ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р. Справа № 909/1042/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

Желік М.Б.

при секретарі Карпенко В.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія", м.Івано-Франківськ від 27.11.2014р. №17/27-14

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2014 р.

у справі № 909/1042/14

за позовом: Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія", м. Івано-Франківськ

про: внесення змін до п.п. 4, 7 договору оренди земельної ділянки від 20.04.2007 р., укладеного між Івано-Франківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія", посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Басай Р. М., зареєстрованого у Івано-Франківському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії центру ДЗК при Держкомземі України про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 04.06.2007 р. за № 17, шляхом викладення їх в наступній редакції: "п. 4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 22 211 725,47 (двадцять два мільйони двісті одинадцять тисяч сімсот двадцять п'ять) гривень 47 копійок", "п. 7. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 666 352,00 грн. (шістсот шістдесят шість тисяч триста п'ятдесят дві) гривні 00 копійок на рік на основі розрахунку, поданого Орендарем протягом місяця з дня виникнення права користування земельною ділянкою. Розмір орендної плати підлягає щорічному уточненню відповідно до п. 8 цього Договору".

За участю представників сторін:

від позивача: Буджак В.М. - представник за довіреністю № 2191/01-20/66-1 від 06.01.2015 р.;

від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2014 р. у справі № 909/1042/14 (суддя Шіляк М.А.) позов Івано-Франківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія" про внесення змін до п.п. 4, 7 Договору оренди земельної ділянки від 20.04.2007 р. задоволено. Внесено зміни до п.п. 4, 7 договору оренди земельної ділянки від 20.04.2007 р., укладеного між Івано-Франківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія", посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Басай Р. М., зареєстрованого у Івано-Франківському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії центру ДЗК при Держкомземі України, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 04.06.2007 р. за № 17, шляхом викладення їх в наступній редакції: "п. 4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 22 211 725,47 (двадцять два мільйони двісті одинадцять тисяч сімсот двадцять п'ять) гривень 47 копійок" та "п. 7. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 666 352,00 грн. (шістсот шістдесят шість тисяч триста п'ятдесят дві) гривні 00 копійок на рік на основі розрахунку, поданого Орендарем протягом місяця з дня виникнення права користування земельною ділянкою. Розмір орендної плати підлягає щорічному уточненню відповідно до п. 8 цього Договору". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія" на користь Івано-Франківської міської ради 1218,00 грн. - судового збору.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2014 р. у справі № 909/1042/14, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія" - подав апеляційну скаргу.

Зокрема, у поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає про те, що як Цивільний кодекс України (ст.ст.525, 632) так і Закон України «Про оренду землі» (ст.ст. 23, 30) вказують, що зміна розміру орендної плати можлива тільки за взаємною згодою сторін, якщо інше прямо не передбачене умовами договору. Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Пункт 29 Договору оренди землі укладений між позивачем та відповідачем встановлює, що зміна умов договору здійснюється виключно у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Оскільки договір оренди землі був нотаріально посвідчений, то й зміни до нього, як зазначає скаржник, мали бути здійснені у відповідній формі. Ні договором, ні типовим договором оренди землі не передбачена така підстава для перегляду орендної плати за землю, як збільшення грошової оцінки землі. Незважаючи на те, що нова нормативно-грошова оцінка земель м.Івано- Франківська набула чинності 01.01.2012р., пропозицію внести зміни до договору оренди землі по вул.Національної Гвардії, 14-6, Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія" отримало тільки в червні 2014р.. при цьому пропоновані 3 примірники додаткової угоди були з відкритою датою (без зазначення числа, місяця та року), що як наслідок унеможливлювало підписання таких договорів зі сторони відповідача.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.14 р. у справі №909/1042/14 та відмовити у позові.

Автоматизованою системою документообігу суду справу №909/1042/14 розподілено для розгляду головуючому - судді Гнатюк Г.М..

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 року у склад колегії для розгляду вищезазначеної справи введено суддів Кравчук Н.М. та Мирутенка О.Л..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 року прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія" на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2014 р. у справі №909/1042/14 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні 27.01.15 р. на 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 27.01.15 року розгляд справи відкладався з підстав, викладених у ній.

Розпорядженням керівника апарату № 11 від 09.02.15 року здійснено повторний автоматичний розділ справи № 909/1042/14, у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Гнатюк Г.М..

Довідкою про автоматичний розподіл справ між суддями від 09.02.15 року, справу № 909/1042/14 призначено судді -доповідачу Костів Т.С. та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме: судді Желік М.Б. та Марко Р.І..

Ухвалою суду від 10.02.15 року розгляд справи відкладався з підстав, викладених у ній.

Представнику позивача роз'яснено його права та обов'язки згідно зі ст. 22 ГПК України.

У судове засідання 17.02.2015 р. представник позивача з'явився, проти доводів апеляційної скарги заперечив, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, апеляційну скаргу без задовлення. Окрім того, надав усні пояснення по суті спору.

Представник скаржника в судове засідання 17.02.15 року повторно не з'явився, причин неявки суду не довів, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції'', у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановлено судом першої інстанції, 20.04.2007 р. між Івано-Франківською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія" (орендар) укладено договір оренди землі, зареєстрований у Івано-Франківському міському відділенні Івано-Франківської регіональної філії центру ДЗК при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.06.2007 р. за № 17.

