ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2015 р. Справа № 908/4712/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача - Подсвірової Н.С., за довіреністю від 05.06.2014 року №56;

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №412 З/1-42) на рішення господарського суду Запорізької області від 11.12.2014 року у справі № 908/4712/14

за позовом Комунального підприємства "Водоканал" м. Запоріжжя,

до Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" м. Запоріжжя,

про стягнення 203094,12 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11 грудня 2014 року (суддя Давиденко І.В.) позов Комунального підприємства "Водоканал" задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18, ) на користь Комунального підприємства "Водоканал" (69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 61, ) 203094 (двісті три тисячі дев'яносто чотири) грн. 12 коп. - суми вартості за скид понаднормативних забруднень, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

Відповідач з даним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині стягнення з ДП "Запорізький титано-магнієвий комбінат" оплати за скид понаднормативних забруднень в комунальну каналізацію за період липень -серпень 2013 року у розмірі 141 089,61 грн., та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

12 лютого 2015 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№2320)

У судове засідання, яке відбулося 16 лютого 2015 року з'явився представник позивача, представник відповідача своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що відповідача не була визнана обов'язковою, а також те, що його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності за наявними матеріалами у справі.

Розглянувши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини справи.

01.09.09. між Комунальним підприємством «Водоканал» (далі - Водоканал) та Казенним підприємством «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (далі - Абонент) укладено Договір надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 17/359 (далі - Договір), відповідно до умов п. 1.1 якого, Водоканал забезпечує Абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам: вул. Теплична, 18 КП «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

Додатковою угодою № 3 від 01.01.11. до Договору змінено преамбулу Договору, а саме: Казенне підприємство «Запорізький титано-магнієвий комбінат» змінено на Державне підприємство «Запорізький титано-магнієвий комбінат», який є правонаступником усіх прав і обов'язків Казенного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат»

З матеріалів справи вбачається, що 05.09.13. лабораторією Комунального підприємства «Водоканал» був здійснений контрольний відбір проб стічних вод відповідача, що надходять до міської каналізації, при присутності представника відповідача, про що свідчить підписаний з боку Водоканалу та Абонента акт відбору проб від 05.09.13., належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.

Позивач посилається на те, що результати хімічних досліджень показали, що стічні води у контрольній точці не відповідають встановленій нормі по: загальному залізу - 1,25 мг/дм3 (при ДК - 0,65 мг/дм3).

З матеріалів справи вбачається, що про результати хімічного аналізу стічних вод Абонента було повідомлено телефонограмою 06.09.13., належним чином завірена копія якої міститься в матеріалах справи.

Позивач вказує на те, що на виконання умов Договору та вимог чинного законодавства України, Водоканалом був виконаний розрахунок розміру додаткової плати за скид понаднормативних забруднень на весь обсяг стічних вод, відведених від майданчика відповідача в мережі міськканалізації за період з 01.07.13. - 30.09.13. в сумі 203094,12 грн., про що свідчить рахунок № 17/359 від 11.10.13., належним чином завірена копія якої міститься в матеріалах справи.

Комунальним підприємством «Водоканал» на адресу Казенного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» було надіслано лист-претензію № 15814 від 11.10.13. про перерахування суми додаткової плати за скид понаднормативних забруднень, разом з протоколом аналізу стічних вод, розрахунком додаткової плати та рахунком № 17/4.

Вказаний вище лист-претензія № 15814 від 11.10.13. був отриманий відповідачем 28.10.13., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.

Матеріали справи не містять відповіді Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на вказаний вище лист-претензію позивача або доказів оплати рахунку № 17/359 від 11.10.13.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач вартість понаднормативних забруднень за скид у каналізаційну мережу за актом-рахунком 17/359 від 11.10.13. за період з 01.07.13. - 30.09.13. в розмірі 203094,12 грн. не оплатив, чим порушив умови Договору та вимоги чинного законодавства України.

Господарським судом Запорізької області з огляду на фактичність та доведеність позовних вимог було стягнуто 203094,12 грн. - суму вартості за скид понаднормативних забруднень.

Не погоджуючись з правовою позицією суду першої інстанції, відповідач в обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає про 1)невірно взятий період для розрахунку додаткової плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізування м. Запоріжжя, вказуючи безпосередньо на неправомірності взяття до періоду розрахунку липень та серпень 2013 року; 2) порушення допустимих концентрацій субабонентами

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується з господарського суду Запорізької області від 11.12.2014 року у справі № 908/4712/14 в повному обсязі виходячи з наступного.

Як зазначалось колегією суддів раніше, 01.09.09. між Комунальним підприємством «Водоканал» (далі - Водоканал) та Казенним підприємством «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (далі - Абонент) укладено Договір надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 17/359 (далі - Договір), відповідно до умов п. 1.1 якого, Водоканал забезпечує Абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам: вул. Теплична, 18 КП «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

У відповідності до абзацу 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 Цивільного кодексу України).

