КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2015 р. Справа№ 911/4482/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Пашкіної С.А.

при секретарі Майданевич Г.А.

за участю від позивача - Пінківська Н.І.

представників сторін: від відповідача - Івахненко Ю.М..

розглянувши

апеляційну скаргу Приватного підприємства "Нива-Синиця"

на рішення

господарського суду Київської області

від 17.12.2014 року

у справі № 911/4482/14 (суддя Мальована Л.Я.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КреМікс"

до Приватного підприємства "Нива-Синиця"

про стягнення 80208 грн. 43 коп.

та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Нива-Синиця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КреМікс"

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.12.2014 року первісний позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного підприємства "Нива-Синиця" (09711, Київська обл., Богуславський район, с. Синиця, вул. Молодіжна, буд. 7, код 34404445) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КреМікс" (39701, Полтавська обл., Кременчуцький район, с. Піщане, вул. Польовий стан, буд. 1, код 30748505) - 74133 (сімдесят чотири тисячі сто тридцять три) грн. 55 коп. боргу, 3217 (три тисячі двісті сімнадцять) грн. 19 коп. пені, 2412 (дві тисячі чотириста дванадцять) грн. 89 коп. вісімнадцяти відсотків річних, 444 (чотириста сорок чотири) грн. 80 коп. інфляційних втрат, 1830 (одна тисяча вісімсот тридцять) грн. 00 коп. судового збору.

В задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено до розгляду.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегією суддів відхиляється клопотання апелянта про призначення судової експертизи, оскільки справу можливо розглянути за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 10 грудня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "КреМікс" та приватним підприємством "НИВА-СИНИЦЯ" було укладено договір поставки №275, відповідно до умов якого Позивач (Постачальник) зобов'язався в порядку та на умовах, визначених Договором, виготовити і поставити Покупцю замінники молочних кормів, вітамінно-мінеральні суміші (премікси), білково-вітамінні добавки, комбікорм (далі-Товар), а Відповідач (Покупець) зобов'язався прийняти даний Товар та оплатити його на умовах, визначених Договором.

Пунктом 3.1. Договору Сторони погодили, що асортимент Товару вказується у видаткових накладних.

Відповідно до п. 4.1. Договору поставка Товару здійснюється автомобільним транспортом окремими партіями на умовах СРТ фрахт/перевезення оплачено до місця призначення, вказаного Покупцем в заявці на поставку Товару (Інкотермс в редакції 2000р.).

Згідно п. 4.8. договору при прийманні товару за кількістю та якістю сторони керуються Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 року № П-6, та Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 року № П-7.

Пунктом 4.9. Договору передбачено, що у тому разі, коли покупець вважає, що поставлений товар не відповідає кількості та/або якості, виклик представника постачальника для складання двостороннього акту приймання товару є обов'язковим.

Відповідно до п. 4.10. Договору повідомлення про виклик представника постачальника повинно бути надіслано Покупцем факсимільним зв'язком не пізніше 24 годин після поставки товару.

Відповідно до п. 7.1. Договору оплата Товару здійснюється Відповідачем протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки Товару.

Згідно п.12.9 Договору визначено, що цей Договір набуває чинності з дня його підписання Сторонами та діє до 31.12.2014 року.

На виконання умов Договору Позивачем було поставлено Відповідачу Товар на суму 74 133 грн. 55 коп., що підтверджується видатковою накладною №2392 від 05.06.2014 року, довіреністю № 20 від 05.06.2014 року, рахунком - фактурою №2009 від 05.06.2014 року, податковою накладною №72 від 05.06.2014 року та товарно-транспортною накладною № Р2392 від 5 червня 2014 року, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи, проте відповідач за поставлений товар не розрахувався.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 74133 грн. 55 коп. є обґрунтованими.

