РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015Справа №910/27663/14

За позовом Карпенка Владислава Олеговича

До Публічного акціонерного товариства «Вторес»

Про визнання недійсним п. 7.4.7.1. статуту та зобов'язання вчинити дії

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Кравченко В.В. - по дов. № 7/3 від 24.04.2014

від відповідач Солтва Н.Б. - по дов. № б/н від 20.01.2015

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Карпенка Владислава Олеговича до Публічного акціонерного товариства «Вторес» про:

- визнання недійсним п. 7.4.7.1. статуту Публічного акціонерного товариства «Вторес»;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Вторес» (уповноважених осіб товариства) привести норми статуту товариства, що регулюють проведення перевірки фінансової діяльності товариства, у відповідність з нормами Закону України «Про акціонерні товариства» та зареєструвати відповідні змінило статуту Публічного акціонерного товариства «Вторес».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є акціонером ПАТ «Вторес» та має право на участь в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку тощо. Товариство діє на підставі статуту, затвердженого загальними зборами ВАТ «Вторес» (протокол загальних зборів № 1 від 04.08.2011) зареєстрованого в Оболонській районній в м. Києві державній адміністрації 09.08.2011. Пунктом 7.4.7.1 цього статуту передбачено, що ревізор здійснює перевірку фінансово-господарської діяльності товариства. Вищезазначений пункт статуту суперечить нормам, передбаченим ст. 73 Закону України «Про акціонерні товариства» і встановлює невідповідність кількості осіб (членів ревізійної комісії), що повинні бути обрані загальними зборами для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності товариства, відповідно до кількості акціонерів товариства. Станом на час звернення в товариству понад 175 акціонерів. Отже, відповідно до ст. 73 Закону України «Про акціонерні товариства» у статуті повинно бути встановлено обрання загальними зборами виключно ревізійної комісії, а не ревізора, як передбачено на даний час. Тому позивач вважає, що пункт 7.4.7.1 статуту має бути визнано недійсним та зобов'язано привести норми даного пункту у відповідність норм ст. 73 ЗУ «Про акціонерні товариства» з подальшою реєстрацією відповідних змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 порушено провадження у справі № 910/27663/14 та призначено справу до розгляду на 13.01.2015.

Позивачем 25.12.2014 та 13.01.2015 до відділу діловодства суду у відповідності до ст. 38 Господарського процесуального України подано клопотання про витребування у довідки щодо реєстру акціонерів Публічного акціонерного товариства «Вторес» - кількість акціонерів на момент видачі довідки.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 12.01.2015, проти позову заперечує посилаючись на те, що відсутні одночасно три необхідні складові за яких можливе визнання недійсними установчих документів таких як: на момент розгляду справи установчі документи не відповідають вимогам законодавства; порушення, допущенні при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунені; відповідні положення установчих документів порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача. Із змісту статуту вбачається, що положення п. 7.4.7.1 повністю відповідають положенням Закону України «Про акціонерні товариства». Так, очевидно, що поняття «ревізійної комісії» та «ревізора» ототожнюються в п. 7.4.7.1, так як власне сам пункт починається з речення «Ревізійна комісія (ревізор)»; обрання виключно шляхом кумулятивного голосування. Відповідне положення статуту не мало б сенсу, якби йшлося про обрання лише однієї особи-ревізора, а не ревізійної комісії. У постанові Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів № 04/02/5824/ПП від 22.12.2014 встановлено порушення в частині обрання ревізора, а не ревізійної комісії, проте не встановлено невідповідності положень статуту Закону України «Про акціонерні товариства». Положення пункту 7.4.7.1 можуть бути прикладом невдалої юридичної техніки, проте вони повністю відповідають законодавству. Відсутні обставини, що унеможливлюють прийняття загальними зборами акціонерів ПАТ «Вторес» рішень про приведення положень статуту у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» (разом з тим, як доведено вище, положення Статуту відповідають Закону). Загальними зборами Акціонерного товариства 20.08.2014 (протокол № 2) дійсно було допущено помилку при обранні ревізійної комісії, так як обрано лише одного ревізора (залишено ревізором товариства колишнього ревізора, так як не запропоновано інших кандидатур). Разом з тим, відсутні будь-які обставини, які б перешкоджали обранню ревізійної комісії на найближчих Загальних зборах акціонерів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/27663/14 від 13.01.2015, у зв'язку з неявкою представника відповідача в засідання суду, частковим невиконанням позивачем вимог ухвали про порушення провадження у справі від 11.12.2014 та необхідністю витребування у відповідача доказів, розгляд справи було відкладено на 22.01.2015.

Позивачем 21.01.2015 до відділу діловодства суду подано письмові пояснення щодо позовних вимог.

Відповідачем в судовому засіданні 22.01.2015 пояснення щодо неможливості повідомлення кількості акціонерів станом на 10.12.2014, разом з цим повідомляє, що станом на 20.08.2014 кількість акціонерів становила 176 осіб.

