номер провадження справи 9/142/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 Справа № 908/5208/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Авіатехсервіс" (03124, м. Київ, бул. І.Лепсе, буд. 8)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький тепло-енерго проект" (69013, м. Запоріжжя, вул. Блакитна, буд. 4; фактична адреса: 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 113)

про стягнення суми 140452,52 грн.

Суддя Боєва О.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Янко М.І. (дов. № 47 від 15.10.14)

Від відповідача: не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми 140452,52 грн., з яких: сума 112478,08 грн. - основний борг за договором надання послуг № 42/13 від 05.11.2013р., сума 4270,92 грн. - пеня, сума 512,51 грн. - 3 % річних, сума 2256,29 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.11.2014р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/5208/14, судове засідання призначено на 13.01.2015р. Ухвалою суду від 13.01.2015р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 26.01.2015р. Ухвалою суду від 26.01.2015р. підставі ст. 69 ГПК України строк розгляду спору у справі продовжено на п'ятнадцять днів - до 10.02.2015р., розгляд справи відкладено на 05.02.2015р.

05.02.2015р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

05.02.2015р. до суду від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що у прохальній частині позовної заяви була допущена описка, а саме: не зазначена сума штрафу за простій баштанового крану. У зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача суму 140452,52 грн., з яких: сума 112478,08 грн. - основний борг за договором надання послуг № 42/13 від 05.11.2013р., сума 4270,92 грн. - пеня, сума 512,51 грн. - 3 % річних, сума 2256,29 грн. - інфляційні втрати, сума 20934,72 грн. - штраф за простій баштового крану.

У судовому засіданні 05.02.2015р. представник позивача в усній формі зазначив, що в описовій частині позовної заяви нормативно обґрунтовано нарахування штрафу за простій баштанового крану, а також зазначено розрахунок штрафу. Однак в прохальній частині позову було допущено описку та не зазначено разом з іншими вимогами вимогу про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 20934,72 грн.

Викладеній у заяві обставини щодо описки у прохальній частині позову відповідають дійсності, заява позивача не суперечить приписам ст. 22 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

Таким чином, предметом позову є вимоги про стягнення з відповідача суми 140452,52 грн., з яких: сума 112478,08 грн. - основний борг за договором надання послуг № 42/13 від 05.11.2013р., сума 4270,92 грн. - пеня, сума 20934,72 грн. - штраф за простій баштанового крану, сума 512,51 грн. - 3 % річних, сума 2256,29 грн. - інфляційні витрати.

Позивач підтримав позовні вимоги, зазначивши, зокрема, про наступне. На підставі договору № 42/13 від 0511.2013р. позивач у період з листопада 2013р. по листопад 2014р. надавав відповідачу послуги баштового крану. Відповідач, в свою чергу, оплату за надані послуги здійснював з порушенням строків оплати та не в повному обсязі. У період з 01.09.2014р. по 13.10.2014р. позивач згідно п. 3.2.2. договору призупинив надання послуг у зв'язку із наявною заборгованістю за минулий період (за липень 2014р.). 03.10.2014р. позивач звернувся до відповідача з наміром достроково розірвати договір та вимогою оплатити заборгованість за надані послуги в розмірі 60478 грн. та за демонтаж баштового крану в розмірі 52000 грн. Відповідачем оплату здійснено не було. Позивач вважає, що договір в силу його приписів (п. 3.2.3.) є розірваним від 13.10.2014р. На підставі ст.ст. 901, 902, 903, 526, 625 УК України, ст.ст. 218, 221 ГК України просить позов задовольнити.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, але у своєму відзиві, який надійшов до суду 05.02.2015р., зазначив, що визнає позовні вимоги в частині заборгованості за серпень 2014р. на суму 60478,08 грн., нарахування пені визнає в розмірі 2361,13 грн. З іншими вимогами незгоден, оскільки вважає їх незаконними та необґрунтованими з наступних підстав. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту виконання ним послуг з демонтажу баштового крану та вивозу його з будівельного майданчику з території Трипільської ТЕС загальною вартість 52000 грн., також позивачем не надано акту здачі-приймання робіт (надання послуг) на вказану суму підписаного обома сторонами. Вимоги щодо стягнення штрафу в розмірі 25% від вартості однієї машино-години роботи баштового крану за кожну годну простою також є необґрунтованими, оскільки позивачем не підтверджено факту такого простою. Нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат є також безпідставними, оскільки дані нарахування не передбачені договором.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

