КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2015 р. Справа№ 910/8726/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Рябухи В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Шокур А.Ю. - представник, дов. № 09/01/15-1 від 09.01.2015;

від відповідачів: 1. Кучерявий С.В. - представник, дов. № 05-2015 від 01.01.2015;

2. не викликався та не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2014

у справі № 910/8726/13 (суддя Котков О.В.)

за позовом Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон",

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

про стягнення грошових коштів

На підставі ст.ст. 77, 79, 99 ГПК України у судовому засіданні 07.04.2014 ухвалою Київського апеляційного господарського суду, яка надіслана сторонам у справі, оголошено перерву у судовому засіданні до 23.04.2014; ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2014 розгляд апеляційної скарги у справі № 910/8726/13 відкладено на 05.05.2014, а ухвалою від 05.05.2014 призначено у справі № 910/8726/13 судову автотоварознавчу експертизу; апеляційне провадження у справі № 910/8726/13 зупинено до одержання результату судової автотоварознавчої експертизи.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2014 склад колегії суддів змінено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2014, враховуючи повернення без виконання експертною установою матеріалів справи № 910/8726/13, поновлено апеляційне провадження у справі № 910/8726/13; розгляд апеляційної скарги призначено на 20.08.2014.

На підставі ст.ст. 77, 79, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2014 розгляд справи № 910/8726/13 відкладено на 17.09.2014.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2014 склад колегії суддів змінено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2014 справу № 910/8726/13 надіслано до Київського наукового-дослідного інституту судових експертиз, для виконання ухвали Київського апеляційного господарського суду від 05.05.2014 у справі № 910/8726/13, якою призначено судову автотоварознавчу експертизу; апеляційне провадження у справі зупинено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2014 поновлено апеляційне провадження у справі № 910/8726/13; розгляд апеляційної скарги призначено на 21.01.2015, а ухвалою від 21.01.2015, на підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України, розгляд апеляційної скарги відкладено на 02.02.2015.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2014 у справі № 910/8726/13 позов задоволено частково, підлягає стягненню з першого відповідача на користь позивача 32 483,30 грн. основного боргу, 1 000,00 грн. судових витрат; в іншій частині позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що 29.07.2011, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль "ГАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить позивачу, було пошкоджено, розмір матеріального збитку складає 32 483,30 грн., що випливає з висновку спеціаліста № 180 від 17.05.2012; позивачем були понесені додаткові фінансові витрати по оплаті послуг експерта за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 230,00 грн., однак, вимоги про їх стягнення не обґрунтовані в силу ст.ст.33, 34 ГПК України, оскільки докази направлення позивачем страховику другого відповідача повідомлення про прибуття до місцезнаходження пошкодженого майна, для визначення розміру збитків, до суду не представлено; позовні вимоги про стягнення з другого відповідача 7 098,59 грн. не є доведеними.

В апеляційній скарзі перший відповідач просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2014 у справі № 910/8726/13 скасувати повністю з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, порушення та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги вимоги Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме: ст.ст.22, 28, п.п.1, 2 ст.30, 30.1, 35.1, 35.2, 37.1.3.

Як зазначає скаржник, оскільки згідно з висновком спеціаліста № 180 від 17.05.2012 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 57 098,59 грн., що перевищує ринкову вартість ТЗ, яка становить 32 483,30 грн., то ТЗ "ГАЗ" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 вважається фізично знищеним відповідно до ст.30.1 згаданого Закону, а згідно з п.2 ст.30 цього Закону якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Скаржник посилається на те, що всупереч ст.ст.35.1, 35.2 Закону на адресу першого відповідача надійшла заява про виплату страхового відшкодування без повного пакету документів, визначених в ст.35.2 Закону, що є невиконанням свого обов'язку; на лист від 26.06.13 за № 01-04-851 з проханням надати документи, позивачем не було надано ряд документів, що позбавило можливості першого відповідача встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання, а головне, розмір заподіяної шкоди, що тягне за собою наслідки, передбачені ст.ст.37.1.3, 37.1.4 Закону.

21.01.2015 позивачем подані письмові додаткові пояснення, у яких позивач стверджує, що стягненню з першого відповідача підлягає сума страхового відшкодування у розмірі 22 894,28 грн. ( 32 483,30 - 9 589,02) та, враховуючи приписи ст. 34 Закону, крім того, перший відповідач має відшкодувати позивачу 1 230,00 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження № 180 та 1 845,00 грн. за проведення судової автотоварознавчої експертизи; також позивач вважає, що, враховуючи норми ст.ст. 1192, 1194 ЦК України, решту суми збитків у розмірі 9 589,02 грн. має бути стягнуто з другого відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, першого відповідача, колегія суддів встановила наступне.

