ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Справа № 5016/48/2011(9/3)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого - Ткаченко Н.Г.

Суддів - Катеринчук Л.Й.

Куровського С.В.

За участю представників: ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" -Харитончука С.М.; арбітражного керуючого Бєлоусова І.В.- Позднякова П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 в частині стягнення з УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. 182,46 грн,

касаційну скаргу УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 в частині стягнення з УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. 119,08 грн;

та касаційну скаргу ТОВ Фінансова компанія "Приватні інвестиції" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 в частині затвердження оплати послуг арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. з 23.05.2012 по 23.11.2012 в сумі 13 222,30 грн та відшкодування його витрат по справі № 5016/48/2011(9/3) за заявою ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" про банкрутство ТОВ агрофірма "Волмар", -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.01.2011 порушене провадження по справі №5016/48/2011(9/3) про банкрутство ТОВ агрофірма "Волмар", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Миколаївської області від 25.05.2011 по справі № 5016/48/2011(9/3) затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ агрофірма "Волмар".

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 10.08.2011 по справі № 5016/48/2011(9/3) визнано ТОВ агрофірма "Волмар" банкрутом, введено ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Бєлоусова І.В.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 по справі № 5016/48/2011(9/3) /суддя Ржепецький В.О./ заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 31.07.2013 про оплату його послуг та відшкодування витрат за рахунок кредиторів, пропорційно визнаних кредиторських вимог в сумі 23 269,94 грн задоволено повністю, заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 28.03.2014 про затвердження оплати послуг, відшкодування витрат та стягнення їх з кредиторів пропорційно кредиторських вимог за період з 23.05.2012 по 22.11.2012 в сумі 13 222,30 грн. задоволено частково, затверджено оплату послуг арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. за травень 2012 року в сумі 546,64 грн., в решті вимог про оплату послуг ліквідатора боржника відмовлено, стягнуто на користь даного арбітражного керуючого кошти на оплату його послуг: з ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" 23583, 17 грн., з УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва 119, 08 грн., з Заводського районного центру зайнятості 16,67 грн., з Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 69,07 грн., з ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області 26,31 грн.

Не погодившись із даною ухвалою суду першої інстанції від 09.09.2014 в частині стягнення з УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. 119,08 грн, кредитор - УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва звернувся із апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 по справі № 5016/48/2011(9/3) /судді : Філінюк І.Г., Жеков В.І., Пироговський В.Т./ ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 в частині стягнення з УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. 119,08 грн залишено без змін, апеляційну скаргу пенсійного фонду без задоволення.

Арбітражним керуючим Бєлоусовим І.В. також подана апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 по справі № 5016/48/2011(9/3) в частині розгляду звіту ліквідатора боржника Бєлоусова І.В. від 28.03.2014 про відшкодування витрат арбітражного керуючого та стягнення їх з кредиторів пропорційно кредиторських вимог за період з 23.05.2012 по 22.11.2012 в сумі 13 222,30 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 по справі №5016/48/2011(9/3) /судді : Філінюк І.Г., Жеков В.І., Пироговський В.Т./ змінено пункти 2-9 резолютивної частини ухвали господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 щодо заяви арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 28.03.2014 про затвердження оплати послуг та відшкодування його витрат змінено, викладено п.2-9 резолютивної частини ухвали в новій редакції, відповідно до якої заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 28.03.2014р. про затвердження оплати послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого та стягнення їх з кредиторів пропорційно кредиторських вимог задоволено повністю; затверджено оплату послуг арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. з 23.05.2012 по 23.11.2012 в сумі 13222,30 грн; стягнуто з кредиторів на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. оплати послуг та відшкодування його витрат : з ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. - 36134,62 грн., з УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва - 182,46 грн., з Заводського районного центру зайнятості на 25,54 грн., з Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 105,82 грн., з ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області 40,14 грн.; в інший частині ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 залишено без змін.

В касаційній скарзі УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва від 30.10.2014 №17529/07 просить суд скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 в частині стягнення з УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. 119,08 грн та в касаційній скарзі УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва від 30.10.2014 №17530/07 просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 в частині стягнення з УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. 182,46 грн. та прийняти нове рішення по справі, яким відмовити арбітражному керуючому Бєлоусову І.В. у стягненні коштів з пенсійного фонду. Касаційні скарги обґрунтовані тим, що оскаржувані судові рішення постановлені з порушенням норм матеріального права.

