ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2015 р. Справа № 917/125/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В. , суддя Білецька А.М.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників сторін:

стягувача - не з'явився

боржника - не з'явився

Державної виконавчої служби - Тернової Н.В. (дов. № 06-04/5853 від 31.12.2014р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплоенерго", м. Кременчук, Полтавська область (вх. № 571 П/3) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.12.14р. у справі № 917/125/14

по скарзі Комунального підприємства "Теплоенерго", м. Кременчук, Полтавська область

на дії та бездіяльність органу Державної виконавчої служби - Управління ДВС Головного управління юстиції у Полтавській області, м. Полтава

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Теплоенерго", м. Кременчук, Полтавська область

про стягнення 4 007 816,98 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

14.11.2014р. Комунальне підприємство "Теплоенерго", м. Кременчук, Полтавська область звернулось до господарського суду Полтавської області із скаргою, в якій просило визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. щодо винесення постанови від 04.11.2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 408089,70 грн. та скасувати зазначену постанову.

В обґрунтування скарги Комунальне підприємство "Теплоенерго", м. Кременчук, Полтавська область посилалося на те, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. ухвалено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 408089,70 грн., яка є незаконною та безпідставною, оскільки відповідно до п. 3 Договору № 891/30 від 23.10.2014 року, ГУ Державної казначейської служби України у Полтавській області зобов'язалось перерахувати КП "Теплоенерго" кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики, у сумі 3599052,33 грн., однак станом на 14.11.2014 року сума не була перерахована. Крім того, скаржник зазначив, що сума боргу, з якої нараховується виконавчий збір, повинна бути зменшена на суму основного боргу 3 599 052, 33 грн., оскільки вина КП "Теплоенерго" перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" в простроченні сплати основного боргу відсутня, а тому вважає, що виконавчий збір з врахуванням суми основного боргу нараховано виконавцем помилково. В судовому засіданні 16.12.2014 року КП "Теплоенерго" надано банківську виписку від 27.11.2014 року в якості доказу сплати 3599052,33 грн. основного боргу перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.12.2014р. по справі № 917/125/14 (суддя Пушко І.І.) в задоволенні скарги Комунального підприємства "Теплоенерго", м. Кременчук, Полтавська область - відмовлено.

Не погодившись із даною ухвалою Комунальне підприємство "Теплоенерго", м. Кременчук, Полтавська область звернулось до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій вважає ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.12.2014р. по справі № 917/125/14 незаконною, необгрунтованою, необ"єктивною, винесеною без врахування всіх обставин справи в їх сукупності, а тому просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. щодо винесення постанови від 04.11.2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 408089,70 грн. та скасувати зазначену постанову.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.01.2015р. апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплоенерго", м. Кременчук, Полтавська область прийнято до провадження та призначено дану справу до розгляду на 10.02.2015р. о 16:00 год.

06.02.2015р. на адресу суду апеляційної інстанції від Комунального підприємства "Теплоенерго" надійшов лист вих. № 229 від 04.02.2015р., в якому боржник просить провести судове засідання 10.02.2015р. без участі представника підприємства, оскільки в цей день відбудеться судове засідання в господарському суді Полтавської області у справі № 917/2141/12.

Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Полтавській області надав відзив на апеляційну скаргу (вх. № 2087 від 10.02.2015р.), в якій просить ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.12.2014р. по справі № 917/125/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу боржника - без задоволення, обґрунтовуючи свою позицію тим, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору винесена державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Полтавській областіна підставі чинного законодавства. Наголошує, що жодних доказів неправомірності дій державного виконавця боржником не надано.

Відповідно до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи, що стягувач та боржник були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте не скористалися своїми правами передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України та виходячи з того, що явка учасників даного судового процесу не визнавалася обов'язковою, а участь в засіданні суду (як і інші права передбачені зазначеною статтею) є правом, а не обов'язком сторони, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представників стягувача та боржника за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та наданих сторонами в підтвердження обставин справи доказів, надану в рішенні суду їх юридичну оцінку, дослідивши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення уповноваженого представника Головного управління юстиції у Полтавській області - Тернової Н.В., яка просить оскаржувану боржником ухвалу господарського суду залишити без змін, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Комунального підприємства "Теплоенерго" задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, рішенням господарського суду Полтавської області від 20.02.2014 року по справі № 917/125/14 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Теплоенерго" про стягнення коштів та стягнуто з відповідача на користь позивача 4080896,98 грн., у тому числі: 3599052,33 грн. основного боргу, 297793,14 грн. пені, 110971,51 грн. - 3 % річних від простроченої суми, 73080,00 грн. - судового збору.

Рішення господарського суду Полтавської області від 20.02.2014 року по справі № 917/125/14 набрало законної сили 04.03.2014 року.

Відповідно до приписів статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду, згідно із статтею 116 Господарського процесуального кодексу України, провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили. Накази про стягнення судового збору надсилаються до державних податкових інспекцій.

На примусове виконання рішення у даній справі господарським судом видано наказ з відстрочкою виконання по 20.08.2014р., який дійсний для пред'явлення до виконання з 21.08.2014 року по 21.08.2015 року.

У жовтні 2014 року стягувач - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернувся до органу Державної виконавчої служби з метою пред'явлення для виконання наказу у даній справі.

Відповідно до частин 1 - 3, 5, 6 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Виконавчий документ, виданий на підставі рішення, яким надано відстрочку виконання, приймається державним виконавцем до виконання після закінчення строку відстрочки в межах строку, встановленого для його пред'явлення. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Полтавській області ВП № 44942341 від 02.10.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області № 917/125/14 від 04.03.2014 року про стягнення з КП "Теплоенерго" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" коштів на загальну суму 4080896,98 грн.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" боржнику надано для самостійного виконання рішення суду семиденний строк з моменту винесення постанови.

