РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2015Справа №910/27055/14

За позовом Фізичної особи-підприємця Недолуга Володимира Анатолійовича

до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра»

про стягнення 143 643, 82 грн.

Суддя Ломака В.С.

Представники сторін:

від позивача: Онищенко Т.О. за довіреністю № 01/12 від 01.12.2014 р.;

від відповідача: Чернюк В.В. за довіреністю № 13-11-2226 від 11.02.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Недолуга Володимир Анатолійович (далі - позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» (далі - відповідач) про стягнення 143 643, 82 грн., з яких 140 000, 00 грн. боргу по сплаті орендної плати за серпень - листопад 2014 року та 3 643, 82 грн. пені. Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2 880, 00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідно до укладеного між сторонами договору він передав відповідачу в оренду нерухоме майно, а відповідач у свою чергу зобов'язався сплачувати орендну плату та відшкодовувати витрати на комунальні послуги. Оскільки взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує належним чином, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість перед позивачем, останній вирішив звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.12.2014 р. порушено провадження у справі № 910/27055/14, її розгляд призначено на 15.01.2015 р.

15.01.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові документи у справі та відзив на позовну заяву, відповідно до якого він проти позову заперечує, вказуючи на те, що з серпня 2014 року він позбавлений можливості користуватись орендованим приміщенням в силу проведення антитерористичної операції на сході України та захоплення міста Горлівка незаконними збройними формуваннями, у зв'язку з чим, посилаючись на приписи ч. 6 ст. 762 ЦК України просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Від позивача 15.01.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли додаткові документи у справі.

У судовому засіданні 15.01.2015 р. від представників сторін надійшло клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.01.2015 р. було продовжено строк вирішення спору на 15 днів та в судовому засіданні оголошено перерву до 17.02.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.01.2015 р., у зв'язку з направленням судді Ломаки В.С. на навчання до Національної школи суддів України у період з 16.02.2015 р. по 27.02.2015 р. на підставі наказу Голови господарського суду міста Києва № 2-а від 22.01.2015 р. "Про направлення суддів господарського суду міста Києва на навчання до Національної школи суддів України", суд змінив дату наступного судового засідання у справі № 910/27055/14 на 11.02.2015 р.

29.01.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові документи у справі та письмові пояснення, в яких він повторно наголошує на тому, що він не міг користуватись орендованим приміщенням у спірний період з незалежних від нього причин.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.02.2015 р. розгляд справи було відкладено на 13.02.2015 р.

Від представника позивача у судовому засіданні 13.02.2015 р. надійшли письмові пояснення щодо відзиву відповідача, в яких він зазначає про те, що доводи відповідача про неможливість користуватись орендованим майном, як на підставу для звільнення від обов'язку зі сплати орендної плати, є безпідставними.

У судовому засіданні 13.02.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2007 р. між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, було укладено Договір, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передав, а орендар прийняв в платне, тимчасове користування на умовах оренди нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: місто Горлівка, проспект Перемоги, 49. Загальна площа орендованого майна складає 138, 8 кв.м.

Згідно з п. 1.2. Договору орендоване майно, що передається в оренду, належить орендодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу за реєстром № 5565 від 08.12.1997 р., посвідченого першою Горлівською нотаріальною конторою.

За змістом п. 2.1. Договору сторонами було визначено, що орендоване майно передається орендарю для його використання у відповідності зі статутною діяльністю орендаря.

Відповідно до п. 3.1. Договору строк оренди становить 5 років з дня передач орендованого майна орендарю, яким є дата підписання акту прийому-передачі майна у оренду.

Згідно з п. 4.2. Договору розмір орендної плати за місяць становить 26 636, 00 грн., що еквівалентно 3 573 Євро по курсу Національного банку України (з розрахунку 7, 4543 грн. за 1 Євро).

Відповідно до п. 4.3. Договору орендна плата сплачується орендарем щомісячно не пізніше 05 числа поточного місяця на підставі даного Договору або на підставі виставлених рахунків.

Згідно з п. 4.5. Договору сторонами було передбачено, що у випадку прострочення орендарем сплати орендної плати орендодавцю більше ніж на місяць, орендар сплачує пеню в розмірі 0, 2 % від належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, діючою за весь час прострочення платежу.

За змістом п. 9.1. Договору сторони визначили, що вони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов'язань за цим Договором у випадку настання та дії обставин, що знаходяться поза межами контролю сторін та які сторони не могли передбачити або запобігти їх настанню. До таких обставин за цим Договором належать військові дії незалежно від факту оголошення війни, повстання, стихійні лиха, інші обставини непереборної сили.

Відповідно до п. 11.1. Договору він набуває чинності 03.12.2007 р.

Згідно з п. 11.2. Договору він діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. У разі, якщо жодна зі сторін за один місяць до закінчення строку оренди письмово не заявить про свої наміри припинити цей Договір, він вважається автоматично продовженим на той же строк і на тих же умовах. При цьому, не здійснюється укладення додаткових договорів чи переукладення договору щодо визначення нового строку його дії.

На виконання умов Договору позивач передав відповідачу в оренду приміщення, що знаходиться за адресою: місто Горлівка, проспект Перемоги, 49, про що сторони підписали Акт прийому-передачі нежитлового приміщення від 03.12.2007 р.

Додатковим договором № 1 від 19.05.2010 р. сторони внесли зміни до Договору та встановили, що розмір орендної плати за місяць становить 30 536, 00 грн. без ПДВ (п. 4.2.).

Додатковим договором № 2 від 29.05.2012 р. сторони внесли зміни до Договору та передбачили, що його строк триває до 31.12.2014 р. (п. 3.1.) та, що розмір орендної плати становить 35 000, 00 грн. (п. 4.2.).

