ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 р. Справа № 923/156/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом прокурора Горностаївського району Херсонської області в інтересах держави в особі

позивача-1 - Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області, с.Каїри Горностаївського району Херсонської області

позивача-2 - Каїрського багатогалузевого госпрозрахункового підприємства по обслуговуванню сільського населення "Промінь", с. Каїри Горностаївського району Херсонської області

до: фермерського господарства "Таїсія", с. Каїри Горностаївського району Херсонської області

про визнання договору недійсним та зобов'язання повернути майно

за участю ст. прокурора відділу прокуратури Херсонської області Бобровського О.В., посв. від 01.03.2013р.

та представників сторін:

від позивача-1 - уповноважена особа Надєєва Ю.О., довір. від 16.02.2015р.

від позивача-2 - не прибули

від відповідача - не прибули

Прокурор Горностаївського району Херсонської області в інтересах держави в особі Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області (позивач-1) та Каїрського багатогалузевого госпрозрахункового підприємства по обслуговуванню сільського населення "Промінь" (позивач-2) звернувся до суду з позовом до фермерського господарства "Таїсія" (відповідач) про визнання недійсним з моменту укладення договору оренди № 1 системи зрошення внутрішньогосподарської мережі та дощувальних машин, укладений між позивачем-2 та відповідачем.

Крім того, прокурор просить зобов'язати відповідача повернути позивачу-2 об'єкти системи зрошення внутрішньогосподарської мережі та дощувальних машин вартістю 162884,80 грн., наданих в оренду на підставі договору оренди № 1 системи зрошення внутрішньогосподарської мережі та дощувальних машин, що укладений між позивачем-2 та відповідачем від 12.01.2015 р., та акту прийому-передачі об'єкта оренди до договору від 12.01.2015 р.

Прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить визнати недійсним договір на підставі ст. 203, 215 ЦК України, посилаючись на те, що він укладений з порушенням вимог діючого законодавства та підлягає визнанню недійсним.

Позивач-1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

Позивач-2 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому ухвали від 02.02.2015року про порушення провадження у справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора та представника позивача-1, суд -

в с т а н о в и в:

П. 6 рішення XI сесії VI скликання Каїрської сільської ради № 109 від 16.12.2011 р. вирішено передати в управління та визнати балансоутримувачем з внесенням вартості внутрішньогосподарські меліоративні системи та дощувальну техніку, які знаходяться на території Каїрської сільської ради, а саме: польові трубопроводи протяжністю 16417 м, дощувальну техніку - 18 дощувальних машин "Фрегат" до статутного фонду Каїрського багатогалузевого госпрозрахункового підприємства по обслуговуванню сільського населення "Промінь".

Як вбачається з п.п. 6.2, 6.3 вищезазначеного рішення, Каїрському БГПОСН "Промінь" в особі директора Малиша Ю.Л., як балансоутримувачу зазначеного у п. 6 рішення, надано право укладати договори оренди, про що інформувати на пленарному засіданні сесії сільської ради.

Судом встановлено, що 12.01.2015 р. між Каїрським багатогалузевим госпрозрахунковим підприємством по обслуговуванню сільського населення "Промінь" та фермерським господарством "Таїсія" укладено договір оренди № 1 (далі договір) системи зрошення внутрішньогосподарської мережі та дощувальних машин на умовах платного користування строком на 364 дні.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору Каїрське БГПОСН "Промінь" передало в оренду фермерському господарству "Таїсія" напірний трубопровід від насосної станції № 4 Сірогозького МК до зрошувальної ділянки, на умовах спільного користування з іншими орендарями, внутрішньогосподарську водопровідну мережу на контурах № 31, № 41, №42, ДМ "Фрегат" ДМУ-Б-572-90 - контур поля № 31, ДМ "Фрегат" ДМУ-Б-434-80 - контур поля № 41, ДМ "Фрегат" ДМУ-Б-434-80 - контур поля № 42, ДМ "Фрегат" ДМУ-Б-434-80 - контур поля № 42. Загальна кількість дощувальних машин "Фрегат", що надаються в оренду складає 4 одиниці та водонапірна мережа.

Згідно з п. 1.3 договору загальна вартість майна становить 162884,80 грн.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що за користування майном на умовах договору орендар сплачує орендодавцю орендну плату в розмірі 15% від балансової вартості в сумі 29319,26 грн., в тому числі ПДВ 20% - 4886,54 грн. за 364 дні.

Матеріали справи містять акт приймання-передачі від 12.01.2015 р., з якого вбачається, що Каїрське БГПОСН "Промінь" фактично передав, а ФГ "Таїсія" прийняло в користування визначене у договорі майно.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 ГК України істотними умовами договору є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Статтею 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено вичерпний перелік істотних умов договору оренди комунального майна.

Відповідно до положень ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст. 207 ГК України відсутність в договорі оренди хоча б однієї з істотних умов є підставою для визнання договору недійсним.