Позивачем 22.01.2015 до відділу діловодства суду у відповідності до ст. 38 Господарського процесуального України подано клопотання про витребування у Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» довідку щодо реєстру акціонерів ПАТ «Вторес» з вказівкою кількості станом на 10.12.2014 та довідку щодо депозитарної установи, яка обслуговує емітента ПАТ «Вторес».

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/27663/14 від 22.01.2015 клопотання задоволено повністю та витребувано у Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» відповідні довідки.

В судовому засіданні 22.01.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 05.02.2015.

Позивачем 21.01.2015 до відділу діловодства суду було подано клопотання про продовження строку вирішення спору у справі № 910/27663/14 на 15 днів.

Позивачем 05.02.2015 до відділу діловодства суду подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд визнати недійсним пункт 7.4.7.1 статуту Публічного акціонерного товариства «Вторес» , адреса: 04073, м. Київ, вул. Марка Вовчка, 16 б; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Вторес» (, адреса: 04073. м. Київ, вул. Марка Вовчка, 16 б) уповноважених осіб Публічного акціонерного товариства «Вторес» привести положення статуту товариства, що регулюють проведення перевірки фінансової діяльності товариства, у відповідність з нормами Закону України «Про акціонерні товариства» та зареєструвати відповідні зміни до Статуту Публічного акціонерного товариства «Вторес» .

Позивачем 05.02.2015 до відділу діловодства суду подано клопотання про витребування у Публічного акціонерного товариства «Вторес» інформаційну довідку про акціонерів-юридичних осіб та спільної кількості акціонерів фізичних осіб Публічного акціонерного товариства «Вторес» із зазначенням кількості акцій, якими вони володіють, на підставі реєстру власників іменних цінних паперів Публічного акціонерного товариства «Вторес» станом на 10.12.2014.

Судом відмовлено в задоволенні клопотання про витребування документів, оскільки воно не відповідає вимогам ст. 38 Господарського процесуального кодексу України та документи, що просить витребувати позивач не підтвердять обставин справи, необхідних для вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2015 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/27663/14 на 15 днів.

Відповідач у поясненнях, що надійшли до суду 30.01.2015 зазначає, що позивачем: не спростовано і при наданні пояснень проігноровано, що поняття ревізора та ревізійної комісії ототожнюється у першому реченні п. 7.4.7.1. статуту; не наведено правових підстав, за яких відсутність визнання кількісного складу ревізійної комісії в положеннях статуту призводить до недійсності таких положень Дане питання може вирішуватись безпосередньо загальними зборами відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про акціонерні товариства»; не надано контраргументів щодо встановлення у статуті порядку обрання ревізійної комісії лише шляхом кумулятивним голосуванням, що повністю відповідає положенням абз. 3 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про акціонерні товариства».

В судовому засіданні 05.02.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 12.02.2015.

В судовому засіданні 12.02.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалось фіксування судового процесу у даній справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За змістом статті 116 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Як вбачається з матеріалів справи Карпенко Владислав Олегович є учасником Публічного акціонерного товариства «Вторес», частка якого становить 1,6003 відсотків статутного капіталу товариства, що в грошовому еквіваленті становить 4 012,50 грн.

Статут Публічного акціонерного товариства «Вторес» (Товариство) затверджено рішенням загальних зборів учасників товариства, оформлених протоколом № 1 від 04.08.2011 та зареєстрована 09.08.2011 за № 9000503 державним реєстратором Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Статут).

Спір виник внаслідок того, що на думку позивача п. 7.4.7.1. Статуту не відповідає ст. 73 Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки зазначеним пунктом статуту визначено обрання загальними зборами ревізора, а має бути встановлено обрання ревізійної комісії, так як в товаристві понад 175 акціонерів.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про акціонерні товариства» установчим документом акціонерного товариства є його статут.

Відповідно до ст. 154 Цивільного кодексу України установчим документом акціонерного товариства є його статут. Статут акціонерного товариства крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, має містити відомості про: розмір статутного капіталу; умови про категорії акцій, що випускаються товариством, та їхню номінальну вартість і кількість; права акціонерів; склад і компетенцію органів управління товариством та про порядок ухвалення ними рішень. У статуті акціонерного товариства мають також міститися інші відомості, передбачені законом.

Відповідно до п. 7.4.7.1 Статуту Ревізійна комісія (ревізор).

Ревізор здійснює перевірку фінансово-господарської діяльності Товариства.

Загальні збори обирають Ревізора. Ревізор обирається виключно шляхом кумулятивного голосування з числа фізичних осіб, які мають повну цивільну дієздатність, та/або з числа юридичних осіб - акціонерів. Ревізор може обиратися для проведення спеціальної перевірки фінансово- господарської діяльності Товариства або на визначений період. Строк повноважень Ревізора 3 роки.

Не можуть бути Ревізором:

1) член Наглядової ради;

2) Генеральний директор Товариства;

3) особа, яка не має повної цивільної дієздатності;

4) члени інших органів Товариства.

Ревізор не може входити до складу лічильної комісії Товариства.

Права та обов'язки Ревізора визначаються положенням про Ревізора, а також договором, що надається з ним.

