ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13 лютого 2015 року Справа № 915/176/15

Суддя Т.М.Дубова, розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОПІК-Україна»,

вул. Гагаріна, 2, кв. 2, м. Миколаїв, 54049

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Електротехніка»,

вул. Новозаводська, 18, м. Миколаїв, 54028

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський завод промислового машинобудування», вул. Новозаводська, 19, м. Миколаїв, 54028

про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитловий об'єкт за адресою: вул. Новозаводська, 19, м. Миколаїв, шляхом передачі та визнання права власності на нього, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 18 139 678,86 грн. (еквівалентно 1 545 117,45 доларів США), з яких: 17 610 000,00 грн. - борг за кредитом, 529 678,86 грн. - проценти за користування кредитом.

ВСТАНОВИВ:

11.02.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОПІК-Україна» звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Електротехніка», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський завод промислового машинобудування» про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитловий об'єкт за адресою: вул. Новозаводська, 19, м. Миколаїв (за іпотечним договором № 688 від 02.08.2012р.) шляхом передачі та визнання права власності на нього.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; суми договору (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів).

В позовній заяві взагалі не зазначено ціну позову.

Проте позовні вимоги складають 1 545 117,45 доларів США.

Відповідно до п. 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року абзацом другим частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. За змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті.

Пунктом 3 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються докази сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 2% від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Згідно наданого позивачем платіжного доручення № 118 від 04.02.2015р. судовий збір сплачено у розмірі 1827,00 грн., тобто не в повному обсязі.

Крім того, в клопотанні вих. № 0502/1 від 05.02.2015р. позивач просить визначити розмір судового збору та стягнути недоплачену суму судового збору з належної сторони при винесенні судового рішення.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року встановлено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивачем не було подано відповідних доказів майнового стану, що перешкоджає сплаті судового збору в повному обсязі.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає поверненню відповідно до вимог ст. 63 ГПК України. Проте, слід зазначити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенних порушень.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI судовий збір в сумі 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.), перерахований за платіжним дорученням № 118 від 04.02.2015р., підлягає поверненню.

Ухвала може бути оскаржена.

Суддя Т.М. Дубова