05.11.2013р. між ТОВ "Фірма "Авіатехсервіс" (виконавець, позивач у справі) та ТОВ "Запорізький тепло-енерго проект" (замовник, відповідач у справі) був укладений договір надання послуг № 42/13, відповідно до умов якого, виконавець зобов'язується надавати, а замовник прийняти та оплатити, послуги баштового крану FО23/В у комплектації на висоту 44,8 м. виробництва SYM (КНР) (п. 1.1. з урахуванням додаткової угоди № 1 від 05.11.2013р.).

Адреса будівельного майданчику, де будуть надаватись послуги: Україна, Київська область, Трипільська ТЕС ПАТ «Центренерго» ( п. 2 додаткової угоди № 1 від 05.11.2013р.).

У пункті 1.2. договору зазначено, що до послуг за цим договором відносяться: доставка, монтаж, надання послуг із використанням баштового крану, демонтаж баштового крану, його вивезення та інші послуги пов'язані із виконанням умов цього договору.

Строки надання послуг з листопада 2013р. до 30.10.2014р. (п. 3 додаткової угоди № 1 від 05.11.2013р.).

Пунктами 5.1, 5.4, 5.5 додаткової угоди № 1 від 05.11.2013р. сторонами визначено, що вартість однієї машино-години роботи баштового крану за одну годину складає: 145,38 грн. Вартість робіт з демонтажу баштового крану з висоти 44,8 м. складає: 40000 грн. Вартість вивозу баштового крану (базової висоти 44,8 м.) з будівельного майданчика замовника складає: 12000 грн.

Згідно з п. 2.4. договору оплата послуг за даним договором здійснюється замовником щомісячно в термін до 10 числа місяця наступного за звітним за умови надання виконавцем замовнику належним чином оформлених звітних документів.

Відповідно до п. 3.1.10. договору виконавець зобов'язався надавати замовнику для оформлення акти здачі приймання наданих послуг, не пізніше 3 числа місяця наступного за звітним, при умові оформлення рапортів про роботу баштового крану представником замовника на об'єкті до 30 числа звітного місяця.

Відповідно до п. 4.1.6. замовник зобов'язався вчасно здійснювати розрахунки, передбачені договором.

У пункті 3.2.2. договору передбачено право виконавця призупинити надання послуг з експлуатації баштового крану до повного погашення заборгованості замовником, у випадку її наявності перед виконавцем письмово попередивши замовника за 10 календарних днів.

Пунктом 3.2.3. також передбачено право виконавця, у випадку порушення замовником строків оплати послуг більше ніж на 15 календарних днів, або простою баштового крану з вини замовника більше 10 календарних днів, достроково розірвати договір, письмово попередивши замовника про таке рішення за 10 календарних днів до дати розірвання договору.

Згідно з п. 9.1. договору він набуває чинності з дати підписання його сторонами і діє до 30.10.2014р.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, на виконання умов договору, у період з грудня по серпень 2013р. (включно) були надані відповідачу послуги (доставка та монтаж баштового крану, обслуговування та експлуатація баштового крану) на загальну суму 532917,04 грн., що підтверджується актами наданих послуг № 484 від 30.12.2013р. на суму 52000 грн., № 25 від 31.01.2014р. на суму 43614 грн., № 51 від 27.02.2014р. на суму 65130,24 грн., № 94 від 31.03.2014р. на суму 67456,32 грн., № 149 від 30.04.2014р. на суму 69782,40 грн., № 213 від 31.05.2014р. на суму 53499,84 грн., № 248 від 30.06.2014р. на суму 58152 грн., № 334 від 31.07.2014р. на суму 62804,16 грн., № 377 від 31.08.2014р. на суму 60478,08 грн.

