РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015Справа №910/25590/14
За позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Онікс-7»

про стягнення 256 508,68 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Жданюк Д.В. - по дов.;

Від відповідача не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення з останнього на свою користь заборгованості за кредитом в сумі 224 239,86 грн., заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 6 906,09 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 24 604,95 грн. та пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 757,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Онікс-7» умов кредитного договору №49.27/191-КМК-08 від 31.01.2008р. (надалі - Кредитний договір) в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування останнім.

В зв'язку з тим, що 27.09.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги від 27.09.2013р., останній стверджує, що на підставі умов вказаного вище правочину та положень ст.ст.512-514, 516, 517 Цивільного кодексу України набув права вимоги по Кредитному договору до Відповідача.

На призначені судові засідання 15.01.2015р. та 03.12.2014р. представник Відповідача не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив.

Як інформації наданої ДП «Інформаційно-ресурсний центр» слідує, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Онікс-7» на теперішній час є: 04114, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, буд. 16-В.

На вказану адресу судом, у відповідності до ст.87 ГПК України було скеровано ухвали суду від 20.11.2014р. та від 15.01.2015р. з метою повідомлення вказаного учасника судового процесу про час та місце розгляду справи.

Проте, як встановлено судом, конверт з ухвалою суду від 20.11.2014р. був повернутий на адресу Господарського суду міста Києва з відміткою органу поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно з п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Отже, за встановлених обставин справи, Відповідач належним чином був повідомлений про місце, дату та час судових засідань.

Таким чином, спір розглядається за наявними у справі доказами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані учасником судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (Продавець) та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу права вимоги, відповідно до п.2.1 якого Продавець погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх Покупцю, а Покупець погодився купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

У визначення наведених у договорі купівлі-продажу права вимоги від 27.09.2013р. встановлено, що під правом вимоги слід розуміти всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) Продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги Продавця до осіб, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні Продавцю, щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитними договорами та договорами забезпечення.

У витягу з додатку №1 до зазначеного вище правочину визначено, що передається, зокрема, права вимоги за кредитним договором №49.27/191-КМК08 від 31.01.2008р.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В силу ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України).

Таким чином, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» набуло права вимоги від позичальника належного виконання взятих на себе за кредитним договором №49.27/191-КМК08 від 31.01.2008р. обов'язків.

Так, 31.08.2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Онікс-7» (Позичальник) укладено Кредитний договір, відповідно до п.1.1 якого за вказаним правочином встановлюється процедура та умови надання Банком в майбутньому кредитів в рамках траншевої кредитної лінії у національній валюті України або в іноземних валютах в межах загальної суми 230 000 грн. за офіційним курсом Національного банку України на дату укладання кожної додаткової угоди до цього договору про надання кредиту, що є невід'ємною частиною. Процедура та умови повернення Позичальником отриманих кредитів, нарахування та сплати процентів за отриманими кредитами, а також взаємні права та зобов'язання сторін, що виникнуть при наданні Банком кредитів.

Згідно з п.2.1 Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредити на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів протягом дії цього договору.

Розрахунок суми процентів за користування кредитом починається з дня зарахування суми кредиту на зазначений п.1.2 цього договору рахунок, відкритий Банком для обліку заборгованості Позичальником з кредитом, наданим за цим договором та здійснюється від суми фактичної заборгованості за кредитом (п.2.7.1).

Проценти за користування кредитами нараховуються в дні їх сплати відповідно до умов цього договору, а також в останній робочий день місяця та у день повного повернення заборгованості за кредитом, але не пізніше дати, вказаної в п.4.4 цього договору, виходячи із суми заборгованості на позичкових рахунках, які відкрито Банком для обліку заборгованості Позичальника, та процентної ставки, що встановлена цим договором. В разі, якщо день сплати процентів та повернення кредиту припадає на вихідний, святковий, неробочий день, нарахування процентів, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється в перший робочий день, що є наступним за вихідним, святковим, неробочим днем.

У п.4.3 Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов'язаний сплачувати Банку нараховані проценти за кредитом відповідно до умов цього договору, а також в день повного погашення заборгованості за кредитами. Проценти сплачуються на рахунки Банку, що вказані у додаткових угодах. Датою сплати процентів та повернення частини кредиту вважається дата зарахування грошових коштів на рахунки Банку, що вказані в додаткових угодах, а в разі прострочення сплати процентів та повернення кредиту - на рахунки Банку, що відкриті для обліку такої заборгованості.