Відповідно до розділу 2 Договору в редакції Додаткової угоди № 2 від 19.07.10. встановлено, що цей Договір укладений з 01.01.10. по 31.12.14., а отже є таким, що діє.

Пунктом 1.1 Договору встановлено, що сторони при цьому керуються Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.02. № 2918-111, діючими «Правилами користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України», затверджені наказом Держжиткомгоспа України № 65 від 01.07.94., «Правилами приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України», затверджені наказом Держбуду України від 19.02.02. № 37, «Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів», зареєстрованою Міністерством Юстиції України 26.04.02. № 402/6690, «Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя», затвердженими рішенням виконавчого комітету міської ради № 167 від 29.05.03, «Правилами експлуатації та технічними вимогами до приладів обліку питної, технічної води, промислових та госпфекальних стоків» від 20.12.93., ГОСТом на воду питну 2874-82, ДБН 360-92, Сніп 2.04.02-84, «Правилами технічної експлуатації систем комунального водопостачання і каналізації населених пунктів України» КДП204-12 Укр. 242-95.

Сторонами в межах пункту 3.2.9 Договору було погоджено, що Абонент зобов'язаний виконувати скид стоків, якість та температура яких повинна відповідати вимогам «Правилами приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України», затверджені наказом Держбуду України від 19.02.02. № 37, «Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя», затвердженими рішенням виконавчого комітету міської ради № 167 від 29.05.03. і допустимими концентраціями. (Том 1 а.с.10)

Тобто відповідачем згідно договірних приписів було взято на себе зобов'язання стосовно скиду стоків відповідної належної якості та температури, відповідно до нормативів «Правил приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України», «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя».

Відповідно до п. 7.8 «Правил приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України» вбачається, що з метою контролю якості стічних вод підприємств, водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками Водоканалу, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представники водоканалу, так і представник підприємства-абонента. У разі неявки уповноваженого представника підприємства або при його відмові підписати акт останній підписується представниками водоканалу із зазначенням прізвища представника абонента, який відмовився підписати акт.

Пунктами 2.1.3, 2.1.15.1 «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя» визначено, що Водоканал має право контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод у будь-який час доби без представника підприємства, з участю представника компетентної організації або самостійно. Порядок та періодичність відбору проб визначає Водоканал без погодження підприємства. Водоканал має право обстежувати об'єкт та відбирати на аналіз проби стічної води.

Втім як вбачається з матеріалів справи 05.09.13. лабораторією Комунального підприємства «Водоканал» був здійснений контрольний відбір проб стічних вод відповідача, що надходять до міської каналізації, при присутності представника відповідача, про що свідчить підписаний з боку Водоканала та Абонента акт відбору проб від 05.09.13., належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.(Том 1 а.с.36)

Зі змісту протоколу аналізу стічних вод від 09.09.2013 року, а саме пункту 13 таблиці вбачається, що стічні води у контрольній точці не відповідають встановленій нормі по залізу - 1,25 мг/дм3 (при ДК - 0,65 мг/дм3).(Том 1 а. с 37)

У відповідно до п. 7.7 «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя» встановлено, що при виявленні перевищення ДК забруднень, установлених договором або місцевими Правилами приймання, водоканал після закінчення аналізу направляє підприємству повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом або телефонограмою) впродовж 15 діб після закінчення аналізу. Протягом шестимісячного терміну після виявлення перевищення ДК Водоканал надсилає підприємству претензію, до якої додаються протокол якості скиду стічних вод, розрахунок величини додаткової плати за скид стічних вод, рахунок для оплати за понаднормативний скид забруднень.

Приписами підпункту 7.9.15 «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя» зазначено, що у випадку виявлення перевищення ДК результати основного аналізу, що проводиться Водоканалом, доводиться підприємству телефонограмою в 15 - денний термін. Першим вважається день після закінчення основного аналізу.

Матеріалами справи підтверджується, що про результати хімічного аналізу стічних вод Абонента було повідомлено телефонограмою 06.09.13.(Том 1 а.с.34)

Так на виконання умов Договору та вимог чинного законодавства України, Водоканалом був виконаний розрахунок розміру додаткової плати за скид понаднормативних забруднень на весь обсяг стічних вод, відведених від майданчика відповідача в мережі міськканалізації за період з 01.07.13. - 30.09.13. в сумі 203094,12 грн., про що свідчить рахунок № 17/359 від 11.10.13., належним чином завірена копія якої міститься в матеріалах справи.

