ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Справа № 910/18061/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Мележик Н.І. (доповідача),

Барицької Т.Л.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу Приватного акціонерного товариства

"Українська страхова компанія

"Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

на рішення господарського суду міста Києва

від 15.10.2014 року

та постанову Київського апеляційного господарського

суду від 10.12.2014 року

у справі № 910/18061/14

господарського суду міста Києва

за позовом Компанії "Саброза Трейдінг Компані

С.А." (Sabrosa Trading Company S.A.),

Панама, Республіка Панама

до Приватного акціонерного товариства

"Українська страхова компанія

"Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

про стягнення 931 242,82 доларів США,

що еквівалентно 12 720 218,18 грн.

та зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства

"Українська страхова компанія

"Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

до Компанії "Саброза Трейдінг Компані

С.А." (Sabrosa Trading Company

S.A.), Панама, Республіка Панама

про визнання полісу добровільного

страхування вантажу недійсним

за участю представників:

позивача

(за первісним позовом) - Волкова А.С.

відповідача

(за первісним позовом) - Селютіна А.В.

позивача

(за зустрічним позовом) - Селютіна А.В.

відповідача

(за зустрічним позовом) - Волкова А.С.

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року Компанія "Саброза Трейдінг Компані С.А." (Sabrosa Trading Company S.A.) звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 931 242,82 доларів США.

Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", в свою чергу, звернулось до цього ж суду з зустрічним позовом до Компанії "Саброза Трейдінг Компані С.А." (Sabrosa Trading Company S.A.) про визнання недійсним полісу добровільного страхування вантажу від 25.01.2014 року № 09/01 К 050709, укладеного між останньою та Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп".

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.10.2014 року (суддя Балац С.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 року (судді: Куксов В.В., Авдеєв П.В., Яковлєв М.Л.), первісний позов компанії "Саброза Трейдінг Компані С.А." (Sabrosa Trading Company S.A.) задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь Компанії "Саброза Трейдінг Компані С.А." (Sabrosa Trading Company S.A.) страхове відшкодування в розмірі 931 242 долари США 82 центи, що еквівалентно 12 720 218 грн. 18 коп.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 73 080 грн.; витрати по оплаті послуг адвоката у розмірі 10 000 доларів США; в задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" до Компанії "Саброза Трейдінг Компані С.А." (Sabrosa Trading Company S.A.) відмовлено повністю.

В касаційній скарзі ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів у даній справі, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити повністю.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку її обставин та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суди попередніх інстанцій встановили, що 25.10.2013 року між Компанією "Саброза Трейдінг Компані С.А." (Sabrosa Trading Company S.A.) та Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" укладено генеральний договір добровільного страхування вантажів № 09.01/1976-13.63, відповідно до якого відповідач прийняв на себе страхові ризики по добровільному страхуванню вантажів позивача, згідно умов генерального договору та правил № 09/01 "Добровільного страхування вантажів та багажу (вантажобагажу)" в редакції 24.03.2009 року. З боку страховика генеральний договір підписано заступником директора з продажів Дніпропетровської обласної дирекції Ведовською І.Є. на підставі довіреності №13-ГО/281 від 20.06.2014 року.

25.01.2014 року ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" видано поліс добровільного страхування вантажу №09/01 К 050709, який є додатком до генерального договору та регулює істотні умови страхування вантажу, що перевозився на судні "Azovskiy Veter" з порту Херсон до порту Поті.

Згідно полісу № 09/01 К 050709 від 25.01.2014 р. вантаж застрахований на умовах з відповідальністю "за всі ризики" з розміром страхового покриття у розмірі 988 624,13 доларів США, страховий платіж - 2 076,11 доларів США. Термін сплати страхового платежу за полісом встановлено до 31.01.2014 року.

26.01.2014 року т/х "Azovskiy Veter" вийшов в рейс з порту Херсон.

Відповідно до повідомлення Міжнародної юридичної служби "ІнтерЛігал" від 31.01.2014 року т/х "Azovskiy Veter", рухаючись у складі льодового конвою з порту Херсон у Чорне море, 26.01.2014 року о 15 год. 30 хв. зазнав пошкодження баластних танків.

27.01.2014 року о 06 год. 00 хв. судно посаджено на мілину носовою частиною та зафіксовано якорями.

14.05.2014 року між диспашером Шаховим А.В. та компанією "Саброза Трейдінг Компані С.А." (Sabrosa Trading Company S.A.) укладено договір про надання послуг із складання диспаші, відповідно до якого Шахов А.В. зобов'язався надати послуги, пов'язані зі складанням диспаші за фактом морської аварії т/х "Azovskiy Veter" в січні 2014 року, вартістю 1 250 доларів США.