Відповідно до п. 1 договору, орендодавець на підставі рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.08.2005 р. по справі № 16/253 надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування (оренду) земельну ділянку для будівництва і обслуговування багатоквартирних житлових будинків з закладами громадського призначення по вул. Національної Гвардії, 14-б, терміном на десять років (п. 6 договору). В оренду передається земельна ділянка площею 9,4064 гектара відповідно до плану (схеми) розташування, що додається (п. 2 договору).

У пункті 4 договору зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 8794451,39 грн.. Вказана нормативно грошова оцінка орендованої земельної ділянки розрахована у відповідності до матеріалів нормативно грошової оцінки, затвердженої рішенням сесії міської ради від 12.03.1999 р.

Згідно п. 7 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем (відповідачем) у грошовій формі в розмірі 154782 гривні на рік на основі розрахунку, поданого орендарем (відповідачем) протягом місяця з дня виникнення права користування земельною ділянкою. Розмір орендної плати підлягає щорічному уточненню відповідно до п. 8 цього договору.

Пунктом 8 договору визначено, що розрахунок орендної плати складається на підставі даних державного земельного кадастру за станом на перше січня поточного року і щороку подається орендарем (відповідачем) орендодавцеві (позивачу) до першого лютого поточного року з розбивкою річної суми земельного податку рівними частинами за місяцями. При складанні розрахунку орендної плати враховується коефіцієнт індексації грошової оцінки земель, що встановлюється згідно з чинним законодавством.

Пунктом 10.1 Положення про оренду земельних ділянок комунальної власності у м. Івано-Франківську, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 19.06.2014 р. № 1446-45 регламентовано, що розмір орендної плати переглядається щороку у разі зміни нормативно-грошової оцінки землі, розмірів земельного податку, зміни ставок орендної плати, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 25.06.2011 р. № 248-10/1 внесено зміни до рішення міської сесії міської ради від 10.07.2008 р. "Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земель м. Івано-Франківськ", а саме затверджено матеріали нормативної грошової оцінки та вказано, що дана нормативно грошова оцінка набирає чинності з 01.01.2012 р.. Відтак, з 01.01.2012 р. на території м. Івано-Франківська діє нова нормативно грошова оцінка земель м. Івано-Франківська, яку у встановленому законом порядку оприлюднено у газеті "Західний кур'єр" 30 червня - 6 липня 2011 р. № 26(1287).

Управлінням земельних відносин виконавчого комітету міської ради на підставі наданих відділом Держземагентства в м. Івано-Франківську витягів із технічної документації про нормативно-грошову оцінку орендованої відповідачем земельної ділянки по вул. Національної Гвардії, 14 б, проведено розрахунок розміру орендної плати, що має здійснюватись відповідачем, як орендарем. Згідно розрахунку розмір річної орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 20.04.2007 р. для будівництва і обслуговування по вул. Національної Гвардії, 14 б в м. Івано-Франківську загальною площею 9,4064 га становить 666352 грн.

Відповідно до інформації наданої головним управління міндоходів в Івано-Франківській області в листі від 05.06.2014 р. № 2696/9/09-15-15-03-35/2998 за 2012-2013 роки Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія" за користування земельною ділянкою площею 9,4064 га, сплатило 522802,18 грн. (258968,62 грн. у 2012 році та 263833,56 грн. у 2013 році) сума вказаної орендної плати визначена у податкових деклараціях є нижче 3-х кратних розмір земельного податку.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією № 921/01-18/48-в від 10.06.2014 р. щодо внесення змін до договору від 20.04.2007 р. надіславши для розгляду та підписання три примірники додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі. Скаржник відповіді на претензію не надав, договору про внесення змін до договору оренди землі від 20.04.2007 р. не підписав.

Зазначені обставини повно і правильно були встановлені судом першої інстанції та сторонами в апеляційному порядку не оскаржувались.

У відповідності до частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України.

Відповідно до п.п. 288.5.1 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Статтею 271 ПК України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII ПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України "Про оцінку земель" нормативно грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначенням розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності. Частиною 2 ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Приписами ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" встановлено, що технічна документація з грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації грошової оцінки земель.

Суд першої інстанції правильно встановив, що сторони у договорі оренди землі від 20.04.2007 р. погодили порядок здійснення розрахунку орендної плати з врахуванням індексів інфляції та змін нормативної грошової оцінки протягом дії договору, тому, починаючи з 01.01.2012 р. - дата набрання чинності нормативно грошової оцінки, суму орендної плати за землю відповідач має право визначати виходячи із нової нормативної грошової оцінки орендованої ним земельної ділянки згідно з новим витягом технічної документації про її нормативну грошову оцінку.

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Відповідно до частини першої статті 79 цього ж Закону, акти ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно проживають на відповідній території. Таке рішення позивача не оскаржувалось, недійсним не визнавалось.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ, що виникають із земельних відносин", а саме п. 2.19 у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку. Згідно зі статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Судам слід враховувати, що розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, статті 21 Закону України "Про оренду землі". Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 ГК України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору за наявності спору.

Отже, законодавство передбачає можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом, чим спростовуються посилання скаржника. Оскільки, сторонами в договорі оренди передбачена можливість збільшення розміру орендної плати (п.п. 7, 8 Договору), а орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності є регульованою, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. З урахуванням наведеного, суд першої інстанції підставно задовольнив позов.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Однак, у встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення не були доведені суду належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2014 р. у справі № 909/1042/14 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків господарського суду Івано-Франківської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатська нафтова компанія", м.Івано-Франківськ - залишити без задоволення, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2014 р. у справі № 909/1042/14 - без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

3.Матеріали справи скерувати до господарського суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 23.02.2015 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

суддя Марко Р.І.

суддя Желік М.Б.