РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015Справа №910/28868/14-г

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Пасдорсервіс»
до 1) Державної виконавчої служби України в особі Відділу примусового виконання рішень, 2) Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», 3) Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України
провизнання прилюдних торгів недійсними

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача не з'явились
від відповідача-1 Бойко О.М. - представник
від відповідача-2Орендівський В.І. - представник
від відповідача-3Штогрин П.А. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пасдорсервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної виконавчої служби України в особі Відділу примусового виконання рішень, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання недійсними прилюдних торгів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час підготовки та проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна - виробничої бази, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Бутлерова Академіка, 4, загальною площею 4098, 40 кв. м, оформлені протоколом №5 від 26.08.2014, мали місце порушення вимог законодавства, а тому позивач вказує на наявність підстав для визнання вказаних торгів недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2014 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/28868/14-г та призначено розгляд справи на 28.01.2015.

Присутній в судовому засіданні 28.01.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні 28.01.2015 оголошувалась перерва до 12.02.2015.

В судове засідання, призначене на 12.02.2015, представники позивача не з'явились.

До початку судового засідання від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване неможливістю представника позивача бути присутнім в судовому засіданні 12.02.2012.

Суд відзначає, що позивачем у справі є юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пасдорсервіс», а не конкретний представник. Крім того, з моменту порушення провадження минуло півтора місяця, а отже, позивач мав достатньо часу для підготовки правової позиції по справі та підготовки відповідних доказів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача та відкладення розгляду справи.

Представники відповідачів в судове засідання з'явились, проти задоволення позовних вимог заперечували.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників учасників процесу, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.04.2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2012, позов у справі №22/472 задоволено повністю.

Вказаним рішенням, зокрема, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №40-47/2-06-з/1 від 09.11.2006, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бастен», а саме: виробничу базу, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Бутлерова Академіка, 4, загальною площею 4098,40 кв. м та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Бастен».

06.11.2012 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2012 по справі №22/472 судом було видано відповідні накази.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 06.02.2013 ВП №36421105 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва, виданого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2012 у справі №22/472.

24.07.2013 державним виконавцем складено акт опису і арешту майна боржника - виробничої бази що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Бутлерова Академіка, 4, загальною площею 4098, 40 кв. м.

10.12.2013 державним виконавцем винесено постанову про передачу вказаного нерухомого майна на відповідальне зберігання представнику ПАТ «КБ «Хрещатик» Писаренку Олександру Володимировичу.

10.12.2013 державним виконавцем винесено постанову, якою накладено арешт на майно боржника - виробничу базу, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Бутлерова Академіка, 4, загальною площею 4098, 40 кв. м, у межах суми звернення стягнення 19203000,00 грн, а також заборонено здійснювати відчуження зазначеного майна в межах суми боргу.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 11.03.2014 ВП №36421105 змінено назву сторони виконавчого провадження, а саме боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Бастен» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Пасдорсервіс».

Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 № 656/5 з 01.05.2014 року у м.Києві запроваджено реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

За змістом п. 1 розділу І Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 № 656/5 (надалі - Тимчасовий порядок), електронні торги - прилюдні торги, що здійснюються в електронній формі в Системі (інформаційна система, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів подання й обробки заявок на участь в електронних торгах, проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробку інформації про електронні торги).

З метою реалізації майна державним виконавцем підготовлено заявку на реалізацію арештованого майна, до якої було додано наступні документи: копія виконавчого документу, копія постанови про відкриття виконавчого провадження, копія постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, копія акту опису й арешту майна, копія договору іпотеки,копії правовстановлюючих документів та технічна документація, інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідка про черговість звернення стягнення на майно боржника, довідка про місцезнаходження майна боржника, копії матеріалів виконавчого провадження.

24.07.2014 на веб-сайті електронних торгів організатором торгів - Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було розміщено інформаційне повідомлення про електронні торги з реалізації спірного майна. Електронні торги призначено на 26.08.2014. Реєстраційним номером лота визначено №1652.