В касаційній скарзі ТОВ Фінансова компанія "Приватні інвестиції" просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 в частині затвердження оплати послуг арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. з 23.05.2012 по 23.11.2012 в сумі 13 222,30 грн та відшкодування його витрат, посилаючись на те, що вона прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення по справі, яким відмовити арбітражному керуючому Бєлоусову І.В. у задоволенні заяви від 28.03.2014 про затвердження оплати його послуг в сумі 13 222,30 грн.

Арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. у відзивах на касаційні скарги УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва та ТОВ Фінансова компанія "Приватні інвестиції" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 щодо затвердження оплати послуг та витрат ліквідатора боржника Бєлоусова І.В. та стягнення їх з кредиторів просить скарги залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, посилаючись на те, що висновки судів попередніх інстанцій відповідають вимогам Закону та фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", який підтримав подану касаційну скаргу, представника арбітражного керуючого Бєлоусова І.В., який заперечував проти задоволення касаційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Провадження по даній справі про банкрутство ТОВ агрофірма "Волмар" здійснюється за Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19 січня 2013 року.

Відповідно до ст.41 ГПК України справи про банкрутство розглядаються господарськими судами в порядку провадження, передбаченому ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається із матеріалів справи, арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. виконував обов"язки ліквідатора ТОВ агрофірма "Волмар" з 10.08.2011 по 12.02.2013.

В заяві від 31.07.2013 арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. просив суд стягнути з кредиторів ТОВ Агрофірма "Волмар" в якості оплати послуг та відшкодування витрат за здійснення ним обов'язків ліквідатора 23269,94 грн. пропорційно визнаним грошовим вимогам: з ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" - 23048,87 грн., з УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва - 116,34 грн., з Заводського районного центру зайнятості м. Миколаєва - 16,28 грн., з Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 67,48 грн., з ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області ДПС -16,28 грн. (а.с.117-120 т.4).

Також, арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. подав 28.03.2014 клопотання, в якому просив Господарський суд Миколаївської області: затвердити оплату його послуг за здійснення обов'язків ліквідатора ТОВ Агрофірма "Волмар" в період з 23.05.2012 по 22.11.2012 в розмірі - 13222,30 грн. та стягнути вказану суму з кредиторів пропорційно їх грошовим вимогам, а саме: з ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" - 13096,68 грн., з УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва - 66,11 грн., з Заводського районного центру зайнятості м. Миколаєва - 9,25 грн., з Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - 38,34 грн., з ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області ДПС - 9,25 грн. (а.с.1-4 т.6).

Ухвала господарського суду першої інстанції від 09.09.2014, якою задоволено заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 31.07.2013 про оплату його послуг та відшкодування витрат за період з 09.06.2011 по 12.03.2012 за рахунок кредиторів, пропорційно визнаних кредиторських вимог в сумі 23 269,94 грн, мотивована тим, що вказані витрати підтверджуються матеріалами справи, відповідають вимогам Закону, зокрема, ст.3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та крім того, вже є затвердженими ухвалою суду від 12.02.2013, яка є чинною (а.с.62-63 т.4).

Також, даною ухвалою суду першої інстанції частково задоволено заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. від 28.03.2014 про затвердження оплати його послуг та витрат за здійснення повноважень ліквідатора ТОВ Агрофірма "Волмар" в період з 23.05.2012 по 22.11.2012 в розмірі - 13222,30 грн., а саме: затверджено оплату арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. за травень 2012 в сумі 546,64 грн, в решті вимог відмовлено, виходячи з того, що матеріалами справи не підтверджується належне виконання арбітражним керуючим Бєлоусовим І.В. за вказаний період обов'язків ліквідатора ТОВ Агрофірма "Волмар", зокрема, відсутні докази вчинення достатніх і належних заходів по виявленню активів боржника.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що оплата послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. становить 23 816,58 грн та поклав відшкодування вказаної суми на кредиторів ТОВ Агрофірма "Волмар", пропорційно їх визнаним грошовим вимогам, зокрема, покладено на УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва оплату витрат та послуг арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. в сумі 119,08 грн.