Колегія суддів в якості належно доказу повідомлення відповідача про необхідність додаткової плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізування м. Запоріжжя враховує лист-претензію № 15814 від 11.10.13 року, який містив одночасно й протокол аналізу стічних вод, розрахунок додаткової плати та рахунком № 17/4.(Том 1 а.с.31)

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний лист-претензія № 15814 від 11.10.13. був отриманий відповідачем, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. (Том 1 а.с.31) Зі змісту останнього вбачається, отримання даного листа 28.10.2013 року уповноваженим представником відповідача Багмет.

В положенні пункту 5.2.2 Договору сторонами було передбачено розрахунок відповідачем за скид стоків з перевищенням ДК.

Так зокрема, за скид стоків з перевищенням ДК, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу на підставі претензій, за скид наднормативних забруднень в систему каналізації м. Запоріжжя, складених у відповідності з «Правилами приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України», «Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя», та «Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів». Період, за який стягується плата за скид Абонентом понаднормативних забруднень складає три календарні місяці (поточний місяць та два попередніх).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

А отже, маючи безпосередній обов'язок щодо оплати вищезазначених коштів, виходячи з договірних приписів та положень законодавства, відповідачем не було здійснено розрахування з позивачем.(так відповідачем не було надано жодного доказу стосовно оплати за вищевказаним рахунком)

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позов Комунального підприємства «Водоканал» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Колегія суддів повністю відхиляє твердження відповідача, як підстави відмови в задоволенні позовних вимог, стосовно невірно взятого позивачем періоду для розрахунку додаткової плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізування м. Запоріжжя з огляду на наступне.

Позивачем в основу розрахунку об'єму стічних вод (Том 1 а. с. 33) було взято період з липня 2013 року по вересень 2013 року.

У відповідності до п.п. 9.2, 9.6 «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя» , при перевищенні рівня змісту забруднюючих речовин в стічних водах відповідача, що скидаються у систему каналізації, порівняно з встановленими Правилами, допустимими концентраціями, відповідач зобов'язаний провести сплату за скид понаднормативних забруднень водоканалу. Період, за який стягується плата за скид відповідачем стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, встановлених разовим аналізом, складає не більше трьох календарних місяців (поточного місяця та двох попередніх місяців). Підвищена плата стягується за весь обсяг стічних вод, що скинуті відповідачем за цей період з даного об'єкту.

Дані правила відповідають приписам діючого законодавства, а саме "Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів" затвердженого Наказом Держбуду України 19 лютого 2002 року №37. Так в пункті 3.6 Інструкції зазначено, що період, за який стягується плата за скид Підприємством стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, установленим разовим аналізом, визначається згідно з місцевими Правилами приймання, але не більше трьох календарних місяців (місяця, у якому відібрана проба, та двох попередніх місяців). Підвищена плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих Підприємством за цей період з даного об'єкта.

Крім того дане положення, безпосередньо й процедура розрахунку, була погоджена й самими сторонами в положенні договору.

Так у пункту 5.2.2 Договору сторонами було передбачено що , за скид стоків з перевищенням ДК, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу на підставі претензій, за скид наднормативних забруднень в систему каналізації м. Запоріжжя, складених у відповідності з «Правилами приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України», «Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя», та «Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів». Період, за який стягується плата за скид Абонентом понаднормативних забруднень складає три календарні місяці (поточний місяць та два попередніх).

Тобто враховуючи, що відбір проб стічних вод було здійснено відповідачем 05.09.2013 року, взяття останнім в період стягнення плати за скид липень 2013 та серпень 2013 року є правомірним.

Безпідставним є посилання відповідача, викладене в апеляційній скарзі, щодо порушення допустимих концентрацій субабонентами, оскільки приписами п. 3.2 «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя» встановлено, що підприємство несе відповідальність перед Водоканалом за режим та якість стічних вод, що скидаються у міську каналізацію. Крім того, сторонами не було попередньо визначено дану обставину, як підставу для зменшення або унеможливлення оплати за скид понаднормативних забруднень.

Одночасно, колегія суддів вважає таким, що не має під собою правового підґрунтя й посилання відповідача стосовно не визначення в договорі режиму скиду стічних вод, що на його думку унеможливлює здійснити об'єктивну оцінку якості стічних вод, оскільки показником якості стічних вод, у відповідності до умов договору, є їх відповідність допустимим концентраціям речовин.(додаток №1 до пункту 3.2.9 договору)(Том 1 а.с.23)

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних відносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишення рішення господарського суду Запорізької області від 11.12.2014 року у справі № 908/4712/14 без змін.

У відповідності до ст. 49, ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про перерозподіл судового збору пропорційно задоволеним вимогам, враховуючи приписи абз. 4 п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" з огляду на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, та залишення рішення суду першої інстанції в силі, судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 91, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 11.12.2014 року у справі № 908/4712/14 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2015 року

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Тихий П.В.