01.07.2014 року диспашером - професором Одеського національного морського університету Шаховим А.В. складено акт про збиток у зв'язку з аварійною морською подією з т/х "Azovskiy Veter", яка сталась 25-27.01.2014 року, в якому зазначено, що, незважаючи на оголошену загальну аварію, є усі підстави вважати, що пошкодження вантажу відбулося ще до посадки судна на мілину і, тим більше, до оголошення загальної аварії. Також в акті від 01.07.2014 р. зазначено, що надані документи свідчать, про те, що морська подія пов'язана з льодовою дією, в той час як технічний стан корпусу судна на момент морської події, тобто в період з 25-27.01.2014 року, відповідав кваліфікаційним вимогам, а судно знаходилось в морехідному стані. Крім того, в акті від 01.07.2014 року зазначено, що компанією "Саброза Трейдінг Компані С.А." (Sabrosa Trading Company S.A.) вчинені всі дії, що відповідають добрій морській практиці, а також понесені витрати, спрямовані на попередження повної конструктивної загибелі судна та псування всього вантажу.

07.07.2014 року страхувальник звернувся до страховика з проханням розглянути акт про збиток та здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 939 879,07 доларів США за відрахуванням франшизи, передбаченої умовами договору, а також відшкодувати вартість послуг диспашера у розмірі 1250 доларів США.

Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", в свою чергу, відмовило позивачеві (за первісним позовом) у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі (лист від 17.07.2014 року № 4577) у зв'язку з ненаданням Компанією "Саброза Трейдінг Компані С.А." інформації про прапор судна, яке мало перевозити застрахований вантаж, його зношеність і несприятливі погодні умови, невжиттям розумних заходів безпеки під час перевезення, неналежним виконанням позивачем (за первісним позовом) обов'язків, обумовлених договором від 25.10.2013 року № 09.01/1976-13.63.

Первісний позов обгрунтований безпідставною відмовою у виплаті страхового відшкодування Компанії "Саброза Трейдінг Компані С.А.".

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що:

- у заступника директора Дніпропетровської обласної дирекції з продажів Ведовської Інни Євгенівни відсутні повноваження на укладення полісу від 25.01.2014 № 09/01 К 050709 від імені Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп";

- Компанією "Саброза Трейдінг Компані С.А." (Sabrosa Trading Company S.A.) сплачено страховий платіж після настання страхової події, тобто лише 31.01.2014 року, у зв'язку з чим поліс від 25.01.2014 № 09/01 К 050709 не набрав чинності;

- поліс від 25.01.2014 №09/01 К 050709 фактично укладений 27.01.2014 року, тобто після настання страхового випадку.

Так, позивач (за зустрічним позовом) зазначив, що з боку страховика генеральний договір підписано заступником директора з продажів Дніпропетровської обласної дирекції Ведовською І.Є. на підставі довіреності №13-ГО/281 від 20.06.2013 р., якою останній делеговано право укладати та підписувати від імені Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" договори страхування відповідно до ліцензії на право здійснення страхової діяльності, правил та умов страхування, в тому числі договори страхування, зі страховою сумою, що перевищує визначену в наказі № 246/2012 від 28.12.2012 р., за умови письмового погодження з уповноваженими працівниками страховика.

Відповідно до цього наказу страховика ліміт на укладення договорів добровільного страхування вантажів (на 1 перевезення) для працівників регіональних підрозділів становить страхову суму у розмірі 500 000 грн. У разі перевищення встановленого ліміту страхової суми регіональний працівник зобов'язаний отримати погодження з уповноваженими представниками товариства.

Наказом № 37/2013 р. від 29.03.2013 р. встановлено, що співробітники регіональних підрозділів, у разі необхідності погодження індивідуальних умов страхування або умов страхування, за якими страхова сума перевищує встановлений ліміт, направляють заяви-погодження на електронні адреси відповідальних співробітників відповідача (за первісним позовом).

Крім того, ліміт повноважень співробітників департаменту андерайтингу, методології та розвитку страхових продуктів страховика по даному виду страхування становить 5 000 000 грн. У випадку перевищення повноважень, відповідальна за вид страхування особа обов"язково зобов"язана погодити котирування з заступником голови правління або безпосередньо з головою правління відповідача (за первісним позовом).

Враховуючи, що страхова сума відповідно до полісу складає 988 624,13 доларів США, що у гривневому еквіваленті складало 7 902 076,67 грн., повноваженнями на підписання цього полісу чи надання відповідного дозволу на підписання належить до виключної компетенції заступника чи голови правління відповідача, або іншої особи, за умови надання їй відповідних повноважень. Також відповідач вказав, що довіреність №43/-IND від 25.01.2014 року, яка зазначена як підстава для підписання полісу Ведовською І.Є., страховиком не видавалась.

