номер провадження справи 20/167/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015 Справа № 908/6227/14

За позовом Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну "Міські теплові мережі" Ленінського району (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; фактична адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд.2а)

до відповідача: Житлово - будівельного кооперативу №308 «Перетворювач-7» (69121, м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. 56, кв.68)

про стягнення суми 60 104,39 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Сахарова О.О. (дов. № 58/20-19 від 05.01.2015 р.);

Від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача суми 63904,39 грн. основного боргу відповідно до договору № 738 від 01.08.2002 р..

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.12.2014 р. справу прийнято до розгляду, справі присвоєно номер провадження 20/167/14, справу призначено до розгляду на 26.01.2015 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 16.02.2015 р.

16.02.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог у зв'язку з частковою оплатою 3800грн., яка надійшла до суду 26.01.2015 р. та в порядку ст.22 ГПК України прийнята судом до розгляду. На підставі ст. ст. 11, 15, 16, 96, 258, 509, 526, 530, 629 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, умов договору № 738 від 01.08.2002 р., Закону України "Про теплопостачання", Правил користування тепловою енергією, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" просить стягнути з відповідача суму 60 104,39 грн. основного боргу.

Відповідач у судові засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, письмовий відзив та витребувані ухвалами суду документи не надав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Ухвала суду про порушення провадження у справі від 29.12.2014 р. повернулась на адресу суду з відміткою поштового відділення «За закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст. 75 ГПК України у відсутність представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судових засіданнях, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2002 р. між Концерном "Міські теплові мережі" в особі директора Філії Концерну "Міські теплові мережі" Ленінського району (позивач у справі) та Житлово - будівельним кооперативом №308 «Перетворювач-7» (Споживач, відповідач у справі) укладений договір № 738 про постачання теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого позивач зобов'язався постачати теплову енергію в гарячій воді споживачу в потрібних йому обсягах, а відповідач - оплатити одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі споживача за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.2.).

Відповідно до п. 10.1. договір набирає чинності після підписання його обома сторонами та діє до 31.07.2003 р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, окрім досягнення взаємної згоди сторін про розірвання.

Додатковою угодою № 2 від 01.08.2008 р. сторонами, зокрема, доповнено п. 1.9 договору наступною редакцією: «У разі зміни тарифів на теплову енергію в період дії договору споживач сплачує за спожиту теплову енергію за новими тарифами, затвердженими згідно з діючим законодавством, із дати їх введення. Про зміну тарифів енергопостачальна організація повідомляє споживача у письмові формі або через засоби масової інформації».

Згідно з усними поясненнями представника позивача та як вбачається з матеріалів справи, договір № 738 сторонами не розірваний.

Згідно з п. 3.2.2. договору відповідач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах згідно з рахунків і в терміни, які передбачені договором.

Розділом 6 договору встановлено порядок розрахунків за теплову енергію. Відповідно до п. 6.1. договору розрахунки проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2.). Підставою для розрахунків споживача з енергопостачальною організацією є акт надання послуг, підписаний обома сторонами (п. 6.4.). Споживач зобов'язаний до 20 числа поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок енергопостачальної організації суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію. Споживач зобов'язаний оформити акт надання послуг і до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути на адресу енергопостачальної організації (п. 6.3).

Із матеріалів справи слідує, що позивач у період із липня 2013 р. по жовтень 2014 р. відпустив теплову енергію, направляв відповідачу поштою акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки для оплати спожитої теплової енергії на загальну суму 142 404,39 грн. Факт направлення підтверджується фіскальним чеком та реєстром відправленої замовної кореспонденції.

Відповідач оплату за спожиту теплову енергію у вказаний період здійснив частково на суму 78500 грн., що підтверджується копіями витягу з платіжного реєстру. Таким чином, заборгованість станом на дату порушення провадження судом 29.12.2014 р. становила 63 904,39 грн.

У липні 2014 р. позивачем була направлена відповідачу претензія № 2162/09 щодо погашення заборгованості за теплову енергію, однак, відповідач відповідь на претензію не надав.

Згідно зі ст. ст. 11, 509 ЦК України договір є однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п. п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Після порушення судом провадження у справі, 30.12.2014 р. відповідач сплатив 3800 грн. (за жовтень 2014 р.), що підтверджується копією витягу з платіжного реєстру, у зв'язку з чим позивач зменшив розмір позовних вимог до 60104,39 грн.

Відповідач своїм правом щодо надання заперечень на позов не скористався, письмовий відзив суду не направив, доказів погашення заборгованості 60104,39 грн. не представив.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 60104,39 грн. основного боргу обґрунтовані, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому суд бере до уваги, що в судовому засіданні позивач також надав копію витягу з платіжного реєстру від 10.02.2015 р., з якого слідує, що відповідач сплатив 10.02.2015 р. суму 3200 грн. Однак, оскільки призначенням платежу вказано за теплопостачання за листопад 2014 р., тобто період, який не заявлений до стягнення, суд не бере до уваги цей платіж (не стосується предмету спору).

На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ст. 49 ГПК України з відповідача стягується судовий збір, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Житлово - будівельного кооперативу №308 «Перетворювач-7» (69121, м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. 56, кв.68, ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957, ) суму 60104 (шістдесят тисяч сто чотири) грн. 39 коп. основного боргу. Видати наказ.

Стягнути з Житлово - будівельного кооперативу №308 «Перетворювач-7» (69121, м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. 56, кв.68, ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, п/р зі спеціальним режимом використання №1951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957, ) суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено (підписано) 23.02.2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення (підписання) у повному обсязі.