Позивачем подано до суду першої інстанції позов про стягнення із Фізичної особи -підприємця ОСОБА_5 32 483,30 грн. завданих збитків та збитків, понесених на проведення товарознавчого дослідження в сумі 1 230,00 грн.

14.06.2013 позивачем подано клопотання про залучення до участі у справі в якості другого відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" та заяву про уточнення позовних вимог, у якій позивач просив стягнути з останнього збитки в сумі 32 483,30 грн. та збитки, понесені за проведення товарознавчого дослідження в сумі 1 230,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2013 у справі № 910/8726/13 замінено первісного відповідача ФОП ОСОБА_5 на належного відповідача - ПАТ "Страхова компанія "Еталон".

У порядку ст.22 ГПК України позивачем подано 14.06.2013 заяву про уточнення позовних вимог та 14.08.2013 подано заяву про збільшення позовних вимог.

В заяві, поданій 14.08.2013, позивач просив залучити до участі у справі другого відповідача - ФОП ОСОБА_5; стягнути з другого відповідача 7 098,59 грн. на відшкодування завданих збитків, стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" решту збитків в сумі 50 000,00 грн. та збитків, понесених за проведення товарознавчого дослідження в сумі 1 230,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2013 у справі № 910/8726/13 залучено до участі в справі, в якості другого відповідача, Фізичну особу - підприємця ОСОБА_5.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно із довідкою УДАІ УМВС України в Чернігівській області № 8850791 про дорожньо-транспортну пригоду від 11.11.2013 № 8/5-836ДТП, 29.07.2011 о 12 год.00 хв. на дорозі М-01 Київ - Чернігів - Ново-Яриловичі сталася дорожньо-транспортна пригода (вид ДТП) наїзд на ТЗ, що стоїть; учасники дорожньо-транспортної пригоди: 1. Транспортний засіб ГАЗ 33023 номерний знак НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_4, технічні несправності не виявлено, ТЗ належить Чернігівському ДЕП; зовнішнім оглядом встановлено, що автомобіль отримав такі механічні пошкодження: задня центральна частина; водій ОСОБА_6; 2. Транспортний засіб: вантажний, ТАТА 613LРТ номерний знак НОМЕР_2 № кузова НОМЕР_5 технічні несправності не виявлено, ТЗ належить ОСОБА_5, зовнішнім оглядом встановлено, що автомобіль отримав такі механічні пошкодження: передня центральна частина; водій: ОСОБА_7; дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_7: перевищення безпечної швидкості, недодержання дистанції.

Згідно із вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10.07.2012 у справі № 2523/401/2012, встановлено, що 29.07.2011 ОСОБА_7, в порушення вимог п.п.2.3 "б", 2.9 "б" Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем марки "ТАТА-LРТ-613", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, скоїв зіткнення з автомобілем "ГАЗ-33023", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до трудового договору від 25.07.2011 ОСОБА_7 станом на 29.07.2011 був працівником другого відповідача - водієм.

Між першим та другим відповідачем укладено поліс № АА/1903087 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно із яким, забезпечений транспортний засіб - "ТАТА" LРТ 613 номерний знак НОМЕР_2, рік випуску 2008, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, ліміт відповідальності. зокрема, за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) 50 000,00 грн., франшиза - 0.

Згідно із висновком № 180, експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складеним 17.05.2012, Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8, сертифікат суб'єкта оціночної діяльності ФДМ України № 885/8885/09 від 04.09.2009, вартість матеріального збитку, завданого власнику вантажного автомобіля "ГАЗ -33023 "ГАЗель", державний реєстраційний № НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження у ДТП 29.07.2011, прийнята рівною його ринковій вартості, з урахуванням його технічного стану на момент перед ДТП та станом цін на час проведення дослідження - 17.05.2012 року, складає: 32 483,30 грн.

Також до матеріалів справи надані додатки до висновку № 180: акт технічного огляду колісного транспортного засобу (КТЗ) від 10.05.2012, калькуляцію, фототаблицю.

За платіжним дорученням від 17.05.2012 № 1226 позивачем сплачено Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_9 1 230,00 грн. оплати за проведення автотоварознавчого дослідження № 180.

Як вбачається із листа першого відповідача від 17.05.2013 за № 01-04-658, адресованого другому відповідачу, першим відповідачем зареєстровано звернення другого відповідача щодо настання дорожньо-транспортної пригоди 02.08.2011 за № 712-5293, також у цьому листі повідомлено про те, що звернень щодо відшкодування шкоди, завданої третім особам (потерпілим) до Страхової компанії "Еталон" не надходило.