В силу статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог, місцевий господарський суд, з висновками якого погодилась апеляційна інстанція, повно і всебічно дослідив всі суттєві обставини справи та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання недійсним вищезазначеного полісу у зв"язку з невиконанням позивачем (за зустрічним позовом) обов"язку, в силу статті 33 ГПК України та статті 204 ЦК України, щодо надання доказів невідповідності його нормам права. При цьому, доводи про відсутність повноважень у особи, що підписала договір не знайшли свого підтвердження та спростовані нижчевикладеним.

Приписами частини 1 статті 92 ЦК України визначено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Статтею 241 цього ж Кодексу передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

При вирішенні спору господарськими судами встановлено, що поліс від 25.01.2014 № 09/01 К 050709 від імені Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" підписаний заступником директора Дніпропетровської обласної дирекції з продажів Ведовською Інною Євгенівною з перевищенням повноважень останньої, визначених довіреністю №13-ГО/281 від 20.06.2013 р.

Разом з тим, висновок судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для визнання недійсним спірного полісу є підставним, зважаючи на наявність доказів вчинення сторонами дій, спрямованих на виконання договору страхування.

Так, компанією "Саброза Трейдінг Компані С.А." (Sabrosa Trading Company S.A.) сплачено страхову премію у розмірі 2 076,11 доларів США за полісом від 25.01.2014 року № 09/01 К 050709, що підтверджується swift-повідомленням від 31.01.2014 року № 743576.

Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" замовлено у компанії Vitship LTD проведення сюрвеєрського розслідування причин морської аварії, яка сталась 25-27.01.2014 року у Чорному морі на борту т/х "Azovskiy Veter" для визначення характеру та безпосередньої причини пошкодження застрахованого вантажу та розміру завданих збитків, що підтверджується листом-номінацією сюрвейєру від 03.02.2014 р. № 85 за підписом голови правління Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" Грицути Д.О.

Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" погоджено кандидатуру диспашера - професора Шахова А.В.

Також виявлення волі сторін щодо укладення цієї угоди виражено за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку, зокрема, електронним листом Ведовської І.Є. від 27.01.2014 року про підтвердження факту прийняття на страхування вантажу 25.01.2014 року.

Пунктом 3.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 року № 11 передбачено, що доказами схвалення можуть бути, зокрема, вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т.д.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Таким чином, за наявності доказів виконання договору страхування, вчиненого заступником директора з продажів Дніпропетровської обласної дирекції Ведовською І.Є., зокрема, спірного полісу страхування вантажу, що підлягав перевезенню на т/х "Azovskiy Veter" з порту Херсон до порту Поті, тобто за наявності дій відповідача (за первісним позовом), що свідчать про схвалення правочину, висновок місцевого й апеляційного господарських судів про відсутність підстав для визнання недійсним полісу добровільного страхування вантажу від 25.01.2014 № 09/01 К 050709 з цих підстав є правильним.

Крім того, Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" наполягало на недійсності полісу добровільного страхування вантажів від 25.01.2014 № 09/01 К 050709 з підстав ненастання строку дії договору та несвоєчасності сплати страхової премії за цим полісом.

Дані доводи позивача (за зустрічним позовом) вірно спростовані судами попередніх інстанцій, оскільки не знайшли свого підтвердження, так як у полісі добровільного страхування вантажу № 09/01 К 050709, укладеному між сторонами 25.01.2014 р., зазначено строк дії полісу з 26.01.2014 року, тобто до настання страхового випадку.

Також є обгрунтованим висновок господарських судів щодо дотримання Компанією "Саброза Трейдінг Компані С.А." (Sabrosa Trading Company S.A.) строку сплати страхової премії, який договором визначено до 31.01.2014 року, та, відповідно, безпідставними посилання Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на даний факт, як підставу для визнання недійсним спірного полісу.

Так, умовами генерального договору від 25.10.2013 року №09.01/1976-13.63 передбачено, що страхувальник має сплатити страховий платіж на розрахунковий рахунок страховика у строк, передбачений полісом страхування.

В полісі від 25.01.2014 року № 09/01 К 050709 передбачено строк сплати страхового платежу до 31.01.2014 року.

Крім того, у дебет-ноті від 25.01.2014 р. № 050709, на підставі якої сплачена премія, Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" зазначено строк сплати премії до 31.01.2014 року, включно.

Статтею 979 ЦК України передбачено обов"язок страхувальника сплачувати своєчасно сплачувати страхові платежі.

