ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015 р. Справа №917/2708/14

за позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", вул. П.Комуни, 40-а, м. Полтава, Полтавська область,36000

до Відкритого акціонерного товариства "Агрофірма Стасі", вул. Миру, 40, с. Стасі, Диканський район, Полтавська область,38541

про стягнення 41 044,82 гривень заборгованості

Суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: Лукашенко В.Р. дов. б/н від 27.12.2014р.

від відповідача: не з'явились

В судовому засіданні 24.02.2015 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного рішення.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 41 044,82 грн. заборгованості за договором про надання комунальних послуг з водовідведення №14-17 від 01.01.2012 року, з яких: 35344,57 грн. - заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення, 4887,18 грн. - інфляційні витрати, 813,07 грн. - 3% річних.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, хоча і був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання (повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи), відзив на позовну заяву не подав, вимог ухвали суду від 31.12.2014 року про порушення провадження у справі та ухвали суду від 29.01.2015 року не виконав.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, господарський суд повідомляв належним чином відповідача про дату, час і місце судового розгляду, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, жодних клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, то справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

01 січня 2012 року між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (водоканал, позивач) та Відкритим акціонерним товариством "Агрофірма Стасі" (абонент, відповідач) було укладено договір про надання послуг з водовідведення №14-17 з додатками (арк. с. 7-9).

Згідно з п. 1.2. договору водоканал зобов'язався надавати послуги з водопостачання та водовідведення, а абонент зобов'язався своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами на умовах цього договору.

Об'єкт користування послугами: житлові будинки, с. Стасі, вул. Миру, 41,43,45,47,49; житловий будинок, с. Стасі, вул. першотравнева,9; житлові будинки (приватний сектор) с. Стасі, пров. Дружний; готель, вул. Першотравнева (п.1.4. договору).

Відповідно до п. 3.6. договору абонент сплачує рахунки за надані послуги до першого числа перед наступним розрахунковим періодом.

Також відповідно до п. 3.8. договору, всі грошові кошти абонента, що надходять на розрахунковий рахунок водоканалу, незалежно від призначення платежу, розділяються в наступній послідовності: а) погашення боргових зобов'язань; б) оплата поточних платежів; в) оплата пені (якщо вона є); г) відшкодування збитків , що нанесені водоканалу (якщо вони є); д) частина грошових коштів, що залишилася (якщо вона є) вважається переплатою.

Крім того, між позивачем та відповідачем 01.11.2012 року було укладено угоду про погашення заборгованості (арк. с. 10). Відповідно до умов якої погашення заборгованості за послуги з водовідведення станом на 26 квітня 2012 року в сумі 10330,56 грн. сплачується до 01.03.2013 року згідно графіку. Поточні платежі сплачуються згідно договору 14-17 від 01.01.2012р.

Взяті на себе договірні зобов'язання позивач виконав у повному обсязі. Позивачем були виставлені відповідачу відповідні рахунки на оплату отриманих ним послуг (арк. с. 43-64). Проте, відповідач оплату за спожиті послуги проводив не вчасно та не в повному обсязі, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість, за надані позивачем послуги в сумі 35 344,57 грн. за період з 18.02.2013 р. по 15.12.2014 р.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2014 року позивач звертався до відповідача з претензією № 1-394 щодо сплати заборгованості за надані послуги, яка станом на 01.08.2014 року складала 24490,23 грн. (а. с. 13). Проте, докази сплати даної заборгованості відповідачем у матеріалах справи відсутні.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з п. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо здійснення розрахунків за надані послуги, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 35344,57 грн. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 813,07 грн. за період з 01.03.2013 року по 14.12.2014 року та інфляційні в сумі 4887,18 грн. за період з 01.03.2013 року по 01.12.2014 року.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 813,07 грн. та інфляційних в сумі 4887,18 грн. суд визнає правомірними.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 35344,57 грн. основного боргу, 813,07 грн. 3% річних, 4887,18 грн. інфляційних, обґрунтовані, підтверджуються наявними доказами ( в мат. справи), відповідачем не заперечуються і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 33,43,49,75,82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити .

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Агрофірма "Стасі" (вул. Миру, 40, с. Стасі, Диканський район, Полтавська область,38541, ідентифікаційний код 00857924) на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (вул. П.Комуни, 40-а, м. Полтава, Полтавська область,36000, р/р 01 філія ПРУ "Банк Фінанси та кредит", МФО 331832, ідентифікаційний код 03361661) 35344,57 грн. основного боргу, 813,07 грн. 3% річних, 4887,18 грн. інфляційних 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.02.2015 р.

Суддя Тимощенко О.М.