Матеріали справи свідчать про те, що в порушення вимог ст. 10 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" у вищевказаному договорі не зазначені такі істотні умови як індексація орендної плати, страхування орендарем взятого в оренду майна, обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Крім того, п. 5.1 договору визначено, що орендодавець має право контролювати наявність, стан, напрямки та ефективність використання майна, переданого в оренду за цим договором, проте порядок здійснення такого контролю за станом об'єкта оренди договором не визначено.

Відповідно до п. 2.9. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", на підставі статті 215 ЦК України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України, передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України, передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частина 1 ст. 203 ЦК України визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (на що посилається позивач в обґрунтування своїх вимог).

Матеріали справи містять лист Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області від 21.01.2015 р., яким повідомляється, що перед укладанням договору незалежна оцінка переданого в оренду майна не проводилася.

Частина 2 статті 284 ГК України передбачає, що оцінка об'єкта оренди здійснюється за відновною вартістю, крім об'єктів оренди державної та комунальної власності, оцінка яких здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлює, що оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України та те, що оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди.

Пунктом 1 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 629 від 10.08.1995 р. (далі Методика) передбачено, що відповідно до цієї Методики проводиться оцінка майна державних підприємств, установ та організацій, іншого окремого індивідуального визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, що передається в оренду.

Пунктом 2 Методики встановлено, що оцінка об'єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об'єктів згідно з положеннями оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати.

Вищезазначене свідчить, що вказаний правочин між орендодавцем та орендарем суперечить вимогам законодавства України та інтересам держави та суспільства, в тому числі ст. ст. 10, 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно ст. 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Аналогічні положення закріплено ст. 638 ЦК України, ст. 180 ГК України.

Відповідно до п. 3.1 договору, між сторонами досягнуто домовленості, що строк його дії рахується з 31.03.2015 р. до 30.03.2016 р. включно.

В п.п. 2.1-2.3 договору зазначено, що майно вказане в п. 1.2 договору, повинно бути передано орендодавцем та прийнято орендарем протягом 10 днів з моменту підписання договору. Передача в оренду здійснюється відповідними спеціалістами сторін згідно акта приймання-передачі майна, в якому вказується перелік та найменування майна, який є невід'ємною частиною договору. З моменту підписання акта приймання-передачі, орендар вступає в фактичне користування майном і бере на себе обов'язок охороняти його до моменту передачі орендодавцю.

Судом встановлено, що згідно акту приймання-передачі від 12.01.2015 р. зазначене в договорі майно було передано орендодавцем орендарю, а тому орендар ФГ "Таїсія" вступив в фактичне користування майном.

Статтею 236 ЦК України встановлено, що недійсний правочин є недійсним з моменту його вчинення, але якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх в майбутньому припиняється.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 207 ГК України, виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або частково, припиняється з дня набрання рішення законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі, якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним на майбутнє.

Враховуючи те, що сторони досягли згоди про те, що дія укладеного договору розпочнеться з 31.03.2015 р., однак фактично об'єкт оренди був переданий орендарю згідно акта приймання-передачі від 12.01.2015 р., то вищевказане є підставою для визнання договору оренди від 12.01.2015 р. недійсним з моменту укладання. Вказане, в свою чергу, згідно ст. 216 ЦК України, тягне за собою наслідок у вигляді повернення до комунальної власності територіальної громади переданого за вказаним договором оренди майна.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені прокурором позовні вимоги документально підтверджені, а отже такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним договір оренди № 1 системи зрошення внутрішньогосподарської мережі та дощувальних машин, укладений між Каїрським багатогалузевим госпрозрахунковим підприємством по обслуговуванню сільського населення "Промінь" та фермерським господарством "Таїсія" від 12.01.2015 р. з моменту укладання.

3. Зобов'язати фермерське господарство "Таїсія" (74612, Херсонська область, Горностаївський район, с. Каїри, вул. Зелена, 44, ) повернути Каїрському багатогалузевому госпрозрахунковому підприємству по обслуговуванню сільського населення "Промінь" (74612, Херсонська область, Горностаївський район, с. Каїри, вул. Леніна, 44, ) об'єкти системи зрошення внутрішньогосподарської мережі та дощувальних машин вартістю 162884,80 грн., наданих в оренду на підставі договору оренди № 1 системи зрошення внутрішньогосподарської мережі та дощувальних машин, що укладений між Каїрським багатогалузевим госпрозрахунковим підприємством по обслуговуванню сільського населення "Промінь" та фермерським господарством "Таїсія" від 12.01.2015 р., та акту прийому-передачі об'єкта оренди до договору від 12.01.2015 р.

4. Стягнути з фермерського господарства "Таїсія" (74612, Херсонська область, Горностаївський район, с. Каїри, вул. Зелена, 44, ) в доход державного бюджету на р/р № 3002 в ГУДКСУ у Херсонській області МФО 852010 одержувач УДКСУ у місті Херсоні, призначення платежу: судовий збір, код 03500045 - 2436грн. 00коп. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.02.2015 р.

Суддя В.П.Ярошенко