КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2015 р. Справа№ 927/1774/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання: Грабовському Д.А.

за участі представників сторін:

позивача Антонюка С.В. дов. від 25.11.2014р. б/н

відповідача не з'явився, про день, час та місце розгляду

справи повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги

Відділу Держземагенства в Ріпкинському р-ні

Чернігівської області

на рішення Господарського суду Чернігівської області від

27.11.2014р.

у справі № 927/1774/14 (суддя Фетисова І.А.)

за позовом Державного підприємства "Український державний

науково-виробничий інститут зйомок міст та

геоінформатики ім. А.В.Шаха"

відповідача Відділу Держземагенства в Ріпкинському р-ні

Чернігівської області

про стягнення боргу у розмірі 99 459,00грн. за

Договором про надання послуг №63

від 22.10.2013р.

ВСТАНОВИВ:

Український державний науково-виробничий інститут зйомок міст та геоінформатики ім. А.В. Шаха" подав позов до Господарського суду Чернігівської області про стягнення з відповідача Відділу Держземагенства в Ріпкинському районі заборгованості в сумі 99 459,00 грн. за Договором №63 від 22.10.2013р. про надання послуг із створення цифрових кадастрових карт по Ріпкинському районі Чернігівської області.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що в порушення умов укладеного між сторонами Договору, відповідачем не виконані належним чином зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати вартості виконаних за Договором послуг, щодо створення цифрових кадастрових карт, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 99 459,00 грн.

Відповідач у своєму відзиві на позов просив господарський суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність бюджетного фінансування державної програми "Проведення земельної реформи" на 2013 рік та вчинення ним дій, направлених на своєчасну оплату виконаних позивачем робіт в сумі 99459,00грн. протягом як 2013 так й 2014 років шляхом реєстрації бюджетного зобов'язання в казначейській службі в 2013-2014 роках та надання казначейській службі всіх необхідних документів на проведення оплати.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27.11.2014р. №927/1774/14 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з відповідача Відділу Держземагенства в Ріпкинському р-ні на користь позивача Державного підприємства "Український державний науково-виробничий інститут зйомок міст та геоінформатики ім. А.В.Шаха" 99459,00 грн. боргу за надання послуг із створення цифрових кадастрових карт по Ріпкинському районі Чернігівської області.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, відповідач Відділ Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просив Рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2014р. №927/1774/14 скасувати, та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Скаржник стверджує, що не існує його вини у невиконанні взятого на себе договірного зобов'язання щодо перерахування плати за надані послуги, з посиланням на неможливість погасити наявну кредиторську заборгованість через відсутність відповідних кошторисних призначень і відповідно, відкритих асигнувань на 2014р. Разом з тим, відповідач наголошував на тому, що на час подання позову до господарського суду був відсутній Паспорт бюджетних програм по КПКВ 2803030 «Проведення земельної реформи», який дає право на здійснення вищевказаних розрахунків.

Ухвалою КАГС від 15.12.2014р. № 927/1774/14 порушено апеляційне провадження за скаргою відповідача та призначено судове засідання (колегія суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Авдеєва П.В., Яковлєва М.Л.).

Відповідач Відділ Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області, у своїй Апеляційній скарзі від 04.12.2014р. вх. №3274/02-02 та у Клопотанні від 19.01.2015 №9-28-0.1-123/2-15, поданому через канцелярію КАГС 22.01.2015, просив провести розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи.

В останнє судове засідання від 11.02.2014 не з'явився представник відповідача-скаржника, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що присутній представник позивача не заперечував проти продовження розгляду апеляційної скарги у відсутності представника відповідача-скаржника, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду справи по суті за наявними матеріалами.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача, дійшла висновку апеляційну скаргу відповідача Відділу Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області залишити без задоволення, Рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.11.2014р. по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22.10.2013р. між позивачем ДП"Український державний науково-виробничий інститут зйомок міст та геоінформатики ім. А.В. Шаха" (ДП "Укргеоінформ") (виконавець) та відповідачем Відділом Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області (замовник) укладено Договір № 63, відповідно до умов якого виконавець (позивач) зобов'язується надати замовнику (відповідачу) послуги зі створення цифрових растрових карт по Ріпкинському р-ну шляхом перетворення топографічних карт масштабу 1:10000 та (або) видавничих оригіналів карт в цифровий растровий вигляд, а замовник - прийняти та оплатити такі послуги.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, у п.1.2 Договору сторони встановили, що матеріалами по тексту цього Договору є топографічні карти масштабом 1:10 000 та (або) видавничі оригінали карт в паперовому вигляді.

Відповідно до п.1.3 Договору найменування, зміст, обсяг, характеристики та інші вимоги до послуг, визначених у п.1.2 Договору, визначаються узгодженим сторонами Технічним завданням (Додаток №1), що є невід'ємною частиною Договору.

