РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015Справа №910/27654/14

За позовомДержавного підприємства "Державний академічний естрадно-симфонічний оркестр України"
До Державного підприємства "Національний академічний театр опери і балету ім. Т.Г. Шевченка"
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер - Класік"
Простягнення 163 526,94 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Соковікова Ю.М., представник, довіреність № б/н від 28.08.2014 р.;
Від відповідача: Галич А.С., представник, довіреність № 11 від 12.01.2015 р.;
Від третьої особи:Кірічевська О.І., представник, довіреність № 31 від 14.10.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2014 року Державне підприємство "Державний академічний естрадно-симфонічний оркестр України" звернулося до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства "Національний академічний театр опери і балету ім. Т.Г. Шевченка" 120 236,00 грн. заборгованості за договором про надання послуг (неправомірної вигоди), 1 688,11 грн. інфляційної складової боргу, 602,83 грн. 3 річних, 30 000,00 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди, 10 000,00 грн. відшкодування за відновлення пошкодженої ділової репутації, 1 000,00 грн. витрат з отримання правової допомоги.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/27654/14 від 12.12.2014, яку призначено до розгляду на 13.01.2015.

Ухвалою від 13.01.2015 розгляд справи було відкладено на 29.01.2015 та за клопотанням Державного підприємства "Державний академічний естрадно-симфонічний оркестр України" залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер - Класік".

29.01.2015 в судовому засіданні оголошено перерву до 05.02.2015 в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні, що відбулося 05.02.2015, представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача вищевказані суми. В якості обґрунтування таких вимог позивач у позовній заяві та його представник в судових засіданнях посилалися на порушення відповідачем умов договору про надання послуг від 25.06.2013 р. з підготовки і проведення концерту, оскільки концерт було відмінено в односторонньому порядку за ініціативою Державного підприємства "Національний академічний театр опери і балету ім. Т.Г. Шевченка", в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму перерахованої йому оплати, яку вважає неправомірною вигодою відповідача, а також нарахування за ст. 625 Цивільного кодексу України, втрачену вигоду, яку мав отримати як оплату за проведення конверта від його організатора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Класік", збитки за відновлення пошкодженої ділової репутації. Крім того, до позовних вимог позивач відніс також витрати на отримання правової допомоги щодо ведення справи у господарському суді.

На підтвердження заявлених вимог суду подано договір, за яким виник спір з додатком, договір з третьою особою, платіжні доручення про перерахування оплати вартості послуг, які мали бути надані відповідачем, листування сторін, акт фіксації інформації на сайті, договір про надання юридичної допомоги.

Представник відповідача проти позову заперечив повністю з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у його задоволенні, вказуючи на те, що концерт було відмінено замовником, оскільки артист менш ніж за місяць до дати проведення заходу, публічно заявив про відмову від заходу, а тому отримана від позивача сума коштів як оплата за договором про надання послуг відповідно до п. 4.2 угоди сторін правомірно утримана Державним підприємством "Національний академічний театр опери і балету ім. Т.Г. Шевченка".

Представник третьої особи в ході розгляду спору по суті підтримав правову позицію представника позивача, що додатково описано в письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників учасників процесу, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національний академічний театр опери і балету ім. Т.Г. Шевченка" в якості виконавця і Державне підприємство "Державний академічний естрадно-симфонічний оркестр України" в якості замовника 25.06.2013 уклали договір з надання послуг по підготовці та проведення концерту, присвяченого 35-річчю з дня створення ансамблю "Вітруози Москви" під керівництвом народного артиста Росії Володимира Співакова, за умовами якого відповідач зобов'язався забезпечити проведення заходу, який відбудеться 23.02.2014, необхідними організаційними умовами та штатом обслуговуючого персоналу та виконувати інші похідні умови.

21.02.2014 р. сторонами було укладено додаткову угоду, якою змінено дату проведення заходу на 19.06.2014.

Відповідно до п. 3.1, п. 3.2 договору вартість послуг становить 120 236,00 грн. та перераховується у сумі 36 236,00 грн. в строк до 15.07.2013, решта суми сплачується до 25.12.2013.