Згідно частини 1 статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44942341 від 02.10.2014 року за наказом господарського суду Полтавської області № 917/125/14 від 04.03.2014 року було отримано боржником 09.10.2014 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

У своїй скарзі на дії Державної виконавчої служби боржник послався на отримання постанови про відкриття виконавчого провадження вже після закінчення наданого державним виконавцем семиденного строку для самостійного виконання рішення.

Проте, всі наявні у справі документальні матеріали свідчать про те, що боржник з відповідною заявою про відкладення виконавчих дій з посиланням на несвоєчасне отримання постанови про відкриття виконавчого провадження до органу державної виконавчої служби не звертався, хоча таке право боржника передбачено у частині 1 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

За таких обставин посилання боржника на несвоєчасне отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження не приймається судом апеляційної інстанції до уваги.

Також, на підтвердження своєї позиції у справі КП "Теплоенерго" надано до апеляційної скарги копію листа, який направлено боржником на адресу ДВС 29.10.2014р. Однак даний лист не містить жодних посилань на несвоєчасність отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження або про необхідність відкладення виконавчих дій, що перешкоджають їх провадженню.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Із матеріалів справи вбачається, що оскільки боржником не було надано до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Полтавській області ні документального підтвердження виконання рішення суду, ні письмового пояснення щодо причин його невиконання, постановою від 24.10.2014 року виконавче провадження № 44942341 приєднано до зведеного виконавчого провадження ЗВП № 38275205.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною 2 статті 25 Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому Законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

04.11.2014р. Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Полтавській області - Приймак О.В. у відповідності до вимог статей 25, 28 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 408089,70 грн., що складає 10 відсотків суми, яка підлягає стягненню.

В апеляційній скарзі боржник посилається на те, що в зв'язку зі сплатою 27.11.2014р. основної заборгованості по рішенню суду у даній справі в сумі 3599052,33 грн., залишок боргу складає 481844,65 грн.

Проте, як вказує Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Полтавській області у своєму відзиві на апеляційну скаргу, ні боржником, ні стягувачем не надано до Управління повідомлення про зменшення розміру заборгованості, а виконавчий документ пред'явлено стягувачем на повну суму боргу, хоча частиною 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, тощо.

Згідно пункту 3.7.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником.

Надані боржником копії банківської виписки та платіжне доручення № 8 від 27.10.2014р., яке проведено банком 27.11.2014р., свідчить про сплату боргу в сумі 3599052,33 грн. поза межами строку, наданого виконавцем для самостійного виконання рішення суду.

Укладення договору № 891/30 від 23.10.2014 року про організацію взаєморозрахунків з ПАТ "НАК "Нафтогаз України", на який посилається скаржник в обґрунтування своїх доводів щодо незаконності постанови, не є належним доказом сплати боргу в межах передбаченого Законом семиденного строку.

Вищезазначе є підставою для залишення постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Полтавській області - Приймак О.В. від 04.11.2014р. про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 408089,70 грн. в силі, оскільки дана постанова прийнята з перевіркою стану виконання боржником судового рішення у відповідності до норм статей 11, 27, 28, 43, 46 Закону України "Про виконавче провадження".

Господарський суд першої інстанції врахував у сукупності вищевказані приписи чинного законодавства, взяв до уваги виконання рішення суду боржником після спливу тривалого терміну (48 днів), наданого державним виконавцем для самостійного виконання рішення суду, а також вчинення державним виконавцем дій, направлених на виконання рішення суду в примусовому порядку (відкриття виконавчого провадження, направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, приєднання виконавчого провадження № 44942341 до зведеного виконавчого провадження ЗВП № 38275205, прийняття постанови про стягнення виконавчого збору). Вказані обставини свідчать про відповідність оскаржуваної постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору вимогам чинного законодавства, а відповідно і про відсутність правових підстав для задоволення скарги боржника.

Разом з цим, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що часткове погашення суми боргу та виконання рішення суду (наказу) не дає господарському суду права самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, зокрема обраховувати чи коригувати розмір виконавчого збору.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що згідно частини 1 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець міг з власної ініціативи відкласти виконавчі дії на строк до десяти робочих днів, не мають істотного та вирішального значення для справи, оскільки сплата боргу в сумі 3599052,33 грн. відбулася 27.11.2014р., тобто за спливом усіх термінів, надання яких передбачено вказаним Законом.

В даному випадку затримання ГУ Державної казначейської служби у Полтавській області коштів в сумі 3599052,33 грн. починаючи з 27.10.2014р. до 27.11.2014р., на що звертає увагу суду апеляційної інстанції боржник, не є правовою підставою для звільнення КП "Теплоенерго" від відповідальності за порушення строків добровільного виконання наказу № 917/125/14, виданого 04.03.2014р. Матеріалами справи підтверджується, що даний наказ був виданий вже з відстрочкою виконання по 20.08.2014р. та пред'явлено до виконання стягувачем у жовтні 2014 року.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Підсумовуючи всі зазначені обставини колегія суддів вважає, що відсутні підстави для визнання доводів Комунального підприємства "Теплоенерго", м. Кременчук, Полтавська область, викладених в апеляційній скарзі, переконливими та такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали господарський суд Полтавської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи, надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що його ухвала підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст.ст. 105, 106, 110, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплоенерго", м. Кременчук, Полтавська область залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.12.2014р. у справі № 917/125/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 13.02.2015р.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.