Ревізор має право вносити пропозиції до порядку денного Загальних зборів та вимагати скликання позачергових Загальних зборів.

Ревізор має право бути пристутнім на засіданні Наглядової ради товариства та брати участь в обговоренні питань порядку денного з правом дорадчого голосу у випадках, якщо він є Ініціатором такого засідання або є запрошеними на таке засідання.

Ревізор проводить перевірку фінансово-господарської діяльності акціонерного товариства за результатами фінансового року. За підсумками перевірки фінансово-господарської діяльності акціонерного товариства за результатами фінансового року, не пізніше 30 березня року, наступного за звітним, Ревізор готує висновок, в якому міститься інформація про:

- підтвердження достовірності та повноти даних фінансової звітності за відповідний період;

- факти порушення законодавства під час провадження фінансово-господарської діяльності, а також встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку та подання звітності.

Товариство забезпечує доступ Ревізора до інформації в межах, що не повинні порушувати встановлені державою строки подання звітності та бути причиною зупинки фінансово-господарської діяльності товариства.

Згідно зі ст. 73 Закону України «Про акціонерні товариства» для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності акціонерного товариства загальні збори можуть обирати ревізійну комісію (ревізора).

В акціонерних товариствах з кількістю акціонерів - власників простих акцій товариства до 100 осіб може запроваджуватися посада ревізора або обиратися ревізійна комісія, а в товариствах з кількістю акціонерів - власників простих акцій товариства більше 100 осіб може обиратися лише ревізійна комісія.

Члени ревізійної комісії в акціонерних товариствах обираються виключно шляхом кумулятивного голосування з числа фізичних осіб, які мають повну цивільну дієздатність, та/або з числа юридичних осіб - акціонерів. Голова ревізійної комісії обирається членами ревізійної комісії з їх числа простою більшістю голосів від кількісного складу ревізійної комісії, якщо інше не передбачено статутом товариства.

Сторонами не заперечується та обставина, що Товариство має понад 100 акціонерів.

Спірний пункт Статуту не зважаючи на згадку в назві «Ревізійна комісія (ревізор)» фактично містить положення щодо обрання ревізора, а не ревізійної комісії. Не містить вимог щодо кількісного складу ревізійної комісії.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 13 від 24.10.2008 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту.

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 13 від 24.10.2008 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» відповідно до вимог статей 88, 143, 154 ЦК, статей 57, 82 ГК, статей 4, 37, 51, 65, 67, 76 Закону про господарські товариства, статей 27, 30 Закону про державну реєстрацію суди вправі визнати недійсними установчі документи товариства за одночасної наявності таких умов:

- на момент розгляду справи установчі документи не відповідають вимогам законодавства;

- порушення, допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунені;

- відповідні положення установчих документів порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 13 від 24.10.2008 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Суд дійшов висновку, що оспорювані положення п. 7.4.7.1. Статуту Публічного акціонерного товариства «Вторес» не відповідають вимогам ст. 73 Закону України «Про господарські товариства».

При цьому суд вважає, що порушення, допущені при прийнятті та затвердженні Статуту Публічного акціонерного товариства «Вторес» 2011 року можуть бути усуненні шляхом внесення відповідних змін до нього.

Згідно ст. 41 Закону України «Про господарські товариства» до компетенції загальних зборів належить внесення змін до статуту товариства.

У відповідності зі ст. 43 Закону України «Про господарські товариства» будь-який з акціонерів має право вносити свої пропозиції щодо порядку денного загальних зборів не пізніш як за 30 днів до їх скликання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем не наведено та з матеріалів справи не вбачається неможливість усунення порушень, допущених при прийнятті та затвердженні Статуту Публічного акціонерного товариства «Вторес» 2011 року шляхом внесення до нього змін, затвердження його в новій редакції та реєстрації, а також внесення пропозицій на розгляд даного питання на загальних зборах товариства.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З урахуванням наведеного право позивача на звернення до суду виникає у зв'язку порушенням або оспорюванням його права.

Проте позивачем не доведено факту порушення, оспорювання або невизнання його прав спірним пунктом Статуту Публічного акціонерного товариства «Вторес» 2011 року.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання недійсним п. 7.4.7.1. Статуту необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Разом з цим, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог про зобов'язання відповідача внести зміни до Статуту.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Карпенка Владислава Олеговича є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Вторес» (04073, м. Київ, вул. Марка Вовчка, 16-Б, ), уповноважених осіб Публічного акціонерного товариства «Вторес» привести положення статуту товариства, що регулюють проведення перевірки фінансової діяльності товариства, у відповідність з нормами Закону України «Про акціонерні товариства» та зареєструвати відповідні зміни до Статуту Публічного акціонерного товариства «Вторес».

3. В іншій частині в позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Вторес» (04073, м. Київ, вул. Марка Вовчка, 16-Б, ) на користь Карпенка Владислава Олеговича (09100, Київська область, м. Біла Церква, пров. Осводівський, 4, кв. 1, ідентифікаційний номер ) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 18.02.2015.

СуддяВ.В. Сівакова