Згідно з п. 4.1 договору у випадку неперерахування коштів у термін, зазначений у п. 3.2 договору, замовник втрачає право на проведення заходу.

У випадку відміни заходу з вини замовника (за письмовим повідомленням замовника) за місяць до дати проведення заходу незалежно від причин відміни (крім причин, обумовлених форс-мажором), замовник зобов'язується відшкодувати збитки театру у розмірі 50 % суми за договором; у випадку відміни проведення заходу менш як за місяць до дати його проведення, театру виплачується повна сума за договором.

У випадку відміни заходу з вини театру (за письмовим повідомленням театру) за два тижні до дати проведення заходу, замовнику повертаються перераховані ним за цим договором кошти (п. 4.2).

На підтвердження факту виконання грошових зобов'язань за договором позивач надав суду платіжні доручення № 74 від 15.07.2013, № 85 від 02.08.2013, № 5 від 24.01.2014, № 6 від 28.01.2014, № 7 від 29.01.2014 на загальну суму 109 236,00 грн., не надавши документа від 12.08.2013 № 85 про сплату 11 000,00 грн. З огляду на визнання відповідачем обставин отримання від позивача повної суми за договором, суд виходить з того, що позивачем перераховано повну вартість послуг.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідач не надав позивачу обумовлені договором послуги і, крім того, вніс зніми до афіши театру на обумовлену договором дату проведення заходу, поставивши на 19.06.2014 інший виступ.

За твердженнями позивача, він та організатор концерту - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер - Класік" не відміняли захід, що і обумовило звернення до суду з даним позовом для захисту порушених прав та інтересів.

Натомість, відповідач зазначає, що правомірно змінив план виступів на обумовлену дату, оскільки на прес-колнференції у місті Омську Співаков В. заявив про відміну концерту, запланованого на 19.06.2014 у місті Києві, а на офіційному сайті камерного оркестру "Віртуози Москви" на 19.06.2014 було проанансовано проведення ювілейного гала-концерту у м. Нижній Новгород.

При цьому, обидві сторони посилаються на листування одна з одною та відомості, розміщені в мережі internet.

Заслухавши правові позиції сторін та проаналізувавши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позивач як замовник проведення концерту не заявляв публічно та не повідомляв відповідача письмово про відміну концерту, а твердження відповідача про відмову замовника в порядку п. 4.2 договору не знаходять жодного документального підтвердження в матеріалах справи у зв'язку з чим, слід вважати, що відміна заходу відбулася з ініціативи саме відповідача, який на своєму офіційному сайті розміщував інформацію про акції протесту проти виступу ансамблю "Вітруози Москви" під керівництвом народного артиста Росії Володимира Співакова через відкриту і публічну підтримку останнім агресивної політики Російської Федерації стосовно України та анексії Криму, обставини чого є загальновідомими.

За таких обставин, до спірних правовідносин сторін підлягають застосування положення абз. 2 п. 4.2 договору та загальні положення Господарського та процесуального кодексів України про зобов'язання, а тому, позовні вимоги про повернення вартості послуг, що не були надані підлягають задоволенню як правомірні і доведені та такі, що не спростовані позивачем.

Поряд з цим, вимоги про стягнення нарахувань за ст. 625 Цивільного кодексу України за період з 02.06.2014 по 01.08.2014 судом відхиляються, оскільки відповідач не є таким, що допустив прострочення грошового зобов'язання перед позивачем за договором, адже, грошові зобов'язання в межах спірних правовідносин сторін мали місце у відповідача перед позивачем, який їх виконав.

Також, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача 30 000,00 грн. втраченої вигоди, обґрунтованої позивачем як сума преміальної оплати, що її мало перерахувати Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер - Класік" відповідачу за успішну організації і проведення 19.06.2014 відповідного концерту в приміщенні Державного підприємства "Національний академічний театр опери і балету ім. Т.Г. Шевченка" за договором від 25.06.25014 № 7 та додатковою угодою до нього від 21.02.2014.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.06.2013 р. позивач з третьою особою уклали договір № 47 з надання послуг по організації та проведенню 23.02.2014 культурного заходу, організатором якого виступало Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер - Класік".

