РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015Справа №910/29592/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Політрейд Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібокомбінат Перший Приватний»

про стягнення 104198,73 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача - Подерня К.М. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Політрейд Україна» звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібокомбінат Перший Приватний» про стягнення заборгованості за договором поставки № П-1/02-13 від 21.02.2013 в сумі 104198,73 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.12.2014 порушено провадження у справі № 910/29592/14, розгляд справи призначено на 09.02.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 09.02.2015 підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача відзив на позов не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

У відповідності до положень п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

З огляду на те, що ухвала суду про порушення провадження у справі надіслана судом за адресою відповідача, зазначеною в позовній заяві, яка збігається з адресою відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи (ст. 64 ГПК України).

Також, в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про повернення поштового відправлення з ухвалою суду від 31.12.2014 у зв'язку із закінченням терміну зберігання, у зв'язку з чим відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки відповідач не з'явився у судове засідання, не зважаючи на належне повідомлення про розгляд справи, суд, на підставі ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті, за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 09.02.2015, відповідно до ст. 85 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.02.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Політрейд Україна» (далі - Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібокомбінат Перший Приватний» (далі - Покупець, Відповідач), укладено Договір поставки № П-1/02-13 (далі - Договір), згідно з п.1.1. якого Постачальник зобов'язався виготовити та передати у власність Покупця, а Покупець - прийняти та оплатити на умовах Договору поліетиленові пакети (товар).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що кількість поліетиленової продукції визначається згідно замовленню покупця.

Згідно з п. 3.2. Договору, товар повинен бути повністю виготовлений та переданий покупцю протягом 15-20 робочих днів з моменту надходження письмової заявки Покупця та попередньою оплатою 50% замовлення.

Загальна ціна Товару, що поставляється Покупцю за Договором, визначається відповідно до заявки, та відображається в рахунку-фактурі по кожному замовленні окремо. Ціна включає 20% ПДВ (п. 4.1. Договору).

Положеннями п.п. 5.1.-5.2. Договору визначено, що Покупець здійснює розрахунки за Договором в безготівковому порядку за попередньою оплатою у розмірі 50%, згідно з рахунком-фактурою продавця. Остаточний розрахунок за виготовлений Товар проводиться в безготівковому порядку, не пізніше трьох банківських днів з дати виставленого Постачальником остаточного рахунка-фактури.

Відповідно до п.п. 6.1.-6.2. Договору, за невиконання чи неналежне виконання умов даного Договору винна сторона несе відповідальність згідно законодавства України. У випадку несвоєчасних розрахунків за Договором, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставка НБУ від суми боргу за кожний день прострочення платежу.

Як вбачається з видаткових накладних № 1030 від 27.06.2014, на суму 11988,52 грн., № 1031 від 27.06.2014 на суму 13224,39 грн., № 1067 від 08.07.2014 на суму 14290,82 грн., № 1122 від 28.07.2014 на суму 24891,84 грн., № 1156 від 06.08.2014 суму 12539,70 грн., № 1157 від 06.08.2014 на суму 12928,05 грн., № 1159 від 06.08.2014 на суму 11437,45 грн., скріплених печатками та підписами повноважних представників сторін, Позивач, на виконання умов Договору, виготовив та передав Відповідачеві товар на загальну суму 94703,41 грн.

У подальшому Позивач виставив Відповідачеві рахунки на оплату № 977 від 10.06.2014, № 978 від 10.06.2014, № 1030 від 24.06.2014, № 1085 від 14.07.2014, № 1090 від 15.07.2014, № 1130 від 25.07.2014, № 1131 від 25.07.2014.

В той же час, Відповідач своїх зобов'язань за Договором не виконав, поставленого Позивачем товару не оплатив, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 94703,41 грн.

З метою досудового вирішення спору Позивач звернувся до Відповідача з претензією про сплату заборгованості, пені та трьох відсотків річних за порушення грошового зобов'язання (вих. № 07/10/14-01 від 07.10.2014). Однак зазначена претензія Відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

На підставі викладеного Позивач звернувся за захистом порушених прав до суду.

Оцінивши подані Позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.ст.11, 509 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частинами 1, 6 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт існування заборгованості Відповідача перед Позивачем належним чином підтверджений матеріалами справи та балансовою довідкою Позивача про наявність дебіторської заборгованості (вих. № 16/01/15 від 16.01.2015), відповідно до якої Відповідач має непогашену заборгованість в сумі 94703,41 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, з боку Відповідача має місце порушення зобов'язання за Договором у частині оплати поставленого Позивачем товару.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи належним чином доведений факт існування заборгованості Відповідача за Договором в сумі 94703,41 грн., в зв'язку з чим зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з Відповідача.

Виходячи з положень ст. 610, ч. 1 ст. 612, ст. 611 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання зі сплати 94703,41 грн., що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування на цю суму та стягнення трьох відсотків річних на підставі ст. 625 ЦК України, та пені у відповідності до п. 6.2. Договору, ст.ст. 546, 549 ЦК України.

Перевіривши наведені Позивачем у позові розрахунки вищевказаних санкцій, відповідно до яких пеня складає 8490,11 грн., а три відсотки річних - 1005,21 грн., суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених вимог, внаслідок чого вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 33 ГПК України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

Судовий збір, відповідно до положень статті 49 ГПК України, покладається на Відповідача.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібокомбінат Перший Приватний» (04205, м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, 29, кв. 62; ідентифікаційний код 34343330) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Політрейд Україна» (09107, м. Біла Церква, Київська обл., вул. Ярослава Мудрого,буд. 66/13; ідентифікаційний код 37235776) 94703 (дев'яносто чотири тисячi сімсот три) грн. 41 коп. заборгованості, 8490 (вісім тисяч чотириста дев'яносто) грн. 11 коп. пені, 1005 (одну тисячу п'ять) грн. 21 коп. трьох відсотків річних та 2083 (двi тисячi вісімдесят три) грн. 97 коп. витрат на сплату судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.02.2015

Суддя Грєхова О.А.