07.06.2013 позивачем надіслано першому відповідачу заяву від 06.06.2013 про виплату страхового відшкодування: збитків у сумі 32 483,30 грн. та витрат, понесених за проведення товарознавчого дослідження в сумі 1 230,00 грн.

До апеляційної скарги першим відповідачем надано копію листа від 26.06.2013, адресованого позивачу, у якому першим відповідачем повідомлено про зупинення розгляду справи про виплату страхового відшкодування до моменту надання зазначених у цьому листі документів.

Як вбачається із вироку у справі № 2523/401/2012, автомобіль НОМЕР_3 належить ОСОБА_5

Відповідно до трудового договору від 25.07.2011 ОСОБА_7 перебував у трудових відносинах із другим відповідачем.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В ч.1 ст.354 ГК України встановлено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ст.7 Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 № 85/96-ВР із змінами, в Україні здійснюються такі види обов'язкового страхування, зокрема, страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч.22.1ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-ІV, в редакції, чинній на стан скоєння дорожньо-транспортної пригоди - 29.07.2011, (далі - Закон № 1961), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

В статті 28 Закону № 1961 встановлено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, а в ст.29 зазначеного Закону наведено перелік витрат, які визнаються шкодою, пов'язаною з пошкодженням транспортного засобу.

Статтею 30 Закону № 1961, в редакції станом на 29.07.2011, встановлено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним; ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди; якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди; якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди; право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ.

Згідно із п.3 висновку № 180 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 17.05.2012, ринкова вартість колісного транспортного засобу на момент перед ДТП - вантажного автомобіля ГАЗ модель 33023 "ГАЗель" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 32 079,42 грн.

Відповідно до калькуляції, яка є додатком № 2 до висновку № 180 від 17.05.2012, вартість відновлювального ремонту вантажного автомобіля "ГАЗ-33023 "ГАЗель" державний реєстраційний № НОМЕР_1, необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 29.07.2011, складає 57 098,59 грн.

Із матеріалів справи № 910/8726/13 не вбачається наявності згоди власника на визнання транспортного засобу фізично знищеним; так само у справі № 910/8726/13 відсутні докази, підтверджуючі розміри вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

В заяві про збільшення позовних вимог позивач просить стягнути з першого відповідача 50 000,00 грн. збитків, 1 230,00 грн. збитків понесених за проведення товарознавчого дослідження та з другого відповідача стягнути 7 098,59 грн. на відшкодування завданих збитків.

Однак, Законом № 1961 не передбачено обов'язку страховика відшкодувати шкоду, заподіяну третій особі у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу, якщо ремонт вважається економічно необгрунтованим. Адже, як вже зазначалось, витрати на ремонт пошкодженого транспортного засобу перевищують вартість цього транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Також, позивач матеріалами справи не довів того, що фактичний розмір шкоди становить, у тому числі 57 098,59 грн. вартості відновлювального ремонту вантажного автомобіля "ГАЗ-33023 "ГАЗель" державний реєстраційний № НОМЕР_1, оскільки відсутні докази здійснення такого відновлювального ремонту та відповідно до ст.30 Закону № 1961 і матеріалів справи такий ремонт вважається економічно необґрунтованим.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 57 098,59 грн. є такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Згідно із висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 19.11.2014 № 13099/14-54 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, утилізаційна вартість транспортного засобу ГАЗ-33023, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.07.2011, складає: 9 589,02 грн.

У зазначеному висновку експерта від 19.11.2014 № 13099/14-54 встановлено, що для визначення утилізаційної вартості необхідно розрахувати ринкову вартість КТЗ, без врахування механічних пошкоджень, яка визначається за формулою:

С=Сд*К*(1±Гк/100±Дз/100)±Сдод, де:

К - коефіцієнт ринку регіону, для обласних та районних центрів, складає 1,03 (підстава: Бюлетень автотоварознавця, випуск 59, червень 2011);

Гк - коефіцієнт коригування ринкової вартості КТЗ за величиною пробігу, %;

Дз - процент додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ, який визначається відповідно до таблиць додатка 4 та залежить від умов догляду, зберігання, експлуатації тощо, %;

Сдод - додаткове збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ виходячи з його комплексності, укомплектованості, пошкоджень, відновлення і оновлення складників, грн.

За результатами дослідження у висновку експерта від 19.11.2014 № 13099/14-54 встановлено розмір дійсної ринкової вартості КТЗ - 32 046,00 грн.

Як вбачається із висновку № 180 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 17.05.2012, це автотоварознавче дослідження проведено на підставі заяви від 10.05.2012 філії Чернігівська ДЕД "Чернігівський облавтодор".

