ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року Справа № 910/12517/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Шевчук С.Р., Акулової Н.В., Алєєвої І.В.
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2014 року
та на рішенняГосподарського суду міста Києва від 07.10.2014 року
у справі№910/12517/14 Господарського суду міста Києва
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента.ЛТД"
доПублічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"
простягнення 41 349,86 Євро

За участю представників сторін:

від позивача: Подолінська Т.В. (дов. б/н від 23.12.2014 року);

від відповідача: Чернюк В.В. (дов.№13-11-2226 від 11.02.2015 року);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2014 року у справі №910/12517/14 (суддя: Ломака В.С.) позовні вимоги задоволено; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента. ЛТД" 41 349 Євро 86 Євроцентів, що станом на дату прийняття рішення за курсом, встановленим Національним банком України, складало 675 512 грн. 82 коп. та 13 365 грн. 20 коп. витрат зі сплати судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2014 року у справі №910/12517/14 (судді: Михальська Ю.Б., Отрюх Б.В., Тищенко А.І.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2014 у справі № 910/12517/14 залишено без змін.

Прийняті судові акти мотивовані наявністю правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач за розпорядженням позивача списав з його рахунку грошові кошти у розмірі 41 349,86 Євро, проте не виконав свого обов'язку перерахувати їх іншій особі, у зв'язку з чим списана сума в іноземній валюті залишилась у фактичному користуванні відповідача, через що позивач зазнав майнових втрат.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить суд скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2014 року у справі №910/12517/14 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В касаційній скарзі скаржник посилається на порушення та невірне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

У запереченнях на касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Вента.ЛТД" просить суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а прийняті у справі судові акти залишити без змін.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги та доводи касаційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача, у судовому засіданні, заперечував проти задоволення касаційної скарги, просив залишити її без задоволення.

Заслухавши представників сторін, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 23.06.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" (правонаступником прав та обов'язків якого згідно п. 1.2 Статуту є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" (Банк)) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вента. ЛТД" (Клієнт) був укладений договір № 10/2006/100011772 банківського рахунку, із змінами та доповненнями, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок № 2001 в укр.грн., № 2501 в доларах США/Євро для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та законодавства України, та зобов'язується приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій з рахунком, що передбачені чинним законодавством України.

З метою переказу на рахунок Boehringer Ingelheim RCV GmbH and C № АТ52 3100 0001 0066 1629 для оплати за медикаменти відповідно до зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу № UKR-2006-004-SD від 14.02.2006 р. у розмірі 41 349,86 євро позивачем було надано відповідачу платіжне доручення в іноземній валюті № 513 від 15.01.2009 р. на вказану суму.

Згідно ч.3 статті 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач за розпорядженням позивача списав з його рахунку грошові кошти у розмірі 41 349,86 Євро, проте не виконав свого обов'язку перерахувати їх іншій особі, у зв'язку з чим списана сума в іноземній валюті залишилась у фактичному користуванні відповідача, через що позивач зазнав майнових втрат (аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 25.12.2013 року у справі №5011-1/17636-2012), тому суди попередніх інстанцій дійшли висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо заявленого відповідачем спливу позовної давності, судами попередніх інстанцій зазначено, що оскільки про порушення своїх прав, пов'язаних з втратою майна внаслідок неможливості перерахування грошових коштів за платіжним дорученням, позивач дізнався з часу закінчення виконавчого провадження згідно з постановою Бабушкінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ВП № 22787164 від 27.06.2012, строки позовної давності позивачем пропущені не були.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки судів попередніх інстанцій такими, що відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, оскільки суд першої інстанції та апеляційний господарський суд в порядку ст. ст.43, 47, 33, 34, 43, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили та належним чином оцінили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізували відносини сторін. На підставі встановлених фактичних обставин з'ясували дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосували матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини.

Згідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє на підставі вже встановлених судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи лише застосування ними норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішення або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково їх перевіряти.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанції норм права при прийнятті оскаржуваних судових актів не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для скасування прийнятого рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду колегією суддів Вищого господарського суду України не вбачається.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра".

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 ,11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2014 року та рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2014 року у справі №910/12517/14 залишити без змін.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

Судді: Н.В. Акулова

І.В. Алєєва