З матеріалів також вбачається, що у зв'язку з затримкою відповідачем оплати за послуги надані в липні 2014р. позивач, на підставі п. 3.2.2. договору, призупинив з 01.09.2014р. надання послуг баштового крану. Оплата за послуги надані в липні 2014р. в розмірі 62804,16 грн. була здійснена відповідачем лише 16.09.2014р. Однак, на той час у відповідача вже існувала заборгованість за послуги отримані у серпні 2014р. в розмірі 60478,08 грн.

07.10.2014р. позивач направив відповідачу Офіційне повідомлення № 349 від 03.10.2014р. в якому інформував про намір розірвати в односторонньому порядку договір, про намір демонтувати та вивезти баштовий кран, а також просив оплатити заборгованість за надані послуги в розмірі 60478,80 грн. та послуги з демонтажу та вивозу крану у розмірі 52000 грн. згідно п. 6.2. додаткової угоди № 1 від 05.11.2013р.

Листом № 06/10 від 06.10.2014р. відповідач завірив позивача, що зі свого боку буде докладати максимум зусиль для того, щоб у найкоротший термін виправити ситуацію, що склалася.

Повідомленням № 371 від 08.10.2014р. позивач інформував відповідача, що на підставі п. 3.2.2. договору призупинено надання послуг з 01.09.2014р. За період з 01.09.2014р. по 06.10.2014р. жоден працівник ТОВ «Запорізький тепло-енерго проект» не звертався до ТОВ "Фірма "Авіатехсервіс" з проханням поновити роботу баштового крану. Також позивач повідомив, що співпраця між сторонами неможлива та, що 13.10.2014р. договір буде в односторонньому порядку розірваний. Даним повідомленням позивач також вимагав від відповідача оплатити заборгованість за надані послуги у серпні 2013р. в розмірі 60478 грн., простій баштового крану у вересні в розмірі 15117,44 грн., а також послуги з демонтажу та вивозу баштового крану у розмірі 52000 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач зобов'язання за договором надання послуг № 42/13 від 05.11.2013р. належним чином не виконав, послуги баштового крану за серпень 2014р. в розмірі 60478, 08 грн. не сплатив.

Крім того, згідно умов договору на відповідача покладено обов'язок по оплаті послуг з демонтажу та вивозу баштового крану в загальному розмірі 52000 грн. (п. 1.2. договору, п. 5.4, п. 5.5 додаткової угоди № 1 від 05.11.2013р.).

04.11.2014р. позивач направив відповідачу рахунок на оплату замовлення № 523 від 29.10.2014р. на суму 52000 грн. та акт здачі-приймання робіт (надання послуг) на суму 52000 грн.

Акт залишився з боку відповідача не підписаним, рахунок не сплаченим.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів виконання зобов'язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми основного боргу не надав.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за договором надання послуг № 42/13 від 05.11.2013р. в розмірі 112478,08 грн. підтверджується матеріалами справи.

Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 112478,08 грн. основного боргу є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 4270,92 грн. за загальний період з 11.08.2014р. по 13.11.2014р. та штрафу за простій баштанового крану з 01.09.2014р. по 13.10.2014р. в розмірі 20934,72 грн.

Статтею 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.1.1. договору сторони визначили, що за несвоєчасне здійснення розрахунків за договором відповідач несе відповідальність у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, встановленої на день виникнення прострочення від суми заборгованості, за кожен день прострочення.

Відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Слід зазначити, що пеня позивачем нарахована за порушення грошового зобов'язання за актами № 334 від 31.07.2014р., № 377 від 31.08.2014р. та № 519 від 03.11.2014р.

Факт порушення грошових зобов'язань відповідачем є доведеним, період та розмір заявленої до стягнення пені визначний позивачем вірно, а тому вимога про стягнення з відповідача суми 4270,92 грн. пені підлягає задоволенню.

Згідно п. 7.1.4. договору за простій баштового крану з вини замовника останній несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 25% вартості однієї машино-години роботи баштового крану за кожну годину простою баштового крану.

