КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2015 р. Справа№ 910/20394/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко О.В.

за участю представників:

від позивача: Шуплякова С.Б. - представник

від відповідача 1: Деревецький В.В. - представник

від відповідача 2: не з'явився

розглянувши в відкритому судовому засідання матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 року по справі № 910/20394/14 (суддя: Пукшин Л.Г.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»

до 1) Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

2) Публічного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт»

про стягнення 29 303,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 року по справі № 910/20394/14 позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» задоволено в повному обсязі.

На підставі рішення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» підлягає стягненню на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 28 303,64 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 764,65 грн.

З Публічного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт» підлягає стягненню на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» матеріальна шкоду в розмірі 1 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 62,35 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» подало апеляційну скаргу до Київського апеляційного Господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 року по справі № 910/20394/14 та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову ТДВ «Експрес Страхування» відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного Господарського суду від 15.12.2014 року апеляційну скаргу було прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 21.01.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 розгляд справи відкладено на 11.02.2015.

Представник позивача 30.01.2015 через відділ діловодства Київського апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача-1, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представника відповідача-2.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

03.05.2012 року за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.12.22115864 ТзДВ «Експрес Страхування» було застраховано автомобіль марки ЗАЗ TF488Р д.н. ВВ 0541 СН страхувальником за договором є Курченко Ірина Михайлівна, вигодонабувачем за договором виступає Публічне акціонерне товариство «Кредобанк».

Пунктом 9 договору визначено строк його дії з 07.05.2012 по 06.05.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.11.2012 року на вул. Комісарок - Южнорадіальна у м. Луганську, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів: марки Renault Kangoo, д.н. АІ 0508 ВС, що належить ПАТ «Миронівський хлібопродукт», під керуванням водія Шаповалов Артемом Олексійовичем та марки ЗАЗ TF488Р д.н. ВВ 0541 СН, що належить Купрченко І.М. під керуванням Курченко Олександром Володимировичем.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Шаповалом А.О. Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Ровеньківського міського суду Луганської області № 3-3080/12 від 01.02.13 року

Страхувальник звернувся до позивача із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки автомобіля марки ЗАЗ TF488Р д.н. ВВ 0541 СН, відповідно до висновку № 470/12/12 від 05.12.2012 становить 47 824,51 грн.

З матеріалів справи вбачається, що за страховим випадком - ДТП, що сталась 06.11.2012 за участю застрахованого автомобіля ЗАЗ TF488Р д.н. ВВ 0541 СН, згідно з страховим актом № 3.12.6830-1 від 18.03.2013 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 29 303,64 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 5173 від 19.03.2013, що не заперечується сторонами.

Положеннями ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем марки Renault Kangoo, д.н. АІ 0508 ВС, підтверджується Ровеньківського міського суду Луганської області № 3-3080/12 від 01.02.13 року.

Згідно з положеннями п. 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Між відповідачем-1, як страховиком, та ПАТ «Миронівський хлібопродукт», як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії з 12.08.12 по 11.084.13 (Поліс АВ/8121032), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль Renault Kangoo, д.н. АІ 0508 ВС, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 1 000,00 грн.

Таким чином відповідач-1 є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля ЗАЗ TF488Р д.н. ВВ 0541 СН, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.12.22115864 від 03.05.2012 р., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль ЗАЗ TF488Р д.н. ВВ 0541 СН.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача-1 з заявою про виплату страхового відшкодування по полісу за вих. № 1684/6830 від 01.04.2013, яка була отримана відповідачем-1 08.04.13.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АВ/8121032) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 1 000,00 грн, таким чином з відповідача-1 підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем за вирахуванням франшизи (29 303,64 грн. - 1000,00 грн. = 28 303,64 грн.), що відповідає розміру заявлених позовних вимог.

Враховуючи не здійснення відповідачем-1 виплати страхового відшкодування в повному обсязі на користь позивача, позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача-1 страхове відшкодування в порядку регресу у сумі 28 303,64 грн. підлягають задоволенню.

Позивачем заявлена також вимога про стягнення з відповідача-2 матеріальну шкоду (франшиза) у розмірі 1 000,00 грн.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1194 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач з метою досудового врегулювання спору звернувся до відповідача-2 з претензією за вих.. № 1675/6830 від 01.04.2013, яка була отримана відповідачем-2 05.04.13 та залишена без реагування.

За таких обставин вимога позивача щодо стягнення з відповідача-2 1 000,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виплата ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» страхового відшкодування у розмірі 10 000,00 грн. Купрченко І.М., здійснено при обставинах, які не стосуються предметом спору, а тому не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга відповідача-1 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 року по справі № 910/20394/14 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/20394/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

О.В. Тищенко