Апеляційна інстанція не погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення 32 483,30 грн. основного боргу, як із таким, що не ґрунтується на нормах Закону № 1961 та матеріалах справи.

Згідно з ч.ч.34.2, 34.3 ст.34 Закону № 1961 в редакції, яка була чинною станом на 10.05.2012, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків; якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обирати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди; у такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

У матеріалах справи відсутні докази направлення позивачем повідомлення страховику, з метою забезпечення здійснення останнім свого права направити свого представника (працівника, експерта) для визначення розміру збитків, який мав бути визначений Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8 відповідно до заяви позивача від 10.05.2012.

Крім того, статтею 29 Закону № 1961 передбачено вичерпний перелік витрат, які відшкодовуються страховою компанією при пошкодженні транспортного засобу, до якого, зокрема, не віднесено витрати страхувальника на проведення експертизи.

Таким чином, позивачем не доведено того, що представник страховика не з'явився у визначений строк, у зв'язку з чим у позивача не виникло право, передбачене в ч.34.3 ст.34 Закону № 1961, вимагати, а у страховика, зобов'язання відшкодувати витрати на проведення експертизи (дослідження), проведеного позивачем на власний розсуд.

Вищезазначена правова позиція відповідає судовій практиці, про що свідчать, у тому числі, й постанови Вищого господарського суду України від 27.07.2011 у справі № 5/9, від 21.05.2013 у справі № 22-17-25-26/366-07-7922.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Однак, позивач матеріалами справи не довів спричинення реальних збитків у розмірі 57 098,59 грн.

Так само безпідставними є вимоги про стягнення з другого відповідача збитків у розмірі 9 589,02 грн., що є сумою утилізаційної вартості транспортного засобу - ГАЗ-33023, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, після дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Як вбачається із акту огляду транспортного засобу від 28.10.2014, який є додатком 1 до висновку експерта № 13099/14-54, пошкоджений транспортний засіб перебуває у розпорядженні позивача.

Таким чином, оскільки ремонт пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу, хоча і є економічно необгрунтованим, проте, і в такому стані транспортний засіб має утилізаційну вартість у розмірі 9 589,02 грн., то, маючи у власності зазначений пошкоджений транспортний засіб, позивач безпідставно ще й вимагає сплати суми 9 589,02 грн.

Враховуючи те, що автотоварознавче дослідження від 17.05.2012, за результатами якого складено висновок Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8 за № 180, замовлено позивачем на власний розсуд, без повідомлення позивачем першого відповідача про проведення автотоварознавчого дослідження, а у висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 13099/14-54 встановлено, що ринкова вартість досліджуваного автомобіля, без врахування пошкоджень, становить суму в розмірі 32 046,00 грн. і саме із врахуванням зазначеного розміру вартості й встановлено експертом утилізаційну вартість транспортного засобу в розмірі 9 589,02 грн., то, таким чином, належним доказом розміру ринкової вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди є сума, встановлена судовою експертизою у розмірі 32 046,00 грн.

Із врахуванням викладеного, відповідно до чинного законодавства та матеріалів справи, є обгрунтованим розмір суми, яка підлягає стягненню з першого відповідача - 22 456,98 грн. (32 046,00-9 589,02).

Оскільки позивачем матеріалами справи не доведено розмір спричинення реальних збитків у розмірі вартості відновлювального ремонту вищезазначеного автомобіля, то і відсутні підстави для проведення експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу саме щодо дослідження зазначених питань, крім того, позивачем вказане дослідження замовлено на власний розсуд, без повідомлення страховика, отже, відсутні підстави для покладення витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження і на другого відповідача.

Витрати за проведення судової експертизи покладаються на сторони відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав, встановлених нормами законодавства та відповідно до матеріалів справи, для часткового задоволення апеляційної скарги, часткового скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2014 у справі № 910/8726/13 скасувати частково.

3. Позов до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-б, 2-й під'їзд; ідентифікаційний код 20080515) на користь Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (14005, м. Чернігів, Деснянський район, вул. Київська, буд. 17; ідентифікаційний код 32016315) 22 456,98 грн. відшкодування, 676,68 грн. судового збору, 725,64 грн. витрат за проведення судової експертизи.

В решті позову відмовити.

У позові до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 відмовити повністю.

4. Стягнути з Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (14005, м. Чернігів, Деснянський район, вул. Київська, буд. 17; ідентифікаційний код 32016315) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-б, 2-й під'їзд; ідентифікаційний код 20080515) 281,96 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

6. Справу № 910/8726/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 09.02.2015.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді Н.Ф. Калатай

В.І. Рябуха