ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 р. Справа № 923/103/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Зуденко Є.С., розглянуи у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуров і К", м. Харків,

до Публічного акціонерного товариства "Дім марочних коньяків "Таврія", м. Нова Каховка Херсонської області,

про стягнення 545 871 грн. 18 коп.,

за участю представників:

позивача - Качанов Є.О., представник, дов. від 01.02.15 р.;

відповідача - не прибув.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій, з урахуванням уточнення позовних вимог заявою від 11.02.15 № 011/15 вих., просить стягнути з відповідача 58740грн.00коп. штрафу, 19133грн.58коп. пені, 18209грн.40коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 1861грн.95коп. з урахуванням 3% річних, відповідно до умов договору поставки виготовленої позивачем поліграфічної продукції від 24.10.2014 року № 24/10-14. В обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на положення ст. ст. 526, 530, 612, 623, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 7, 20, 44, 49, 67 Господарського кодексу України.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.02.15 № 011/15 вих.

Відповідач, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до дня засідання суду не представив.

Відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 12.02.15 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

24 жовтня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гуров і К" (надалі за текстом рішення - Позивач) та Публічним акціонерним товариством "Дім марочних коньяків"Таврія" (надалі за текстом рішення - Відповідач) укладено Договір № 24/10-14 (надалі за текстом рішення - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору ПАТ "ДМК "Таврія" зобов'язувалося сплатити вартість замовленої у ТОВ "Гуров і К" продукції та вартість виконаних робіт у повному обсязі і строки передбачені Договором. У свою чергу ТОВ "Гуров і К" взяло на себе зобов'язання на виготовлення поліграфічної продукції та виконанню поліграфічних робіт для ПАТ "ДМК "Таврія".

Згідно умов п. 3.2. Договору кінцевий розрахунок за виготовлену та поставлену продукцію та виконані роботи повинен здійснюватися ПАТ "ДМК "Таврія" у повному обсязі по факту передачі готової продукції не пізніше 15 (п'ятнадцяти) календарних днів з моменту передачі готової продукції Замовнику.

Відповідно до п. 3.4. Договору датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Відповідно до п. 3.5. Договору датою передачі готової поліграфічної продукції вважається дата оформлення Виконавцем відповідної видаткової накладної, якщо вона співпадає з фактичною датою прийняття продукції.

Відповідно до умов Договору, Позивач у зазначені строки виконав свої зобов'язання за вищезазначеним Договором, а саме - виготовив поліграфічну продукцію, виконав поліграфічні роботи та вчасно передав виготовлену продукцію Відповідачу, що підтверджується належно оформленими первинними бухгалтерськими документами, а саме: видатковими накладними від 02.12.2014 року № 846 на суму 464 400,00 грн. та № 845 на суму 123 000,00 грн.; банківськими розрахунками; довіреністю на отримання продукції.

Відповідач свої зобов'язання за Договором щодо оплати отриманої продукції не виконав, що призвело до виникнення заборгованості (основного боргу) перед Позивачем, яка станом на 21.01.2015 року складала 464 400,00 грн.

Позивач звернулося у порядку ст. 6 Господарського процесуального кодексу України з претензією № 1-25/12 від 25.12.2014 щодо стягнення заборгованості за Договором № 24/10-14 від 24 жовтня 2014 року. Відповідь на претензію ПАТ "ДМК "Таврія" проігнорувало.

Всупереч умов Договору, основний борг Відповідачем сплачувався періодичними платежами, а саме сума основного боргу у розмірі 464 400,00 грн., поступово зменшувалась наступним чином: 22.01.2015 на суму 50 000,00 грн; 23.01.2015 на суму 50 000,00 грн; 26.01.2015 на суму 50 000,00 грн; 27.01.2015 на суму 50 000,00 грн; 28.01.2015 на суму 50 000,00 грн; 29.01.2015 на суму 50 000,00 грн; 30.01.2015 на суму 30 000,00 грн; 02.02.2015 на суму 30 000,00 грн; 03.02.2015 на суму 30 000,00 грн; 04.02.2015 на суму 30 000,00 грн; 05.02.2015 на суму 20 000,00 грн; 06.02.2015 на суму 24 400,00 грн.

Відповідно з п. 6.3. Договору у випадку прострочення Замовником оплати продукції та робіт Виконавець вправі стягнути з нього пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення. Пеня нараховується на весь період прострочення зобов'язання, незалежно від сплати штрафу згідно п. 6.4 Договору.

Крім того, сторони погодили, що у випадку прострочення оплати продукції та робіт за Договором, більше ніж на 10 (десять) банківських днів, Замовник зобов'язаний виплатити одноразовий штраф у розмірі 10 % від суми Договору.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України (435-4) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено що вразі, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (№ 543/96-ВР від 22.11.1996 р.) встановлено, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтями 1 та 2 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу, та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня (Стаття 3 Закону, із змінами, внесеними згідно із Законом N 2921-III (2921-14) від 10.01.2002 ).

Статтею 232 (ч. 6) Господарського кодексу України (436-4) встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За поданим позивачем розрахунком, що відповідає вимогам вищезазначеного законодавства, розмір штрафу та пені, на момент погашення основного боргу, а саме 06.02.2015 року становить, відповідно 58740,00грн. та 19133,58грн.

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК України (435-4) боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, розмір сум з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних становить, відповідно 18209,40грн. та 1861,95грн.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України (435-4) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

За вказаних обставин, позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення їх розміру, підлягають задоволенню.

Заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову залишається судом без задоволення, оскільки позивачем не обґрунтовано в чому саме полягає можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, в тому числі судовий збір (з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог від 11.02.15 № 011/15 вих.) та документально підтверджені витрати, пов'язані із прибуттям представника позивача у судове засідання, покладаються на відповідача.

Згідно з правовою позицією, викладеною у частині 2 пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (Із змінами і доповненнями, внесеними постановами пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 9, від 17 грудня 2013 року № 13, від 10 липня 2014 року № 6) до інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою.

Відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дім марочних коньяків "Таврія" (, юридична адреса: 74905, Херсонська область, м. Нова Каховка, пр-кт Дніпровський, 299) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуров і К" (, фактична адреса: 61017, м. Харків, вул. Лозівська, 5, юридична адреса: 61121, м. Харків, вул. Блюхера, 3 8-А/24) 58740грн.00коп. штрафу, 19133грн.58коп. пені, 18209грн.40коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 1861грн.95коп. з урахуванням 3% річних, 1958грн.89коп. витрат по сплаті судового збору, 411,53 грн. судових витрат, пов'язаних із прибуттям представника позивача у судове засідання. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Гуров і К" (, фактична адреса: 61017, м. Харків, вул. Лозівська, 5, юридична адреса: 61121, м. Харків, вул. Блюхера, 3 8-А/24) з держбюджету України 8958грн.54коп. сплаченого судового збору, згідно платіжного доручення № 3501 від 21.01.15, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи, у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено "17" лютого 2015 р.

Суддя Ю.В. Гридасов