РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015Справа №910/20465/14
За позовом Приватного підприємства "Водообробка та обладнання"

До 1) Київської міжрегіональної митниці мін доходів

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоконтракт-Центр"

Про визнання права попереднього користування промисловим зразком

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Позняк Н.В. - представник

Від відповідача 1 не з?явився

Від відповідача 2 не з?явився

Суть спору:

Приватне підприємство "Водообробка та обладнання" звернулося до суду з позовною заявою до Київської міжрегіональної митниці мін доходів та Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоконтракт-Центр" про визнання права попереднього користування промисловим зразком.

Ухвалою суду від 26.09.2014 порушено провадження по справі № 910/20465/14 та призначено розгляд на 17.10.2014.

17.10.2014 відділом діловодства суду від представника відповідача 1 отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

17.10.2014 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові документи по справі.

В судове засідання 17.10.2014 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по справі.

В судове засідання 17.10.2014 представники відповідачів не з'явилися.

Ухвалою від 17.10.2014 розгляд справи відкладено на 05.12.2014.

В судове засідання 05.12.2014 представник позивача з?явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав клопотання про залучення третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача 2, а саме: Листвак Олександра Валентиновича та Товариство з обмеженою відповідальністю «Формула - Брок».

В судове засідання 05.12.2014 представники відповідачів не з?явились.

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду.

Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

За таких обставин, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи № 910/20465/14, суд вважає за доцільне залучити до участі у справі третіх осіб а, саме Листвак Олександра Валентиновича та Товариство з обмеженою відповідальністю «Формула - Брок».

Ухвалою суду від 05.12.2014 відкладено розгляд справи на 28.01.2015 та залучено до участі у справі третіх осіб а, саме Листвак Олександра Валентиновича та Товариство з обмеженою відповідальністю «Формула - Брок».

27.01.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

27.01.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано пояснення по справі.

В судове засідання 28.01.2015 представник позивача з'явився, надав суду додаткові документи по справі.

В судове засідання 28.01.2015 представники відповідачів та третіх осіб не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, вмотивованих заяв та клопотань до суду не направили.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 28.01.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судомо оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сто.рін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2014 року позивач подав до митного поста «Західний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів митну декларацію №100250001/2014/019361 з метою митного оформлення у режимі імпорт товарів: фітинги з ПВХ для пластикових труб, що працюють не під тиском, призначенні для з'єднання труб стічної води, всього - 6946 шт., виробник: FIP - Formatura Iniezione Polimeri S.p.A., країна виробництва: ІТ, торговельна марка: FIP, код УКТЗЕД - (надалі - «Товар»).

Митниця надіслала позивачеві листа від 12.09.2014 року, яким повідомила про призупинення митного оформлення товарів на строк до 10 (десяти) робочих днів з 12.09.2014 р. до 25.09.2014 у зв'язку із внесенням відповідачем-2 до митного реєстру об'єктів права інтелектуальної власності під № 002104 промислового зразка «З'єднувач для труб» у відповідності з Патентом України на промисловий зразок №27208 від 25.06.2014 року.

Згідно бібліографічних даних на промисловий зразок «З'єднувач для труб» за патентом №27208, власником патенту є Листвак О.В., представником ТзОВ «Формула-Брок»; заявку №s201301790 на отримання патенту «З'єднувач для труб» подано 12.07.2013; відомості про видачу патенту опубліковано 25.06.2014 в офіційному бюлетені «Промислова власність» № 12.

З наданих позивачем та відповідачем-1 доказів вбачається, що правовласник уповноважив відповідача-2 за Патентом на промисловий зразок №27208 «З'єднувач труб» на ввезення експорту/імпорту відповідної партії товару (продукції).

З наданих відповідачем-1 довідки про включення об'єкту прав інтелектуальної власності до митного реєстру, відомостей про грошову заставу або іншу еквівалентну гарантію (а.с. 152-157) та заяв відповідача-2 (а.с. 158-162), вбачається, що ТОВ «Енергоконтракт-центр» є особою, уповноваженою представляти інтереси правовласника, імпортером та експортером товарів, що містять об'єкт інтелектуальної власності (промисловий зразок «З'єднувач для труб»).

Відповідно до позовної заяви позивач зазначає, що після повідомлення відповідачем-1 про призупинення митного оформлення Товару, представник відповідача-2 звернувся до позивача з вимогою укласти Договір №1209/01-14 (а.с. 24-25) про надання консультаційних (посередницьких) послуг від 12.09.2014 з ФОП Лужанська Анна Юріївна для «отримання письмового дозволу на ввезення/імпорт відповідної партії товару (продукції) від ліцензіата (уповноваженої особи правовласника) - TзOB «Енергоконтракт-Центр».

Позивач вважає, що добросовісно використовував промисловий зразок ще до дати подання заявки на Патент №27208 (12.07.2013 р), що підтверджується вантажно-митними деклараціями, додатками до контрактів та інвойсів за період 2011-2012 років, а тому має право на безоплатне продовження використання (право попереднього користування) промислового зразка «З'єднувач труб» за Патентом №27208 від 25.06.2014 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що всю продукцію компанія «FIP», включаючи з'єднувачі для труб, поставляла та поставляє позивачу у відповідності до каталогу продукції торгової марки FIP 01/2007, зразки якої (в тому числі, зовнішній вигляд продукції) протягом 2007-2015 років не змінювалися. Згідно листа компанії виробника від 16.10.2014 компанія FIP з 2006 року здійснює регулярні поставки фітингів із полімерних матеріалів ) в Україну через офіційного представника - компанію - «Водообробка та обладнання».

З наданих відповідачем-1 доказів вбачається, що відповідач-2 звертався до нього з заявою за вих. №03/10-01 від 03.10.2014, зареєстрованою за вх. №3/281/7 від 06.10.2014 в якій зазначав, що після отримання взірців товару (завірених фотографій товарів), відповідачем-2 було забезпечено проведення експертизи, за результатами якої, зокрема, встановлено, що при виготовленні частини фітигнів (що заявлені ПП «Водообробка та обладнання» до митного оформлення) використанні всі суттєві ознаки промислового зразка «З'єднувач для труб» за Патентом України № 27208 від 25.06.2014 (Висновок №3639 від 30.09.2014).

З Висновку експертного дослідження об'єктів інтелектуальної власності №3639 від 30.09.2014, проведеного експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Струк І.О. за заявою директора ТзОВ «Енергоконтракт-Центр» Завійського С.І. вбачається, що в результаті проведеного порівняльного дослідження промислового зразка за Патентом України №27208 «З'єднувач для труб» та фітингів на досліджувальних фотографіях, наданих відповідачем-1, експерт прийшов до висновку, що:

- у фітингах на фотографіях, умовно відміченими номерами 1-2 та 3 (поз.2), при виготовленні використані всі суттєві ознаки варіанту 2 промислового зразка «З'єднувач для труб» за патентом України №27208 від 25.06.2014 року;

- у фітингу на фотографії, умовно відміченій номером 3 (поз.1), при виготовленні використані всі суттєві ознаки варіанту 6 промислового зразка «З'єднувач для труб» за патентом України №27208 від 25.06.2014 року;

- у фітингу на фотографії, умовно відміченій номером 4, при виготовленні використані всі суттєві ознаки варіанту 10 промислового зразка «З'єднувач для труб» за патентом України №27208 від 25.06.2014 року.

- у фітингах на фотографіях, умовно відміченими номерами 5-9, при виготовленні не використані всі суттєві ознаки промислового зразка «З'єднувач для труб» за патентом України №27208 від 25.06.2014 року.

У наданих позивачем поясненнях вказано на відповідність переданих на експертне дослідження фотографій фітингів з даними каталогу продукції компанії FIP 01/2007, зазначено найменування фітингів, артикули, про тотожність яких з патентом №27208 зроблено висновок експертом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського кодексу України, відносини, пов'язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються Господарським кодексом України та іншими законами. До відносин, пов'язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами (ч. 2 ст. 154 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 Цивільного кодексу України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 420 Цивільного кодексу України, об'єктами прав інтелектуальної власності у сфері господарювання визнаються, зокрема, промислові зразки.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" промисловий зразок - результат творчої діяльності людини у галузі художнього конструювання. Об'єктом промислового зразка, відповідно до ч. 2 ст. 461 Цивільного кодексу України, можуть бути форма, малюнок чи розфарбування або їх поєднання, що визначають зовнішній вигляд промислового виробу.

Згідно з п. 2 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" також встановлено, що об'єктом промислового зразка може бути форма, малюнок чи розфарбування або їх поєднання, які визначають зовнішній вигляд промислового виробу і призначені для задоволення естетичних та ергономічних потреб.

Згідно ст. 3 частини ІІ Регламенту № 6/2002 Ради Європейського Союзу про промислові зразки Європейської спільноти термін "промисловий зразок" означає зовнішній вигляд всього виробу або його частини, який характеризується певними особливостями конструкції або художнього оформлення виробу, зокрема лініями, контурами, кольорами, формою, структурою або матеріалами.

Отже, об'єктом правової охорони промислових зразків є не самі вироби/товари в натурі або продукти, а певним чином, за допомогою виразних засобів виконане художньо-конструкторське рішення зовнішнього вигляду товару/виробу, доступне для візуального сприйняття та таке, що може бути відтворене промисловим способом при виготовленні товарів/виробів.

Відповідно до п. 5 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" набуття права інтелектуальної власності на промисловий зразок засвідчується патентом. Зазначений припис міститься і в ч. 1 ст. 462 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 156 Господарського кодексу України.

Обсяг правової охорони визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка (ч. 2 ст. 462 Цивільного кодексу України). Згідно п. 6 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки", обсяг правової охорони, що надається, визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка, представлених на зображенні (зображеннях) виробу, внесеному до Реєстру (Державний реєстр патентів України на промислові зразки відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки") і засвідчується патентом з наведеною у ньому копією внесеного до Реєстру зображення виробу.

Згідно з ч. 1 ст. 464 Цивільного кодексу України, ст. 20 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки", майновими правами інтелектуальної власності, зокрема на промисловий зразок, є право на його використання, виключне право дозволяти використання промислового зразка (видавати ліцензії), виключне право перешкоджати неправомірному використанню промислового зразка, в тому числі забороняти таке використання, інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Використанням, зокрема промислового зразка у сфері господарювання є, в тому числі виготовлення, пропонування для продажу, запровадження в господарський (комерційний) обіг, застосування, ввезення чи зберігання з зазначеною метою продукту, що охороняється відповідно до закону (ч. 3 ст. 156 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 2 ст. 20 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" використанням промислового зразка визнається виготовлення виробу із застосуванням запатентованого промислового зразка, застосування такого виробу, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого виробу в зазначених цілях. Виріб визнається виготовленим із застосуванням запатентованого промислового зразка, якщо при цьому використані всі суттєві ознаки промислового зразка.

Згідно з п.1 ст. 22 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки", будь-яка особа, яка до дати подання до Установи заявки або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету в інтересах своєї діяльності добросовісно використала в Україні заявлений промисловий зразок чи здійснила значну і серйозну підготовку для такого використання, зберігає право на безоплатне продовження цього використання або на використання промислового зразка, як це передбачалося зазначеною підготовкою (право попереднього користування).

Зазначені положення Закону України „Про охорону прав на промислові зразки" повністю відповідають нормам глави 39 Цивільного кодексу України, що регулюють право інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок, зокрема, ст.ст. 464 та 470 Цивільного кодексу України.

Таким чином, до кола обставин, що підлягають доведенню позивачем є сукупність наступних юридичних фактів: факт добросовісного використання позивачем промислового зразку за патентом №27208 до 12.07.2013 року, тобто до дати подання заявки на промисловий зразок та/або факт здійснення позивачем значної і серйозної підготовки для такого використання.

Як вбачається з вантажно-митних декларацій, додатків до контрактів та інвойсів за період з 2011 р. по 2012 р., , позивач у різній кількості придбавав, ввозив на територію України та здійснював подальшу реалізацію продукції виробництва компанії «Formatura Iniezione Polimeri S.p.A.» (Італія), а саме: фітинги з ПВХ для пластикових труб, що працюють не під тиском, призначенні для з'єднання труб стічної води.

Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 20 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" виріб визнається виготовленим із застосуванням запатентованого промислового зразка, якщо при цьому використані всі суттєві ознаки промислового зразка.

Згідно з п.п. 8.1.4.1. Правил складання та подання заявки на промисловий зразок, затверджених наказом Міністерства освіти і науки № 110 від 18.02.2002 р, ознака належить до суттєвих, якщо вона впливає на формування зовнішнього вигляду виробу, якому притаманна така ознака.

На думку суду, надані позивачем на підтвердження використання ним промислового зразка "З'єднувач для труб" за Патентом України №27208, докази, а саме вантажно-митні декларації, додатки до контракту №04/11 від 02.03.2011 р. за період 2011-2012 р.р., каталог продукції виробника - Formatura Iniezione Polimeri S.p.A за 2007 рік, листи щодо незмінності зовнішнього вигляду відповідної продукції протягом 2007-2015 років, Висновок експертного дослідження від 30.09.2014 № 3639, доводять, що частина імпортованих ним до 12.07.2013 року виробів ("фітинги"), були виготовлені із застосуванням запатентованого промислового зразку "З'єднувач для труб", а саме із застосуванням всіх суттєвих ознак останнього.

Зокрема, судом встановлено, що в митній декларації від 21.06.2011 року №10200000/2011/280339 (з урахуванням доповнень до неї) в графі 31 (вантажні місця та опис товарів за №2) значиться: «фітинги з ПВХ для пластикових труб», в графі 33 вказано код товару , в графі 44 під кодом 3105 вказаний номер інвойсу 009384 від 06.06.2011 року, додаток №3 від 30.05.2011 року, контракт №04/11 від 02.03.2011; в митній декларації від 04.08.2011 року №10200000/2011/284150 (з урахуванням доповнень до неї) в графі 31 (вантажні місця та опис товарів №2) значиться: «фітинги з ПВХ для пластикових труб», в графі 33 вказано код товару , в графі 44 під кодом 3105 вказаний номер інвойсу 011719 від 15.07.2011 року, додаток №4 від 06.07.2011 року, контракт №04/11 від 02.03.2011 року; в митній декларації від 16.03.2012 року №10200000/2012/484818 (з урахуванням доповнень до неї) в графі 31 (вантажні місця та опис товарів №2) значиться: «фітинги з ПВХ для пластикових труб», в графі 33 вказано код товару , в графі 44 під кодом 3105 вказаний номер інвойсу 002124 від 15.02.2012 року, додаток №10 від 16.02.2012 року; контракт №04/11 від 02.03.2011 року; в митній декларації від 02.07.2012 року №10200000/2012/491193 в графі 31 (вантажні місця та опис товарів №1-2) значиться: «фітинги з ПВХ для пластикових труб», в графі 33 вказано код товару , в графі 44 під кодом 3105 вказаний номер інвойсу 008201 від 15.06.2012 року, додаток №13 від 18.06.2012 року, контракт №04/11 від 02.03.2011 року.

Позивачем під час розгляду справи було надано каталог продукції компанії FIP 01/2007, зразки якої (в тому числі зовнішній вигляд з'єднувачів для труб), згідно листа за вих. №021/15 від 27.01.2015, не змінювалися протягом 2007-2015 років.

У зазначеному каталозі містяться, зокрема, зображення фітингів, їх артикули та найменування, що надає можливість суду встановити, що в 2011-2012 роках згідно зазначених вище вантажно-митних декларацій, інвойсів, та додатків до контрактів позивачу поставляються фітинги (з'єднувачі для труб), зокрема такі як: з'єднувач для труб «Муфта» за артикулом MIV (сторінка 13 каталогу 01/2007), з'єднувач для труб «Отвод 900» за артикулом GIV (сторінка 7 каталогу 01/2007), (сторінка 8 каталогу 01/2007), з'єднувач для труб «Равносторонний тройник 900» за артикулом TIV (сторінка 9 каталогу від 01.2007), з'єднувач для труб «Крестовина 900» за артикулом XIV (сторінка 8 каталогу 01/2007), з'єднувач для труб «Отвод 450» за артикулом HIV (сторінка 8 каталогу 01/2007).

У матеріалах справи наявний висновок експертного дослідження об'єктів інтелектуальної власності №3639 від 30.09.2014 р., проведеного експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Струк І.О. за заявою директора ТзОВ «Енергоконтракт-Центр» Завійського С.І., яким встановлено, що при виготовленні частини фітингів використано всі суттєві ознаки трьох варіантів промислового зразка за патентом №27208.

У відповідності до пункту 65 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» № 12 від 17.10.2012 висновки спеціалістів з відповідних питань, надані ними поза процесуальними межами, не є експертними, а тому не можуть бути прийняті судом як висновки експертів. Вони оцінюються господарським судом за загальними правилами статей 36 і 43 ГПК України поряд з іншими доказами у справі.

Таким чином, оскільки на підставі досліджених судом доказів доведено, що при виготовлені частини фітингів з ПВХ для пластикових труб компанії FIP, а саме: з'єднувач для труб «Равносторонний тройник 900» за артикулом TIV, з'єднувач для труб «Муфта» за артикулом MIV, з'єднувач для труб «Отвод 900» за артикулом GIV використано всі суттєві ознаки зображень промислового зразка «З'єднувач для труб» за патентом України №27208 за варіантами, відповідно, 2.1, 6.1, 10.1, а також факт їх використання позивачем до дати подання заявки на промисловий зразок за патентом, тобто матеріалами справи підтверджено факт добросовісного використання позивачем трьох зображень промислового зразку за Патентом № 27208 до 12.07.2013, в зв'язку з чим суд вважає, що у позивача існує право на безоплатне продовження використання промислового зразка (право попереднього користувача) «З'єднувач для труб» за Патентом України № 27208 від 25.06.2014 в частині варіантів 2.1, 6.1, 10.1.

Позовні вимоги в частині, що стосуються відповідача-1, не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Предметом позову ПП «Водообробка та обладнання» є вимога про визнання права на безоплатне продовження використання промислового зразка. Отже, предметом доказування у справі є факт добросовісного використання ним в Україні промислового зразка за патентом №27208 до дати подання відповідної заявки.

Матеріали справи підтверджують, що виключне право на ввезення експорту/імпорту відповідної партії товару (продукції) за патентом №27208 належить відповідачу-2, в свою чергу позивачем не надано доказів порушення його прав відповідачем-1, у зв'язку з чим в задоволенні вимоги позивача до відповідача-1 про визнання права попереднього користування промисловим зразком слід відмовити.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Матеріали справи містять лист позивача від 12.09.2014 року (а.с. 20-23), яким останній сповіщав про своє право попереднього користування, а тому суд вважає за можливе покласти судовий збір повністю на відповідача-2.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати право Приватного підприємства «Водообробка та обладнання» (м. Київ, бул. Вернадського, 36; ) на безоплатне продовження використання (право попереднього користування) промислового зразка "З'єднувач для труб" за патентом України № 27208 від 25.06.2014 року згідно зображень промислового зразка за варіантами 2.1, 6.1, 10.1.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоконтракт-центр» (Львівська обл., м. Львів, вул. Зелена, 204; ) на користь Приватного підприємства «Водообробка та обладнання» (03142, м. Київ, бул. Вернадського, 36; ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 03.02.2015

Суддя Л.В. Прокопенко