Як стверджує позивач та не заперечується відповідачем у період з серпня по листопад 2014 року останній не сплачував орендну плату, з огляду на що, на переконання позивача, за відповідачем наразі рахується заборгованість в сумі 140 000, 00 грн.

20.10.2014 р. позивач звернувся до відповідача з претензією, якою вимагав погасити борг в сумі 105 982, 00 грн., з яких 105 000, 00 грн. основного боргу та 982, 00 грн. пені.

У відповідь відповідач листом від 26.11.2014 р., надісланим на адресу позивача: Київська область, місто Бровари, вулиця Симоненка, 2, квартира, 20, повідомив останнього про те, що у зв'язку з бойовими діями на сході України та у місті Горлівка, зокрема, він з липня 2014 року позбавлений можливості користуватись орендованим приміщенням, а відповідно відмовляє у задоволенні вимог позивача. При цьому, відповідач зауважив, що він був позбавлений раніше направити позивачу повідомлення про настання непередбачуваних подій, які перешкоджають користуватись об'єктом оренди, оскільки відділеннями поштового зв'язку з липня 2014 року призупинено приймання кореспонденції на адреси населених пунктів Донецької області та міста Горлівка, зокрема.

Предметом даного спору є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати за користування нежитловим приміщенням, що знаходиться за адресою: місто Горлівка, проспект Перемоги, 49, в період з період з серпня по листопад 2014 року.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимог не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди.

Договір оренди є одним з видів зобов'язального майнового найму, правовідносини за яким регламентуються загальними нормами зобов'язального права та майнового найму.

Своєчасне внесення орендної плати за користування майном є одним з основних обов'язків наймача (орендаря), належне виконання якого вимагається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч. 4 ст. 286 Господарського кодексу України).

Як зазначалось вище, сторони передбачили, що орендна плата сплачується орендарем щомісячно не пізніше 05 числа поточного місяця на підставі даного Договору або на підставі виставлених рахунків.

За твердженням позивача відповідач порушив зобов'язання зі сплати орендної плати в період з період з серпня по листопад 2014 року.

У свою чергу, відповідач проти позову заперечує, вказуючи на те, що з серпня 2014 року він був позбавлений можливості користуватись орендованим приміщенням в силу проведення антитерористичної операції на сході України та захоплення міста Горлівка незаконними збройними формуваннями, у зв'язку з чим, посилаючись на приписи ч. 6 ст. 762 ЦК України просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Даючи оцінку вказаним доводам сторін, суд звертає увагу на наступне.

23.07.2014 р. Постановою Правління Національного банку України № 436 визнано, що на території Донецької, Луганської областей та Автономної Республіки Крим склалася ситуація, яка унеможливлює роботу банківської системи у звичайному порядку, з метою забезпечення фінансування потреб держави та життєдіяльності населення, на виконання вимог Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року № 435 запроваджено, починаючи з 24 липня 2014 року, надзвичайний режим роботи банківської системи в Донецькій, Луганській областях та Автономній Республіці Крим.

Надзвичайний режим роботи, у розумінні Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі, затвердженої постановою Правління НБУ № 435 від 22.07.2014 р., передбачає порядок проведення банківських операцій, опис змін у технологіях їх проведення, окремі питання організації діяльності банків України у разі виникнення нештатного режиму, що унеможливлює роботу банківської системи у звичайному порядку.

Відповідно до п. 6 цієї Інструкції, керівники банків у разі запровадження надзвичайного режиму роботи мають насамперед уживати заходів, спрямованих на забезпечення збереження життя і здоров'я працівників.

Керівник банку залежно від ситуації, що склалася, приймає рішення щодо: - проведення евакуації працівників, матеріальних та культурних цінностей відповідно до розроблених планів евакуації;

06.08.2014 Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій», відповідно до якої, «ураховуючи те, що на території Донецької та Луганської областей відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року № 436 починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, з метою запобігання загрози життю і здоров'ю працівників та клієнтів банків, забезпечення стабільності банківської системи, керуючись статтями 3, 27, 99 Конституції України, статтями 7, 15 Закону України «Про Національний банк України», статтею 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про боротьбу з тероризмом», розділом І Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року № 435, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» постановлено - банкам України призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Національний банк України», Правління Національного банку приймає рішення щодо, зокрема, банківського регулювання та нагляду; функціонування платіжних систем та організації розрахунків.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про Національний банк України», Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку.

Згідно зі ст. 66 Закону України «Про банки та банківську діяльність», державне адміністративне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України у формі, зокрема, встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків.

Вищевикладені обставини (захоплення міста Горлівка незаконними збройними формуваннями, бойові дії на сході України, прийняття відповідних рішень Національним банком України) унеможливлюють використання відповідачем об'єкту оренди і це є обставиною, за яку жодна з сторін не відповідає.

Відповідно до ст. 607 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

В силу ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

До таких обставин відносяться не виконання наймодавцем свого обов'язку з передачі майна, забезпечення доступу до об'єкту оренди, погіршення стану майна, а також дія форс-мажорних обставин, тощо.

Сплата орендної плати без можливості використання об'єкту оренди за призначенням неминуче призведе до невиправданих збитків та порушить майнові права орендаря.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ані умовами Договору, ані звичаями ділового обороту не передбачено покладення на сторони ризику неможливості використання об'єкту оренди за призначенням внаслідок виникнення обставин, які загрожують життю та здоров'ю людей (терористичні акти, збройні конфлікти, військові дії).

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач має бути звільненим від сплати орендної плати за спірний період.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки судом встановлено, що позовні вимоги є безпідставними, вони не підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.02.2015 р.

Суддя В.С. Ломака