Згідно приписів статті 255 цього ж Кодексу якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Приписами статті 983 цього ж Кодексу та частиною 4 статті 18 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Зважаючи на умови генерального договору від 25.10.2013 р. №09.01/1976-13.63 та полісу від 25.01.2014 р. № 09/01 К 050709, якими визначено строк сплати страхової премії - до 31.01.2014 року, тобто сторонами самостійного відстрочено строк сплати премії, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про дотримання Компанією "Саброза Трейдінг Компані С.А." (Sabrosa Trading Company S.A.) умов договору щодо своєчасного внесення страхової премії та настання строку дії договору 26.01.2014 року.

Відтак, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність належних доказів для визнання недійсним спірного договору з підстав, наведених Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп".

Водночас, задовольняючи первісні позовні вимоги, місцевий господарський суд, з позицією якого погодилась апеляційна інстанція, встановив, що згідно акта про збиток у зв'язку з аварійною морською подією з т/х "Azovskiy Veter" 25-27.01.2014 року страхове відшкодування по факту настання страхового випадку складається з: витрати на послуги по проведенню аналізів щодо кількості та якості вантажу на загальну суму 5 330 доларів США; витрати пов'язані з забезпеченням перевантаження вантажу з трюмів судна на баржі на загальну суму 14 497,62 доларів США; витрати на послуги рейдової перевалки вантажу на рейді портопункту Очаків на суму 70 920 доларів США; витрати на перевезення вантажу згідно договору тайм-чартеру з Очакова до Поті на суму 212 904,43 доларів США; витрати на послуги морського агента в порту Поті на суму 34 503,58 доларів США; витрати на послуги по утилізації некондиційної частини вантажу на загальну суму 54 564,71 доларів США; збитки у зв'язку з погіршенням якості вантажу та пошкодженням частини вантажу на суму 547158,72 доларів США; витрати на сплату послуг погодженого диспашера на суму 1 250 доларів США.

Перелік збитків та витрат, понесених у зв'язку з рятуванням вантажу і судна, інших дій направлених на зменшення розміру збитків, наведено у додатку № 1 до акта про збиток.

В полісі від 25.01.2014 року № 09/01 К 050709 передбачено безумовну франшизу у розмірі 1 % від загальної страхової суми.

Загальна сума склала збитків та витрат, направлених на рятування вантажу з т/х "Azovskiy Veter", зменшення та встановлення розміру збитків склала 941 129,06 доларів США.

Обов"язок страховика у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату) передбачений статтею 979 ЦК України.

Даний обов"язок покладено на страховика і статтею 20 Закону України "Про страхування", якою передбачено, що останній зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Також страховик зобов'язаний відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків, якщо це передбачено умовами договору.

В силу приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги містяться в статті 193 ГК України.

Згідно статті 530 цього ж Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, зважаючи на схвалення умов договору страхування страховою компанією та настання страхового випадку, у останньої, відповідно, виник обов"язок виконання його умов по виплаті страхового відшкодування, що також закріплено у вищевикладених нормах закону.

В зв"язку з зазначеним та за наявності доказів схвалення страховою компанією умов генерального договору від 25.10.2013 року № 09.01/1976-13.63 та полісу від 25.01.2014 року № 09/01 К 050709, що свідчить про чинність спірного договору, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про підставність позовних вимог Компанії "Саброза Трейдінг Компані С.А." (Sabrosa Trading Company S.A.) про стягнення страхової суми 931 242,82 доларів США, що еквівалентно 12720218,18 грн. та обов"язок страховика виплатити страхове відшкодування.

Доводи касаційної скарги та доповнень до неї щодо не настання строку дії договору страхування спростовані вищевикладеним.

Твердження скаржника про відсутність доказів своєчасного повідомлення страховика, передбаченого пунктом 9.3.8.1. генерального договору від 25.10.2013 року № 09.01/1976-13.63 (протягом 24 годин з моменту, як тільки йому стане відомо, будь - яким способом повідомити про настання страхового випадку), що, в силу пункту 11.1.5. цього ж генерального договору є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, спростовуються наявністю повідомлення Міжнародної юридичної служби "ІнтерЛігал" від 31.01.2014 року, про що також зазначено у судових актах попередніх інстанцій.

Крім того, судами попередніх інстанцій обгрунтовано спростовано доводи скаржника щодо відсутності інформації про прапор судна, яке мало перевозити страховий вантаж, його зношеність, несприятливі погодні умови, невжиття розумних заходів безпеки під час перевезення та неналежне виконання страхувальником обов"язків, обумовлених договором страхування.

За таких обставин, прийняте рішення суду першої та постанова апеляційної інстанцій відповідають матеріалам справи та вимогам закону, а тому судові акти слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 року у справі № 910/18061/14 залишити без змін.

Головуючий суддяН.Г. Дунаєвська
СуддіН.І. Мележик
Т.Л. Барицька