За умовами п.1.4 Договору результати наданих послуг, зазначених у п.1.1 цього Договору, визначені Технічним завданням.

Сторони підписали Додаток №1 до Договору №63 від 22.10.2013р. - Технічне завдання на послуги із створення цифрових растрових карт по Ріпкинському району шляхом перетворення топографічних карт масштабу 1:10 000 та (або) видавничих оригіналів карт в цифровий растровий вигляд; Додаток №2 до Договору - Протокол узгодження договірної ціни за Договором №63 від 22.10.2013р., Додаток №3 до Договору - Кошторис на послуги із створення цифрових растрових карт по Борзнянському району шляхом перетворення топографічних карт масштабу 1:10 000 та (або) видавничих оригіналів карт в цифровий растровий вигляд; Додаток №4 до Договору - Календарний план на послуги із створення цифрових растрових карт по Борзнянському району шляхом перетворення топографічних карт масштабу 1:10 000 та (або) видавничих оригіналів карт в цифровий растровий вигляд; Додаток №5 до договору - Акт надання послуг за Договором від 22.10.2013р. №63.

Укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 ЦК України.

Відповідно до норм ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.3.1 Договору №63 від 22.10.2013р. ціна Договору становить 99 459,00грн., у тому числі ПДВ - 16 576,50 грн. у відповідності з Протоколом узгодження договірної ціни (Додаток №2) та Кошторисом (Додаток №3), що є невід'ємними частинами цього Договору.

За умовами п.5.1 Договору строк надання послуг до 20.12.2013р. визначено Календарним планом (Додаток №4), що є невід'ємною частиною цього Договору. (а/с 16)

Згідно п.п. 5.2, 5.3 Договору виконавець передає на електронному(их) носії(ях) інформації створені цифрові растрові карти, за актами наданих послуг. Форма акта наданих послуг затверджена Додатком № 5 цього Договору. Складання актів наданих послуг здійснюється відповідно до Технічного завдання (Додатку № 1), що є невід'ємною частиною цього Договору. Виконавець може надавати Замовнику акти наданих послуг за фактично надані послуги до 05 числа місяця наступного за звітним, останній акт - до 20 грудня 2013 року.

Як визначено п. 5.4 Договору замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня одержання акта наданих послуг зобов'язаний направити виконавцеві підписаний акт наданих послуг або мотивовану відмову від прийняття наданих послуг.

У відповідності до п.п. 5.5, 5.6 Договору приймання наданих послуг здійснюється замовником відповідно до умов, визначених Технічним завданням (Додаток №1 цього Договору). У разі виявлення недоліків, замовник складає акт із переліком недоліків. Після усунення недоліків сторонами підписується акт наданих послуг.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивач надав послуги на суму 99 459,00грн., а відповідач прийняв їх згідно Акту надання послуг від 16.12.2013р. №б/н за Договором від 22.10.2013р. №63, який підписаний сторонами та скріплений їх печатками. (а/с 18)

Заперечення щодо факту отримання та обсягів наданих позивачем послуг зі створення цифрових растрових карт за вказаним Актом в матеріалах справи відсутні. Також в матеріалах справи відсутні докази пред'явлення відповідачем претензій щодо якості, обсягів та термінів надання послуг, докази опротестування виставлених позивачем рахунків-актів за надані послуги та складання актів із переліком недоліків, будь-які заперечення щодо повного та належного виконання позивачем умов Договору з боку відповідача.

Отже, позивачем виконано прийняті на себе зобов'язання по наданню послуг створення цифрових растрових карт по Ріпкинському районі Чернігівської області, обумовлених Договором №63 від 22.10.2013р., а відповідачем прийнято надані послуги без будь-яких зауважень.

Згідно п.5.9 Договору послуги, які зазначаються в акті наданих послуг та надаються за умовами цього договору, вважаються виконаними з моменту підписання сторонами актів послуг, що є підставою для здійснення розрахунків.

Окрім того, на виконання Договору №63 від 22.10.2013р. згідно Накладної від 16.12.2013р. замовник одержав документацію, а виконавець виконані роботи здав на загальну суму 99 459,00грн. (а/с 18)

З наведених обставин випливає, що позивачем виконано прийняті на себе зобов'язання по наданню послуг створення цифрових растрових карт по Ріпкинському району Чернігівської області, обумовлених Договором №63 від 22.10.2013р., а відповідачем, у свою чергу, прийнято надані послуги без будь-яких зауважень.

Згідно п.6.1.1 Договору замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість наданих послуг.

Відповідно до п.4.1-4.3 Договору розрахунки по договору здійснюються на підставі ч.1 ст.49 Бюджетного кодексу України та наявного бюджетного фінансування. Оплата по Договору здійснюється після передачі виконаних послуг замовнику та підписання сторонами Акту приймання-передачі. Розрахунки за цим Договором здійснюються у національній валюті України в безготівковій формі.

