РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015Справа №910/14497/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремавтокомплект - сервіс»

До Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»

Про стягнення 51 500,00 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Богдан В.В., довіреність № б/н від 17.09.2014

від відповідача: Стеценко Т.М., довіреність № 278-2014 від 31.07.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремавтокомплект - сервіс» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - відповідач) про стягнення 51 500,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не відшкодовується вартість понесених, внаслідок ДТП, витрат на ремонт транспортного засобу позивача.

Ухвалою суду від 17.07.2014р. порушено провадження у справі № 910/14497/14 та призначено розгляд на 29.08.2014 р.

11.08.2014р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі та клопотання про розгляд справи без участі його представника.

26.08.2014р. відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов.

29.08.2014р. представник позивача у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, надав додаткові документи по справі.

Суд відклав розгляд справи на 19.09.2014р., у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

08.09.2014р. відповідач подав через канцелярію суду документи по справі.

17.09.2014р. позивач подав через канцелярію суду додаткові пояснення, з урахуванням відзиву на позов.

19.09.2014р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по суті спору, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Суд призначив судову авто-товарознавчу експертизу та поклав витрати по її проведенню на ТОВ «Ремавтокомплект» згідно ухвали від 19.09.2014р.

23.01.2015р. вказана справа повернулась до суду з висновком експертизи № 1066 від 12.01.2015р.

Ухвалою суду від 26.01.2015р. суд поновив провадження у справі № 910/14497/14 та призначив її до розгляду на 16.02.2015р.

11.02.2015р. позивач подав через канцелярію суду письмові пояснення по справі.

16.02.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, у тому числі і з урахуванням висновку експертизи.

Представник відповідача проти позову частково заперечив, надав пояснення з урахуванням висновку судової експертизи.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача частково.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2013р. в м. Конотопі на перехресті Лазаревського та вул. Генерала Тхора, сталася ДТП зу участю транспортного засобу «Мітсубісі Л 200», державний номерний знак ВМ 4977 АО, під керуванням Богдан В.В., працівник ТОВ «Ремавтокомплект - сервіс» та транспортного засобу «Пежо Партнер» д.н.з ВМ 2283 АХ, під керуванням Ніколаєнко Ю.М., відповідальність якої на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуаранс Груп», згідно полісу № АС/8010718.

Відповідно до постанови Контопоського міськрайонного суду Сумської області № 577/807/14-п від 11.02.2014р., встановлено вину гр. Богдан В.В. у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пошкоджений автомобіль належить позивачу.

Відповідно до звіту № 11 від 14.02.2014р., страхового акту та калькуляції до нього, складених відповідачем, розмір матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу «Мітсубісі Л 200», державний номерний знак ВМ 4977 АО, внаслідок ДТП, за розрахунком відповідача, склав 105 122,94 грн.

Позивач, не погодившись з визначеним розміром матеріального збитку, провів оцінку пошкодженого майна за власною ініціативною, на підставі якої визначено, що звіт відповідача було складено з порушенням норм чинного законодавства України, після чого позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу, в якому просив відповідача сплатити вартість розміру страхового відшкодування. Згідно проведеної позивачем експертної оцінки, проте відповідач відмовився від виплати у розмірі визначеному, експертизою позивача, про що надав відповідачу відповідь.

Згідно полісу № АС/5753893 франшизу встановлено у розмірі 500,00 грн., ліміт відповідальності встановлено 50 000,00 грн.

Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача 50 000,00 грн. боргу, 453,00 грн. - штраф та судові витрати.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до п.22.1 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП майну третьої особи.

В статті 1187 ЦК України наведено визначення: „Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно відзиву на позов, відповідач заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що за його розрахунком відшкодуванню підлягає 3661,47 грн. за шкоду завдану транспортному засобу «Мітсубісі Л 200», державний номерний знак ВМ 4977 АО, які відповідач перерахував на рахунок позивач.

Суд, беручи до уваги, що у позивача та відповідача значно відрізняються суми страхового відшкодування, визначені відповідними звітами, дійшов висновку про призначення судової авто-товарознавчої експертизи, про що свідчить ухвала суду від 19.09.2014р., проведення вказаної експертизи суд доручив Київській незалежній судово-експертній установі та попередив експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. Справу було скеровано до вказаної експертної установи 26.09.2014р.

23.01.2015р. до суду повернулась справа № 910/14497/14 зі звітом № 1066 від 12.01.2015р.

Згідно звіту № 1066 від 12.01.2015р. ліквідаційна вартість пошкодженого автомобіля, «Мітсубісі Л 200», державний номерний знак ВМ 4977 АО, внаслідок ДТП становить 67203,88 грн.

Згідно вказаного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 15 036,35 грн., з урахуванням сплаченої суми у розмірі 3661,47 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до Звіту № 91066 від 12.01.15 p. ринкова вартість пошкодженого автомобіля становить 105 941,94 грн., вартість відновлювального ремонту - 197 266,79 запчастини + 10 353,00 вартість робіт = 207 619,79 грн. , тобто ремонт перевищує ринкову вартість автомобіля. Вартість після ДТП - 67 203,88 грн. (визначено згідно судової експертизи).

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про обов'язкове старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Приписи ст. 36.3. ЗУ «Про обов'язкове старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначають що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (500,00 грн.).

За розрахунком суду до відшкодування підлягає 15036,35 грн., виходячи з такого розрахунку: (105 941,94 грн. вартість автомобіля до ДТП - 67 203,88 грн. вартість автомобіля після ДТП) (вина обох водіїв) (ст. 36.3. ЗУ «ОСЦПВВНТЗ») - 500,00 грн. франшиза = 18 869,03 грн. страхове відшкодування - 3661,47 грн. часткова сплата в досудовому порядку.

Крім того, позивач сплатив за проведення вказаної судової експертизи кошти у розмірі 3000,00 грн.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивач набув право вимоги щодо стягнення збитків з відповідача, завданих майну позивача внаслідок ДТП, у вигляді виплати страхового відшкодування, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, з урахуванням проведеної судової експертизи.

Витрати по сплаті судового збору та витрат за проведення судової та за власною ініціативою експертиз, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (, адреса: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька 44) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремавтокомплект - сервіс» (, адреса: 41600 Сумська область, м.Конотоп, вул.Генерада Тхора 148) 15036 (п'ятнадцять тисяч тридцять шість) грн. 35 коп. - основного боргу, 548 (п'ятсот сорок вісім) грн. 10 коп. - судового збору, 90 (дев'яносто) грн. - вартості проведення судової експертизи.

3. В іншій частині, заявлених позовних вимог - відмовити.

4. Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст рішення складено: 20.02.2015р.)

Суддя Мельник В.І.