ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2015 р.Справа № 922/5717/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Дем'яновій Є.Є.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харбудмонтаж" м. Харків
до за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно - інвестиційна група "Мега Сіті" м. Харків Товариства з обмеженою відповідальністю "Дімаріс" м. Харків
про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів в сумі 13443,24грн.
за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Семенов В.О. - дов. від 26.01.15.

від 3-ї особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харбудмонтаж", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна група "Мега Сіті", за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Дімаріс", про зобов'язання відповідача замінити за свій рахунок неякісну продукцію на нову, стягнення штрафу за поставку продукції неналежної якості в сумі 11793,24грн. та збитків, заподіяних неналежним виконанням зобов'язань за договором в сумі 1650,00грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору щодо забезпечення якості товару протягом гарантійного строку його експлуатації.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно - інвестиційна група "Мега Сіті", проти задоволення позову заперечує, вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, оскільки, на думку відповідача, позивачем не надано належних доказів в підтвердження заявленого позову

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дімаріс", в письмових поясненнях зазначив, що з моменту підписання актів приймання виконаних робіт до нього перейшло право власності на використані підрядником матеріали. У відповідності до приписів чинного законодавства підрядник несе відповідальність за неналежну якість наданих ним матеріалів та устаткування, тому позивач з вини відповідача змушений нести додаткові витрати, з огляду на що, на думку третьої особи, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивачем до матеріалів справи надане клопотання про витребування доказів в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України, в якому він просив суд для визначення належної якості товару за договором поставки та для підтвердження гарантійного строку експлуатації цього товару витребувати від відповідача копії сертифікату відповідності від 2012 року на профілі сталеві листові гнуті з трапецієподібними гофрами для будівництва С-10, С-18, НС-44, що виготовляються серійно з 2007 року; ТУ України 27.3-1:2007 "Профілі сталеві листові гнуті з трапецієподібними гофрами для будівництва".

Суд, розглянувши подане клопотання, дійшов висновку про відмову в його задоволенні, у зв'язку з його необґрунтованістю та не доведеністю в порядку ст. 38 ГПК України неможливості отримання вказаних позивачем доказів самостійно.

Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Між ТОВ "Будівельно-інвестиційна група "Мега Сіті" (постачальник) та ТОВ "Харбудмонтаж" (покупець) 23.07.2012 року та 30.07.2012 року були укладені договори поставки №230712-2 та 300712-4 (далі - договори поставки), за умовами яких постачальник зобов'язався поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті, кількості, одиницях виміру та за ціною, зазначених у погоджених сторонами специфікаціях, доданих до договорів, та які є їх невід'ємними частинами.

На виконання умов договорів поставки постачальник поставив, а покупець прийняв та оплатив профнастил НС 44Zn 0,45, в кількості 1490,4 кв.м на загальну суму 76755,60грн.

ТОВ "Харбудмонтаж" (підрядник) та ТОВ "Дімаріс" (замовник) 02.08.2012 року та 10.09.2012 року уклали договори підряду № ХБМ-0208-12 та №ХБМ-1009-12 (далі - договори підряду) відповідно.

У відповідності до п.1.1. договорів підрядник зобов'язався своїми силами та засобами виконати роботи з ремонту покрівлі нежитлової будівлі за адресою: м. Харків, вул. Енгельса ,33.

Продукція, що була придбана позивачем за договорами поставки у відповідача використана першим при виконанні робіт за договорами підряду, що підтверджується актами здачі-приймання робіт від 27.09.2012 року та від 31.10.2012 року.

Замовник за договорами підряду, ТОВ "Дімаріс", у серпні 2014 року звернувся до підрядника з претензією щодо виконаних робіт, зокрема якості використаних матеріалів, вказавши на те, що матеріали піддалися корозії. Загальна площа з дефектами становить 1156,2кв.м.

На думку позивача, вказане є порушенням його прав і охоронюваних законом інтересів у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договорами поставки щодо забезпечення якості товару протягом гарантійного строку його експлуатації, оскільки придбаний товар не відповідає вимогам державних стандартів, технічним умовам тощо. Позивач вказує на те, що у відповідності до п. 6 ст. 269 ГК України, п.2 ч.1 ст. 678 ЦК України у нього виникло право звернутись з вимогою про зобов'язання відповідача замінити неякісну продукцію, а також стягнути з нього штраф в сумі 11793,24грн., як це передбачено п.7 ст.269 ГК України та умовами п. 4.8. договорів поставки. Крім того, позивач стверджує про завдані йому відповідачем збитки, заподіяні неналежним виконанням зобов'язань за договорами поставки в розмірі 1650,00грн., як це передбачено статтями 224, 225 ГК України та п. 7.4. договорів поставки.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до приписів статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами статті 839 цього ж Кодексу підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Згідно з ч.5 ст.858 ЦК України підрядник, який надав матеріал для виконання роботи, відповідає за його якість відповідно до положень про відповідальність продавця за товари неналежної якості.

Пунктом 6.3. договорів підряду сторони встановили, що право власності на виконані роботи (об'єкт будівництва) переходить до замовника з моменту підписання акту прийома-передачі.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що позивач несе відповідальність за якість матеріалу, який був використаний при здійсненні ним робіт за договорами підряду.

В той же час, за твердженням позивача і третьої особи, третя особа, ТОВ "Діміріс", як власник результату виконаних будівельних робіт, несе збитки, завдані виявленим останнім фактом неналежної якості матеріалу, використаного позивачем при виконанні робіт за договором підряду.

У відповідності до статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Вказана норма кореспондується з приписами статті 1 Господарського процесуального кодексу України, де встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У відповідності до статті 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Зокрема, позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

З огляду на наведене, третя особа, ТОВ "Дімаріс", не позбавлений права самостійно звернутись до господарського суду за захистом свого порушеного права у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за свої внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем на момент звернення з позовом не доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

У відповідності до статті 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене у встановленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 14.02.2015 р.

Суддя М.В. Калантай