Нарахування позивачем штрафу є обґрунтованим, законним та відповідає приписам ст.ст. 230, 231 ГК України, абз. 2 п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань».

Розрахунок штрафу здійснено позивачем вірно, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача суми 20934,72 грн. штрафу підлягає задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 512,51 грн. - 3% річних за загальний 11.08.2014р. по 13.11.2014р. та суму 2256,29 грн. інфляційних втрат за загальний період з серпня 2014р. по вересень 2014р.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив, що розрахунок здійснений вірно.

Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 512,51 грн. 3% річних є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Перевіривши розрахунок втрат від інфляції, суд встановив, що розрахунок здійснений не вірно. Так, позивачем нараховані інфляційні за серпень 2014р. на суму заборгованості в розмірі 62804,16 грн. та за вересень 2014р. на суму заборгованості в розмірі 60478,08 грн. Тоді як відповідно до приписів пункту 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Отже нарахування інфляційних втрат за серпень на суму 62804,16 грн. заборгованості за липень є неправомірним, оскільки обов'язок зі сплати цієї суми згідно договору встановлено до 11.08.2014р.; нарахування інфляційних втрат за вересень на суму 60478,08 грн. заборгованості за серпень є неправомірним, оскільки обов'язок зі сплати цієї суми згідно договору встановлено до 11.09.2014р.

Згідно ж п. 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Згідно розрахунку інфляційних втрат позивача періодом часу протягом якого мало місце невиконання зобов'язання (і відповідно здійснено нарахування інфляційних втрат) на суму 62804,16 грн. є серпень, на суму 60478,08 грн.- вересень.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача суми 2256,29 грн. інфляційних втрат.

Доводи відповідача, викладені у відзиві спростовують наведеним вище, а також наступним. Щодо посилання відповідача на ту обставину, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту виконання ним послуг з демонтажу та вивозу баштового крану загальною вартістю 52000 грн., а також на не підписаний з боку відповідача акт здачі-приймання робіт № 519 від 03.11.2014р. на суму 52000 грн., слід зазначити наступне. Із змісту п. 6.2. договору та до п. 6.2. додаткової угоди слідує, що вартість робіт з демонтажу та вивозу баштового крану в розмірі 52000 грн. сплачується відповідачем до початку виконання таких робіт, при цьому, акт прийму-передачі (повернення) баштового крану та акт наданих послуг з демонтажу підписується сторонами протягом одного дня після вивезення баштового крану. Крім того, повідомленням № 371 від 08.10.2014р. позивач інформував відповідача, зокрема, про те, що подальша співпраця неможлива, вимагав, в т.ч., оплатити послуги з демонтажу та вивозу баштового крану у розмірі 52000 грн. 04.11.2014р. позивач направив відповідачу акт здачі-приймання робіт № 519 від 03.11.2014р. на суму 52000 грн. та рахунок на оплату, що підтверджується фіскальним чеком № 5562 та описом вкладення у цінний лист від 04.11.2014р., копії яких містяться в матеріалах справи. Щодо посилання відповідача про відсутність доказів простою баштового крану, то зазначене спростовується матеріалами справи, зокрема, численним листуванням сторін, натомість відповідачем в порушення приписів ст. 33 ГПК України доказів зворотнього не надано.

Таким чином, в цілому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький тепло-енерго проект" (69013, м. Запоріжжя, вул. Блакитна, буд. 4; фактична адреса: 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 113; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Авіатехсервіс" (03124, м. Київ, бул. І.Лепсе, буд. 8; ) суму 112478 (сто дванадцять тисяч чотириста сімдесят вісім) грн. 08 коп. основного боргу, суму 4270 (чотири тисячі двісті сімдесят) грн. 92 грн. пені, суму 20934 (двадцять тисяч дев'ятсот тридцять чотири) грн. 72 коп. штрафу, суму 512 (п'ятсот дванадцять) грн. 51 коп. - 3% річних, суму 2763 (дві тисячі сімсот шістдесят три) грн. 92 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Суддя О.С. Боєва

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Повне рішення підписано 16.02.2015р.