РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015Справа №910/28420/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарчий універмаг «Меркурій»

про стягнення 16061956,94 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Давиденко О.П. (представник за довіреністю);

від відповідача - Куркова А.В. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарчий універмаг «Меркурій» (далі - Відповідач) 16061956,94 грн. заборгованості за договором № 120831/1 від 31.08.2012. Позов мотивований неналежним виконанням Відповідачем своїх обов'язків оплатити отриману продукцію.

Відповідач проти позову заперечує, та зазначає, що у період з 01.12.2014 по 12.12.2014 ним було погашено частину заборгованості, яка існувала станом на 30.11.2014, та на даний час заборгованість становить 12671955,94 грн. У іншій частині Відповідач прострочення не визнає, оскільки вважає, що заборгованість погасити не міг у зв'язку з настанням форс-мажорних обставин.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

31.08.2012 між Позивачем, як постачальником, та Відповідачем, як покупцем, було укладено договір № 120831/1 (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором поставляти керамічну плитку (Продукцію), а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, приймати й оплачувати її повну вартість. Загальна кількість Продукції, її асортимент, номенклатура тощо визначаються у рахунках-фактурах, що додаються до Договору і є його невід'ємною частиною.

Покупець зобов'язаний оплатити вартість Продукції шляхом безготівкової оплати на розрахунковий рахунок Постачальника, згідно рахунків-фактур та накладних, що є невід'ємною частиною Договору, на умовах відстрочки платежу до 30 календарних днів.

Строк дії Договору сторони погодили з дати його підписання та до 31.12.2014.

Так, залученими до матеріалів справи копіями видаткових накладних та генеральною довіреністю підтверджується передача Відповідачу на визначеної Договором Продукції на загальну суму 163896878,98 грн., заборгованість по оплаті якого станом на 30.11.2014 становила 16061956,94 грн., що також визнається Відповідачем.

Претензій щодо якості та комплектності вищевказаної Продукції, а також щодо обумовленої Договором супроводжувальної документації, від Відповідача не надходило, проте і повної оплати також проведено не було. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

Однак, у період з 01.12.2014 по 12.12.2014 Відповідачем було погашено частину заборгованості, яка існувала станом на 30.11.2014, та на даний час заборгованість становить 12671955,94 грн., що також визнається Позивачем.

Заперечення Відповідача проти позову, що решту заборгованості він погасити не міг у зв'язку з настанням форс-мажорних обставин, судом відхиляються, оскільки Відповідачем не надано належних та допустимих у розумінні ст. 34 ГПК України доказів настання форс-мажорних обставин, які вплинули саме щодо Відповідача в межах спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність у боржника необхідних коштів.

Так, факт наявності у Відповідача заборгованості в розмірі 12671955,94 грн., яка залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведений, документально підтверджений і Відповідачем не спростований, тому заявлені позовні вимоги про стягнення розмірі 12671955,94 грн., заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У частині позовних вимог про стягнення 3390000 грн. суд у задоволенні позову відмовляє, оскільки дана заборгованість була погашена Відповідачем до звернення Позивача до суду з даним позовом, що підтверджується копіями залучених до справи платіжних доручень за період з 01.12.2014 по 12.12.2014.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарчий універмаг «Меркурій» (м. Київ, вул. Панельна, 1; ідентифікаційний код 21555736) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» (м. Київ, вул. Жилянська, 19; ідентифікаційний код 249305 (дванадцять мільйонів шістсот сімдесят одну тисячу дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 94 коп. заборгованості, а також 57655 (п'ятдесят сім тисяч шістсот п'ятдесят п'ять) грн. 90 коп. судового збору.

Видати наказ.

У іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.02.2015

Суддя Сташків Р.Б.