Згідно ч.1 ст. 49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов'язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок в семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено відповідачу Вимогу №9-7/171 від 03.06.2014р. на сплату боргу, неустойки, індексу інфляції та 3% річних по Договору №63 від 22.10.2013р. на суму 99 459,00грн. (а/с 19)

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як свідчать матеріали справи, за надані позивачем послуги зі створення цифрових растрових карт відповідач у відповідності до умов Договору оплату не здійснив, названа Вимога залишена ним без відповіді та задоволення, в результаті чого станом на день подання позову у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за спірним Договором на загальну суму 99 459,00грн., яку позивач просив стягнути у поданому позові.

За оцінкою колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи до уваги, що відповідач, в порушення ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України, взяті на себе зобов'язання не виконав, дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення боргу в сумі 99 459,00грн.

Відповідно до пункту 1 Наказу Міністерства фінансів України від 29.12.2002 року №1098 «Про паспорти бюджетних програм» паспорт бюджетної програми - документ, що визначає мету, завдання, напрями використання бюджетних коштів, відповідальних виконавців, результативні показники та інші характеристики бюджетної програми відповідно до бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно із пунктом 2 названого Наказу Паспорти бюджетних програм складають усі головні розпорядники бюджетних коштів за кожною бюджетною програмою.

Державна казначейська служба України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі).

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 02.03.2012 року №309 "Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України" УДКСУ у Ріпкинському районі зареєстровано Реєстр бюджетних зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів № 63 від 22.10.2013 року на суму 99 459,00 грн., та зареєстровано Реєстр бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів № 63 від 20.11.2013 року на суму 99 459,00 грн.

Кошторисом відповідача на 2013 р., копія якого наявна в матеріалах справи, були передбачені видатки на оплату робіт по Договору № 63. Так, на відповідному рахунку, який був призначений для КПКВК 2803030 „Проведення земельної реформи" були відкриті асигнування на виконання програм загального фонду державного бюджету відповідно до кошторису.

Як вбачається з матеріалів справи, Відділом Держземагентства у Ріпкинському районі до УДКСУ у Ріпкинському районі було надане Платіжне доручення б/н від 17.12.13р. на суму 99 459,00 грн. для оплати наданих за Договором послуг (а/с 33), проте УДКСУ у 2013 році оплата проведена не була.

Рахунок, який призначений для КПКВК 2803030 "Проведення земельної реформи" у 2013 році був закритий, а у 2014 році було відкрито інший рахунок, який діяв на протязі 2014 року.

Посилання відповідача у доводах апеляційного оскарження, як на підстави не виконання зобов'язань за Договором на дії органів Державної казначейської служби України та відсутність його вини у виникненні заборгованості є безпідставними, оскільки чинним законодавством України встановлено, що при укладанні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, тобто мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст.179 ЦК України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 ЦК України).

Бюджетні установи, для свого нормального функціонування і здійснення передбаченої установчими документами діяльності, укладають договори, оплата за якими здійснюється за рахунок бюджетних коштів.

При цьому, не зважаючи на залучення до відносин між бюджетними установами бюджетних коштів, зазначені відносини є не бюджетними, а господарсько-правовими.

Статтею 1 Цивільного кодексу України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, отже для таких господарсько-правових відносин характерна юридична рівність сторін, в тому числі й державних органів, організацій та установ, заснованих на державній власності, якими, зокрема, є позивач та відповідач.

Згідно з частини першої ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що ані Господарський кодекс України, ані Цивільний кодекс України при визначенні відповідальності за укладеним Договором не виділяють в окрему категорію осіб "бюджетні установи" і не встановлюють окремі правила для них. Тобто, орган державної влади, як отримувач і розпорядник бюджетних коштів, не має будь-яких привілей чи пільг у рамках виконання своїх зобов'язань за такими договорами.

Тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують бездіяльність замовника та не заперечують обов'язку такого органу, який виступає стороною зобов'язального правовідношення, від його виконання належним чином.

Тобто, відповідач, як юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями за Договором, і така відповідальність не може ставитись у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб, у тому числі Державної казначейської служби України.

Згідно п. 5 оглядового листа Вищого господарського суду України №01-06/374/2013 від 18.02.13р. відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

При цьому, колегія суддів звертає увагу відповідача на те, що Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (від 18.10.05) та у справі "Бакалов проти України" (від 30.11.04) зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція щодо безпідставності звільнення від оплати зобов'язань за відсутності бюджетних коштів викладена і в Постанові Верховного суду України від 15.05.2012р. № 11/446.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги відповідача Відділу Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального Кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Відділу Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.11.2014р. №927/1774/14 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015р. №927/1774/14 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015р. №927/1774/14 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 927/1774/14 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв