ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 лютого 2015 року Справа № 5015/3282/11
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Іванової Л.Б.,
суддів:Гольцової Л.А.(доповідач), Козир Т.П.
розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "ТрастТер"
на ухвалуЛьвівського апеляційного господарського суду від 31.10.2014
у справі№ 5015/3282/11
господарського суду Львівської області
за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" в особі Львівської філії АТ "Брокбізнесбанк"
доПриватного підприємства "ТрастТер"
простягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Приватним підприємством "ТрастТер" подано касаційну скаргу без доказів сплати судового збору, однак було подано клопотання про розстрочення сплати судового збору.

Статтею 8 Закону передбачена можливість відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати цього збору з урахуванням майнового стану сторони.

Частиною першою цієї статті встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, котрі свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

З матеріалів касаційної скарги ПП "ТрастТер" не вбачається жодних доводів та доказів на підтвердження того, що майновий стан відповідача перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законом розмірах і в строки.

Відтак, в даному випадку відсутні підстави для задоволення клопотання скаржника про розстрочення сплати судового збору, передбачені статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Крім того, ухвалою Вищого господарського суду України від 24.12.2014 касаційну скаргу ПП "ТрастТер" на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 31.10.2014 повернуто скаржнику на підставі п.п. 3, 4, 5, ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

ПП "ТрастТер" 30.12.2014 повторно звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 31.10.2014.

Одночасно скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши матеріали касаційної скарги, не вбачає підстав для відновлення скаржнику пропущеного строку на оскарження судового рішення з огляду на наступне.

Статтею 110 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Оскаржувана ухвала була прийнята 31.10.2014, двадцятиденний строк на оскарження закінчився 20.11.2014, в той час як касаційна скарга подана 30.12.2014, тобто з пропуском двадцятиденного строку для її подання, чим порушено вищенаведені норми Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за заявою сторони, прокурора може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений процесуальний строк.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Клопотання про відновлення процесуального строку повинно містити роз'яснення причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що скаржник не довів поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки не дотримання змісту та форми подання касаційної скарги і повернення її на підставі ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України не перериває перебіг цього строку та не є поважною причиною для відновлення строку, передбаченого ст. 53 Господарського процесуального кодексу України.

Відхилення клопотання про відновлення строку для подання касаційної скарги є підставою для її повернення на підставі п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Керуючись статтями 86, 111, п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству "ТрастТер" в задоволенні заяви про розстрочення сплати судового збору для подання касаційної скарги на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 31.10.2014 у справі №5015/3282/11.

Відмовити Приватному підприємству "Траст Тер" у задоволенні заяви про відновлення строку для подання касаційної скарги на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 31.10.2014 у справі № 5015/3282/11.

Повернути касаційну скаргу Приватному підприємству "Траст Тер".

Головуючий суддя Л.Б. Іванова

Судді Л.А. Гольцова

Т.П. Козир