Крім суми основного боргу позивач, згідно заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача: 6365 грн. 33 коп. - пеня, 4 679 грн. 55 коп. - 18% річних, 4920 грн. 55 коп. - інфляційні, а всього 90098 грн. 98 коп. за період з 06.07.2014 р. по 10.11.2014 р.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.5. Договору Сторони передбачили, якщо Покупець прострочив виконання грошового зобов'язання, то він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також вісімнадцять процентів річних від простроченої суми за весь період прострочення по оплаті.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 8.4. Договору, у разі прострочення грошового зобов'язання за цим договором винна Сторона сплачує постраждалій Стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожний день такого прострочення .

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення вимог позивача за первісним позовом про стягнення 6365 грн. 33 коп. - пеня, 4679 грн. 55 коп. - 18% річних, 4920 грн. 55 коп. - інфляційні, а всього 90098 грн. 98 коп. за період з 06.07.2014 р. по 10.11.2014 р.

Тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні, оскільки при винесенні рішення не було враховано заяву позивача за первісним позовом про збільшення позовних вимог.

За таких обставин, позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідач проти первісного позову заперечував, подавши зустрічний позов про внесення змін до договору № 275 від 10.12.2013 року шляхом пропорційного зменшення ціни товару на 80 % на суму 59306 грн. 40 коп., поставленого за видатковою накладною № 2392 від 05.06.2014 року.

В обґрунтування заявленої за зустрічним позовом вимоги про внесення змін до договору Приватне підприємство "Нива-Синиця" посилалося на п. 1 ч. 1 ст. 678 ЦК України, а саме: покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця пропорційного зменшення ціни.

Проте суд першої інстанції обгрунтовано вважав дану вимогу безпідставною оскільки відповідачем за первісним позовом не виконано вимог п. 4.8., п. 4.9., п. 4.10. договору поставки № 275 від 10.12.2013 року в частині дотримання Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 року № П-6, та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 року № П-7. ПП "Нива-Синиця" не було надіслано повідомлення про виклик представника постачальника для складання двостороннього акту приймання товару, що є обов'язковим у випадку коли покупець вважає, що поставлений товар не відповідає кількості та/або якості.

Відповідно до ст. 690 ЦК України якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття товару, переданого продавцем, він зобов'язаний забезпечити схоронність цього товару, негайно повідомивши про це продавця. Продавець зобов'язаний забрати (вивезти) товар, не прийнятий покупцем (одержувачем), або розпорядитися ним в розумний строк. Якщо продавець у цей строк не розпорядиться товаром, покупець має право реалізувати товар або повернути його продавцеві. Витрати покупця у зв'язку із зберіганням товару, його реалізацією або поверненням продавцеві підлягають відшкодуванню продавцем. При цьому суми, одержані від реалізації товару, передаються продавцеві за вирахуванням сум, що належать покупцеві. Якщо покупець без достатніх підстав зволікає з прийняттям товару або відмовився його прийняти, продавець має право вимагати від нього прийняти та оплатити товар або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору на підставі доказів у справі. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України - на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін.

Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, позивачем за зустрічним позовом фактично не доведено, що відповідачем поставлено товар не належної якості, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Київської області від 17.12.2014 року у справі №911/4482/14 змінити та викласти резолютивну частину в наступній редакції.

Первісний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Нива-Синиця" (09711, Київська обл., Богуславський район, с. Синиця, вул. Молодіжна, буд. 7, код 34404445) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КреМікс" (39701, Полтавська обл., Кременчуцький район, с. Піщане, вул. Польовий стан, буд. 1, код 30748505) - 74133 (сімдесят чотири тисячі сто тридцять три) грн. 55 коп. боргу, 6365 (шість тисяч триста шістдесят п'ять) грн. 33 коп. пені, 4679 (чотири тисячі шістсот сімдесят девять) грн. 55 коп. вісімнадцяти відсотків річних, 4920 (чотири тисячі дев'ятсот двадцять) грн. 55 коп. інфляційних втрат, 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

В задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом відмовити повністю.

2. Видачу наказу доручити господарському суду Київської області

3. Справу № 911/4482/14 повернути до господарського суду Київської області.

4. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Л.Г. Сітайло

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови складено 11.02.2015 року.