Договір набуває чинності з дня його підписання і діє до повного погашення Позичальником заборгованості за кредитом та процентами, а при наявності простроченої заборгованості і пені за несвоєчасне повернення кредиту, сплату процентів (п.9.1 Кредитного договору).

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є кредитним договором, який підпадає під правове регулювання норм статей 1054-10571 Цивільного кодексу України, а в частині, що не суперечить вказаним нормам та умовам договору, регулюється ст.1046-1053 Цивільного кодексу України.

31.08.2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Онікс-7» укладено додаткову угоду №49.27/191-КМК-08 ДУ1, відповідно до п.1 якої Банк надав Позичальнику кредит в сумі 230 000 грн.

У п.2 вказаної вище додаткової угоди передбачено, що транш надається на наступні цілі: розвиток та розширення бізнесу.

Процента ставка за кредитом дорівнює 16% річних (п.3 додаткової угоди №49.27/191-КМК-08 ДУ1 від 31.01.2008р.).

На виконання умов укладеного між сторонами правочину Банк надав Позичальнику кредит в сумі 230 000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

Як зазначалось вище, кредит надавався Позичальнику строком по 30 січня 2013 року.

Згідно з п.4.4 Кредитного договору Позичальник зобов'язався погасити заборгованість за кредитами у терміни, визначені відповідними додатковими угодами, але у будь-якому випадку не пізніше 30.01.2013р. безготівковим переказом на рахунки Банку вказані в додаткових угодах. Датою повернення заборгованості за кредитами вважається дата зарахування грошових коштів на рахунки Банку, що вказані в додаткових угодах.

Тобто, враховуючи строк повернення кредиту, що визначений умовами Кредитного договору та фактичне надання грошових коштів Відповідачу строк повернення кредитних коштів настав.

Проте, як встановлено судом, Відповідач свої зобов'язання за вказаним правочином виконав не у повному обсязі, у зв'язку з чим за Товариством з обмеженою відповідальністю «Онікс-7» рахується заборгованість по тілу кредиту в сумі 224 239,86 грн. та по процентам за користування кредитними коштами в розмірі мі 6 906,09 грн.

За змістом ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У ч.1 ст.530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст.ст.525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до приписів ст.1046 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги всі представлені Позивачем докази, суд встановив, що матеріалами справи підтверджено наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Онікс» за Кредитним договором заборгованості за кредитом в сумі 224 239,86 грн. та за відсотками в розмірі 6 906,09 грн.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У відповідності до ч.1 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Так, за умовами укладеного Кредитного договору, зокрема, у п.7.1 передбачено, що у разі несвоєчасного повернення заборгованості за кредитами та/або процентами за користування цими кредитами сплачувати Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період наявності простроченої заборгованості за кредитами або процентами за кожний день прострочки.

Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» нараховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Онікс-7» пеню за прострочку сплату кредиту у розмірі 24 604,95 грн. та за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 757,78 грн.

Здійснивши власний перерахунок пені за прострочку сплати кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, суд встановив, що Позивач мав право на отримання більшої суми, ніж ним було заявлено у позовній заяві, а саме нараховано може бути пеню за прострочку сплату кредиту у розмірі 27 039,47 грн. та за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 850 грн.

Враховуючи викладене вище, з огляду на зміст заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що Позивач має право на стягнення пені у більшому розмірі, ніж заявлено, проте суд обмежений обсягом вимог Позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з Відповідача пені підлягають задоволенню на визначену Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» суму, а саме за прострочку сплату кредиту у розмірі 24 604,95 грн. та за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 757,78 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, враховуючи, що Позичальником не був належними доказами спростований факт порушення взятих на себе за кредитним договором №49.27/191-КМК-08 від 31.01.2008р. та додатковою угодою до нього обов'язок щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Онікс-7» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір згідно з ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягає віднесенню на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Онікс-7» (04114, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 16-В, ідентифікаційний код 35149900) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ідентифікаційний код 34047020) заборгованість за кредитом в сумі 224 239 (двісті двадцять чотири тисячі двісті тридцять дев'ять) грн. 86 коп., заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 6 906 (шість тисяч дев'ятсот шість) грн. 09 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 24 604 (двадцять чотири тисячі шістсот чотири) грн. 95 коп. та пеню за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 757 (сімсот п'ятдесят сім) грн. 78 коп., а також судовий збір в сумі 5 130 (п'ять тисяч сто тридцять) грн. 18 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 10.02.2015р.

Суддя І.І.Борисенко