Згідно з додатковою угодою від 21.02.2014 дата заходу була змінена на 19.06.2014.

Мотиви відмови позивачу у позові в частині стягнення 30 000,00 грн. втраченої вигоди ґрунтуються на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер - Класік" не було учасником правовідносин позивача і відповідача за договором, з якого виник спір і який не містить жодного посилання на особу організатора концерту, а також з огляду на умови договору № 47 від 25.06.2013 та наявні і справі письмові докази. Так, у договорі № 47 від 25.06.2013 вказується, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер - Класік" виступає організатором видовищного заходу, проведення якого заплановано у м. Києві на 23.02.2014 (пізніше - 19.06.2014) та має намір запросити ансамбль "Віртуози Москви" для участі у сумісному концерті з Державним академічним естрадно-симфонічний оркестр України". Тобто, у договорі № 47 від 25.06.2013 року мова йде про організації сумісного заходу за участю Державного підприємства "Державний академічний естрадно-симфонічний оркестр України", на яке третя особа мала намір запросити ансамбль "Віртуози Москви", тоді як за договором між позивач і відповідачем позивач виступив замовником послуг з підготовки і проведення концерту вказаного ансамблю. Крім того, суду не подано жодних фактичних даних, з яких вбачається, що третя особа має правовідносини з указаним ансамблем або ж представляє його інтереси будь-яким чином.

У відповідності до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Статтею 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, що допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення 30 000,00 грн. втраченої, тобто, упущеної вигоди, не підлягають задоволенню через їх недоведеність.

Також, судом не можуть бути задоволені вимоги про стягнення 10 000,00 грн. розміру відшкодування за порушення ділової репутації, правове регулювання підстав для стягнення якої врегульовано ст. 23 Цивільного кодексу України, оскільки позивачем не вказано на обставини, які підтверджують нанесення шкоди його діловій репутації та не надано жодних доказів, які доводять факт завдання йому моральної шкоди у вигляді приниженні ділової репутації.

Заявляючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 000,00 грн. витрат на отримання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, позивач не визначає правову природу таких вимог, адже не відносить їх ні до збитків, ні до судових витрат у справі.

Судом відхиляються такі вимоги, оскільки понесення таких витрат станом на час заявлення позову і розгляду справи не відбулося та не підтверджено матеріалами справи (за умовами укладеного позивачем з Товариством з обмежено ю відповідальністю "Юридична фірма "ЮБі компані" договору від 28.08.2014 і додатку до нього платіж в сумі 1 000,00 грн. здійснюється протягом п'яти банківських днів після отримання позитивного висновку суду, яке набрало законної сили).

Крім того, у разі віднесення позивачем до збитків підприємства витрат на юридичні послуги, такі дії суперечитимуть закону, оскільки такі витрати не носять обов'язковий характер і факт їх наявності та розмір не мають причинно-наслідкового зв'язку зі спірними правовідносинами сторін.

Також, такі вимоги не підлягають віднесенню до поняття судових витрат, оскільки не співвідносяться з приписами ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, де вказується, що до таких витрати відноситься судовий збір, суми, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрати, пов'язані з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплата послуг перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, адже не є послугами адвоката.

Враховуючи викладене, позов Державного підприємства "Державний академічний естрадно-симфонічний оркестр України" до Державного підприємства "Національний академічний театр опери і балету ім. Т.Г. Шевченка" задовольняється судом частково у розмірі вартості послуг, які відповідачем не були надані позивачу.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 38, 47, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національний академічний театр опери і балету ім. Т.Г. Шевченка" (01030, м. Київ, вул. Володимирська, 50, ідентифікаційний код 02224531) на користь Державного підприємства "Державний академічний естрадно-симфонічний оркестр України" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 38, ідентифікаційний код 05509493) 120 236 (сто двадцять тисяч двісті тридцять шість) грн. вартості послуг, що не були надані та 2 404 (дві тисяч чотириста чотири) грн. 32 коп. судового збору. Видати наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 10.02.2015 р.