Електронні торги по лоту №1652, призначені на 26.08.2014, не відбулись у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів, що підтверджується протоколом №2095 від 26.08.2014.

Згідно з п. 5 розділу IX Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 № 656/5 (надалі - Тимчасовий порядок), наслідки визнання електронних торгів такими, що не відбулися, визначені статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 49 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Користуючись своїм правом, передбаченим ст. 49 Закону України «Про іпотеку», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» як іпотекодержатель спірного майна звернулось до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (організатора торгів) та Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України із заявою про намір придбати спірне нерухоме майно шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни даного майна.

За результатами розгляду заяви організатором торгів, а також іпотекодержателем підписано протокол №5, яким оформлено придбання відповідного предмету іпотеки в порядку ст. 49 Закону України «Про іпотеку», а 12.09.2014 державним виконавцем видано акт №141/1 про реалізацію предмета іпотеки.

Спір у справі виник у зв'язку з наявністю, за твердженням позивача, підстав для визнання електронних торгів, оформлених протоколом №5, недійсними внаслідок допущення встановленого законодавством порядку підготовки та проведення торгів.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, тобто, дії осіб, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Під час проведення прилюдних торгів продавець та учасники торгів у встановленому законом порядку певними діями (ціновими пропозиціями) визначають переможця торгів та ціну продажу майна, в результаті чого переможець торгів набуває право на придбання об'єкту. Результатом проведення прилюдних торгів є визначення покупця - переможця аукціону та завершення процедури торгів шляхом підписання протоколу ліцитатором та покупцем, який одержав право на придбання об'єкта. Факт затвердження протоколу торгів має юридичне значення в аспекті виникнення підстав для подальшої сплати коштів за придбане майно, оформлення органом виконавчої служби відповідного акта та видачі покупцеві свідоцтва про придбання майна. При цьому оформлення окремого договору купівлі-продажу майна законом не передбачено.

Тобто, аукціон (прилюдні торги) за своєю правовою природою є багатостороннім правочином, оскільки в ньому мають місце всі елементи, притаманні правочину, та може бути визнаний недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочинів.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 р. №6-116цс12.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що під час підготовки та проведення спірних торгів мало місце порушення вимог законодавства, а саме: щодо публікації оголошення про проведення торгів, неповідомлення іпотекодержателя про день та час проведення електронних торгів. Крім того, за твердженням позивача, спірне майно не могло бути відчужене, оскільки станом на момент проведення торгів майно знаходилось під арештом, накладеним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві в рамках виконавчого провадження №23519301.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

У відповідності до п. 5 розділу ІІІ Тимчасового порядку, підготовка, організація та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про іпотеку».

За змістом ст. 43 Закону України «Про іпотеку» організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію.

В абз. 2 п. 5 розділу ІІІ Тимчасового порядку вказано, що організатор зобов'язаний не пізніше ніж за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів. У повідомленні зазначаються інформація про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення електронних торгів, та інша необхідна інформація.

Як свідчать матеріали справи, на виконання вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» та абз. 2 п. 5 розділу ІІІ Тимчасового порядку організатором торгів було опубліковано оголошення про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна - виробничу базу, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Бутлерова Академіка, 4, загальною площею 4098, 40 кв. м, в наступних друкованих виданнях: щотижневик «Мир квартир» за 11.08.2014 №31 (ст. 122) та газета «Aviso» за 07.08.2014 №59 (ст. 73). Копії відповідних друкованих видань долучені до матеріалів справи.

З огляду на те, що оголошення про проведення торгів були опубліковані 07.08.2014 та 11.08.2014, а власне торги призначено на 26.08.2014, організатором торгів було дотримано встановлений ч. 3 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» п'ятнадцятиденний строк щодо публікації оголошення.

Як того вимагають положення ч. 3 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» та абз. 2 п. 5 розділу ІІІ Тимчасового порядку в оголошеннях було зазначено день та час проведення прилюдних торгів (26.08.2014 о 09:00), опис предмета іпотеки, що підлягає продажу (виробнича база, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Бутлерова Академіка, 4, загальною площею 4098, 40 кв. м), а також вказано, що додаткова інформація міститься на веб-сайті https://torgi.minjust.gov.ua.

