовязання відповідача перед ПАТ «КБ «СОЮЗ» у розмірі 3060000,00грн., що виникли відповідно до Кредитного договору №12/1261-КЛТ-13, укладеного 12.06.2103 року., у зв'язку з чим до товариства з обмеженою відповідальністю «Левада-Палас» від ПАТ «КБ «СОЮЗ» перейшло право вимоги до боржника (відповідача) щодо стягнення грошової суми в розмірі 3055704,10 грн., з яких 2900000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 155704,10 грн - прострочена заборгованість за процентами. Вказана сума заборгованості виникла внаслідок невиконання відповідачем умов Кредитного договору №12/1261-КЛТ-13 від 12.096.2013р. Доказів виконання умов Кредитного договору №12/1261-КЛТ-13 від 12.096.2013р. відповідачем суду не надано.

22.09.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Левада-Палас» (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Іст Майнінг Україна» (новий кредитор) укладено Договір передачі права вимоги від 22.09.2014р., за умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги від Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротунельпроект» за Договором застави №12/1261-3.3-13 від 21.03.2014р. та Договором про відступлення права вимоги №12/1261-ВПВ.3-13 від 21.03.2014р., які укладені між первісним кредитором та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «СОЮЗ».

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір про відступлення права вимоги №12/126ГВПВ,3-13 від 21 березня 2014 року відповідає вимогам ст.ст. 512, 513, 514 ЦК України та у судовому порядку недійсним не був визнаний, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що позивач набув всіх прав та обов'язків визначених Кредитним договором №12/1261-КЛТ-13 від 12.06.2103 року

Згідно ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Листом №1 від 23.09.2014 року первісним кредитором було повідомлено боржника (відповідача) про те, що право вимоги грошових коштів у розмірі 3055704,10 від ДП «ДІ УКРМЕТРОТУНЕЛЬПРОЕКТ», яке належало Товариству з обмеженою відповідальністю «Левада-Палас» на підставі Договору застави №12/1261-3.3-13 від 21 березня 2014р. та Договору про відступлення права вимоги №12/126ГВПВ,3-13 від 21 березня 2014 року, які укладені між товариством з обмеженою відповідальністю «Левада-Палас» та Публічним акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «СОЮЗ» передано товариством з обмеженою відповідальністю «Левада-Палас» за Договором передачи права вимоги від 22 вересня 2014 року Товариству з обмеженою відповідальністю «ІСТ МАЙНІНГ УКРАЇНА» (позивачу).

Листом №01/10/2014-2 від 01.10.2014р. позивач звертався до відповідача з вимогою про виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що ним були проведені розрахунки з позивачем, у зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 400 000,00 грн.

Посилання відповідача на те, що ним не було задоволено вимогу позивача про виконання грошового зобов'язання №01/10/2014-2 від 01.10.2014р. через відсутність грошових коштів судом до уваги не береться, оскільки у відповідності до ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства "Проектий інститут Укрметротунельпроект" (01054, м.Київ, вул.Воровського, буд.21, кім.1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ МАЙНІНГ УКРАЇНА" (87507, Донецька обл., м.Маріуполь, площа Лепсе, буд.17, ) 400 000 (чотириста тисяч) грн 00 коп - суми боргу та 8000 (вісім тисяч) грн 00 коп - суми судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 16.02.2015р.

Суддя Шкурдова Л.М.