Як вбачається із матеріалів справи і було зазначено вище, до Одеського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 в частині стягнення на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. 119,08 грн та апеляційна скарга арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 в частині розгляду звіту ліквідатора боржника Бєлоусова І.В. від 28.03.2014 про відшкодування його витрат та стягнення їх з кредиторів пропорційно кредиторських вимог за період з 23.05.2012 по 22.11.2012 в сумі 13 222,30 грн. (а.с.117-119, а.с.55-59 т.8).

За результатами розгляду вказаних скарг на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 Одеським апеляційним господарським судом 14.10.2014 прийнято дві постанови.

Так, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 за апеляційною скаргою УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 в частині стягнення з пенсійного фонду на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. 119,08 грн залишено без змін, виходячи з того, що суд першої інстанції обгрунтовано визнав та затвердив оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. за вчинення ним обов'язків ліквідатора боржника в сумі 23 816,58 грн та поклав відшкодування вказаної суми на кредиторів ТОВ Агрофірма "Волмар", пропорційно їх визнаним грошовим вимогам (а.с.142-146 т.8).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Бєлоусова І.В., ухвалу господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 змінено в частині задоволення заяви арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. з 23.05.2012 по 23.11.2012 в сумі 13222,30 грн та відповідно змінено суму витрат, що покладається на кредиторів з оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. за вчинення ним обов'язків ліквідатора боржника, зокрема, покладено на УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва стягнення на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. 182,46 грн.

Але з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскаржувані постанови суду апеляційної інстанції від 14.10.2014 зазначеним вище вимогам закону не відповідають.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відтак, в різних судових засіданнях, Одеським апеляційним господарським судом 14.10.2014 у справі № 5016/48/2011(9/3) про банкрутство ТОВ Агрофірма "Волмар" за результатами перегляду в апеляційному порядку ухвали Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 щодо оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. і їх розподілу пропорційно визнаним кредиторським вимогам, постановлено два різних за змістом судових рішення: про стягнення з УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва на оплату витрат та послуг арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. за виконання ним обов'язків ліквідатора боржника з 23.05.2012 по 23.11.2012 суми в розмірі 119,08 грн та суми в розмірі 182,46 грн.

Крім того, згідно ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі.

Відповідно до ч. 14 ст.31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч.12 ст.31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за період від дня винесення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство і до дня першого засідання комітету кредиторів, на якому встановлюється розмір оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, здійснюється кредитором або боржником, за заявою якого порушено справу, у максимальному розмірі, визначеному цією статтею.

Двічі переглядаючи ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 щодо оплати послуг та витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В., судом апеляційної інстанції обставини щодо заявлених вимог ліквідатора боржника, його витрати та розрахунок оплати праці, виходячи із вимог Закону України "Про державний бюджет за 2012 рік", взагалі не перевірялись при розгляді справи про банкрутство ТОВ агрофірма "Волмар" в апеляційному порядку.

Таким чином, Одеським апеляційним господарським судом порушені вимоги ст. 101 ГПК України та постановлене судове рішення по справі без всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи та доказів, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанови Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014, якими було переглянуто ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 щодо оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. і їх розподілу пропорційно визнаним кредиторським вимогам по справі про банкрутство ТОВ агрофірма "Волмар" постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, а справа в цій частині направленню на новий апеляційний розгляд.

Під час нового апеляційного розгляду справи, суду належить врахувати вище викладене, повно та всебічно перевірити фактичні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та заперечення сторін і в залежності від встановленого та вимог закону постановити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1115, 1117 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва та ТОВ Фінансова компанія "Приватні інвестиції" задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 в частині стягнення з УПФ України в Заводському районі м.Миколаєва на користь арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. 119,08 грн та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014, якою змінено ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 в частині затвердження оплати послуг арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. за виконання ним обов'язків ліквідатора боржника з 23.05.2012 по 23.11.2012 в сумі 13 222,30 грн та відшкодування його витрат по справі № 5016/48/2011(9/3) скасувати.

Справу № 5016/48/2011(9/3) в цій частині направити на новий апеляційний розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Головуючий - Ткаченко Н.Г.

Судді - Катеринчук Л.Й.

Куровський С.В.