В свою чергу, в інформаційному повідомленні, розміщеному на відповідному веб-сайті, було зазначено дату проведення аукціону, дату кінцевого строку прийому заявок, стартову ціна продажу предмета іпотеки, розмір гарантійного внеску, крок аукціону, місцезнаходження майна, дату публікації, відомості про майно, його склад, характеристики, опис, відомості про обтяження майна, вказано контактний номер телефону, за яким можна вирішити питання про ознайомлення з майном тощо, а отже, таке інформаційне повідомлення відповідає вимогам п. 6 розділу ІІІ Тимчасового порядку.

Наведене спростовує доводи позивача про порушення організатором торгів вимог щодо публікації оголошення про проведення торгів та змісту інформаційного повідомлення.

У відповідності до ч. 5 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Аналогічна вимога щодо необхідності повідомлення організатором торгів державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів міститься в абз. 3 п. 5 розділу ІІІ Тимчасового порядку.

В матеріалах справи наявний лист Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 06.08.2014 вих.№01-03/3553, адресований Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Товариству з обмеженою відповідальністю «Пасдорсервіс» та Публічному акціонерному товариству «КБ «Хрещатик», яким підтверджується виконання організатором торгів вимог ч. 5 ст. 43 Закону України «Про іпотеку», абз. 3 п. 5 розділу ІІІ Тимчасового порядку і повідомлення державного виконавця, іпотекодержателя та іпотекодавця про день і час проведення торгів, а також про початкову ціну продажу майна.

Відтак, доводи позивача про те, що його не було повідомлено про проведення торгів спростовуються наявними в матеріалах справи документами.

Стосовно тверджень позивача, що спірне майно не могло бути реалізовано на торгах з огляду на наявність чинної постанови державного виконавця про арешт майна боржника та заборони його відчуження суд відзначає наступне.

З Інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 12199725 від 04.11.2013 вбачається, що дійсно на спірне нерухоме майно було зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна) на підставі постанови від 30.12.2010 Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції, винесеної в рамках виконавчого провадження ВП №23519301.

В той же час, спірне майно на підставі іпотечного договору №40-47/2-06-з/1 від 09.11.2006 перебувало в іпотеці у Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором.

В ході виконавчого провадження ВП № 36421105, в рамках якого проведені спірні торги, реалізовано іпотечне майно для задоволення вимог саме стягувача, який є іпотекодержателем такого майна.

За змістом ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

При цьому, положення Закону України «Про виконавче провадження», окрім задоволення за рахунок заставленого майна вимог заставодержателя, в конкретно визначених випадках передбачають можливість звернення стягнення на заставлене майно й для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

Так, згідно з ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Тобто, звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, допускається лише за одночасної наявності двох умов: право застави виникло після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів та у разі перевищення вартості предмета застави над розміром заборгованості боржника перед заставодержателем.

Однак, розмір заборгованості позичальника перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» за забезпеченим на підставі іпотечного договору №40-47/2-06-з/1 від 09.11.2006 зобов'язанням перевищує вартість предмета іпотеки, що встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 23.04.2012 у справі №22/472.

Зазначене означає, що арешт, накладений постановою державного виконавця від 30.12.2010 ВП №23519301, не є перешкодою для реалізації спірного майна в рамках виконавчого провадження при зверненні стягнення на предмет іпотеки.

Оскільки позивачем не доведено допущення в ході підготовки та проведення спірних електронних торгів порушень законодавства, які можуть бути підставою для визнання таких торгів недійсними, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасдорсервіс» про визнання недійсними електронних торгів по реалізації нерухомого майна - виробничої бази що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Бутлерова Академіка, 4, загальною площею 4098, 40 кв. м, задоволенню не підлягають.

При цьому, оскільки в задоволенні позову судом відмовлено з підстав його необґрунтованості, клопотання відповідача-3 про застосування наслідків спливу строку позовної давності судом відхиляється.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 19.02.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова