РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2015Справа №914/4216/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокіл"

до Публічного акціонерного товариства "БАНК Форум" "Львівська дирекції" ПАТ "Банк Форум"

про визнання припиненим договору поруки

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: Фрусенко А.О. за дов.

Від відповідача: Гладченко Д.В. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про визнання припиненим договору поруки від 07.12.2007р., укладеного між ТОВ «Сокіл» та АКБ «Форум», відповідно до якого, ТОВ «Сокіл» поручився перед АКБ «Форум» за виконання Дудко О.М. зобов'язань за кредитним договором № 0073/07/6.10-Z від 07.12.2014р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як кредитор, протягом шести місяців від дня настання зміненого строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя, а тому оспорюваний договір є припиненим.

Відповідач позов не визнає, у відзиві на позовну заяву вказує, що 17.04.2014 р. направив боржнику та поручителю вимогу про дострокове виконання зобов'язання, у якій надано строк (30 днів) для виконання зобов'язання. У зв'язку з невиконанням зобов'язання протягом 30 днів, 27.10.2014 р. кредитор звернувся з позовом до суду, а тому вважає, що 6-місячний строк пропущено не було.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до кредитного договору № 0073/07/6.10-Z від 07.12.2007 р. (далі - кредитний договір), укладеного між відповідачем - АКБ «Форум» та Дудко Олегом Михайловичем, банк надає Дудко О.М. кредит на споживчі цілі у сумі 70000,00 доларів США, строком до 06 грудня 2017 р. за користування коштами встановлюється плата в розмірі 13,0 відсотків річних.

7 грудня 2007 р. між позивачем - ТОВ «Сокіл» (поручитель) та відповідачем - АКБ «Форум» (кредитор) було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання Дудко Олегом Михайловичем (боржником), зобов'язань за кредитним договором № 0073/07/6.10-Z від 07.12.2007 р. у повному обсязі, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути кредиторові кредитні кошти і розмірі 70000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 06 грудня 2017 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 13 процентів річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках , передбачених кредитним договором.

30 вересня 2011 р. позивачем та відповідачем підписаний додатковий договір № 1 до договору поруки від 07 грудня 2007 р., згідно якого сторони змінили пункт 1.1. договору поруки, виклавши його в наступній редакції:

«Поручитель поручається перед кредитором за виконання Дудко Олегом Михайловичем (боржник), зобов'язань за кредитним договором № 0073/07/6.10-Z від 07.12.2007 р. та всіма додатковими договорами (угодами) до нього, які укладені та можуть бути укладені в майбутньому між кредитором та боржником, у повному обсязі, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути кредиторові кредитні кошти в розмірі 452 004,96 грн., з кінцевим терміном повернення 06.12.2032 р., сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 14 процентів річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором.»

Відповідно до п. 3.1 договору поруки, у випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та цьому договору, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно пп.3.3., 3.4. договору поруки, кредитний договір є невід'ємною частиною даного договору. При внесенні змін у кредитний договір і його пролонгації, обставини, що з нього виникають, розповсюджуються на поручителя.

У п. 4.1 договору поруки, сторони передбачили, що порука припиняється: з припиненням зобов'язань за кредитним договором; якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідач, скориставшись правом вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, 17.04.2014 р. направив боржнику та поручителю вимогу № 498/2400 щодо дострокового погашення заборгованості, в якій вимагав у 30-денний строк виконати зобов'язання щодо дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.

Звертаючись до суду із вимогами про визнання договору поруки від 07.12.2007 р. припиненим, позивач вказує на те, що відповідач звернувся до суду тільки 27.10.2014 р., а вимогу про дострокове погашення направлено 17.04.2014 р., тобто відповідач пропустив строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України на пред'явлення вимоги про виконання порушеного зобов'язання, а тому в силу закону цей договір припинив свою дію.

Дослідивши наявні в матеріалах справи та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із ч. 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вже встановлено судом, 17.04.2014 р. відповідач звернувся до боржника та поручителя з вимогою № 498/2400 дострокового погашення заборгованості по кредиту, надавши 30-денний строк для виконання зобов'язань. Вказана вимога отримана позивачем 22.04.2014 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

Оскільки позичальник та поручитель протягом 30 - денного строку з моменту отримання вимоги не виконали своїх зобов'язань за кредитним договором, банк 27.10.2014 р. звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовом про стягнення з Дудко О.М. та ТОВ «Сокіл» кредитної заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦУ України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що позичальник порушив умови кредитного договору в частині повної та своєчасної сплати кредиту, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість за кредитним договором.

Пунктом 3.2.2. кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позивальником своїх зобов'язань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов'язань.

Згідно з п. 5.3. кредитного договору, сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позивальником зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті процентів та інших зобов'язань, передбачених п.3.3 кредитного договору, є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позивальника, а позивальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього банк надає під розписку або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені.

Відповідно до п. 3.1. договору поруки у випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та цьому договору боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За положеннями частини 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно з п. 4.1. договору поруки, сторони передбачили, що порука припиняється: з припиненням зобов'язань за кредитним договором; якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» № 1 від 24.11.2014 р. в п. 4.1.7. роз'яснено, що умова договору про дію поруки до повного виконання забезпеченого зобов'язання не може розглядатися як установлення строку дії поруки. У цьому випадку відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення, так і вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору).

Якщо основним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то строк пред'явлення кредитором вимоги до поручителя має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі. При цьому сама лише умова договору поруки про дію поруки до повного виконання позичальником та/або поручителем своїх зобов'язань за договором не може розглядатися судом як установлення строку дії поруки; термін має визначатися календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (наприклад, після закінчення певного строку, починаючи від дати виконання зобов'язання за кредитним договором).

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Аналогічна правова позиція щодо строку припинення поруки висловлена Верховним Судом України в постанові від 24.09.2014 № 6-106цс14, де зазначено:

- за змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя;

- у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково;

- за умови пред'явлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобов'язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання.

Таким чином, банк змінив строк виконання зобов'язання, вказавши у вимозі від 17.04.2014 р. № 498/2400 виконати зобов'язання протягом 30 днів. Тобто, шестимісячний строк, встановлений ч. 4 статті 559 ЦК України починається після 30-денного терміну, тобто з 17.05.2014 р., і закінчується 17.11.2014 р.

Відповідач звернувся з позовом до боржника та поручителя 27.10.2014 р., отже, враховуючи наведене вище, ним не порушений строк, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому відсутні підстави для визнання договору поруки від 07.12.2007 р. припиненим.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що немає підстав для визнання договору поруки 07.12.2007 р., укладеного між позивачем та відповідачем припиненим, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 49, 82-84 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя О.М.Ярмак