ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2015 р. Справа № 911/2534/13

за заявою Приватного підприємства «Граніт-Трейд» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Київської області від 12.08.2013 р. у справі № 911/2534/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромбудіндустрія», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Горенка

до Приватного підприємства «Граніт-Трейд», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Горенка

про визнання недійсним договору

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Ополінський О.А. - керівник, підтверджено витягом;

від відповідача: Лавріненко Т.М. - довіреність б/№ від 28.11.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

у липні 2013 р. до господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромбудіндустрія» (далі за текстом: Позивач) з позовом до Приватного підприємства «Граніт-Трейд» (далі за текстом: Відповідач) про визнання недійсним договору.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що особа, яка підписала спірний договір № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р. від імені Позивача, не підписувала даний договір, не мала повноважень на його підписання та на час підписання цього договору у Позивача не працювала, про що достовірно було відомо Відповідачу.

Провадження у справі № 911/2534/13 порушено ухвалою господарського суду Київської області від 01.07.2013 р.

Рішенням господарського суду Київської області від 12.08.2013 р. у справі № 911/2534/13 позовні вимоги задоволенні повністю; визнано укладений між ТОВ «Агропромбудіндустрія» та ПП «Граніт-Трейд» договір оренди цілісного майнового комплексу № 01/07 від 02.04.2008 р. недійсним з моменту укладення; вирішено стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір в розмірі 1147,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2013 р. апеляційну скаргу ПП «Граніт-Трейд» залишено без задоволення; рішення господарського суду Київської області від 12.08.2013 р. у справі № 911/2534/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.02.2014 р. касаційну скаргу залишено без задоволення; постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2013 р. у справі № 911/2534/13 залишено без змін.

02.12.2014 р. до господарського суду Київської області звернулось Приватне підприємство «Граніт-Трейд» (Відповідач / Заявник) із заявою б/№ від 28.11.2014 р. (вх. № 68/14) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Київської області від 12.08.2013 р. у справі № 911/2534/13.

Заявник свою заяву мотивує тим, що йому під час ознайомлення 28.11.2014 р. з матеріалами кримінального провадження № 0000919, в яких містився висновок спеціаліста Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 10 від 30.01.2012 р., стало відомо про нововиявлені обставини, про які не було відомо та не могло бути відомо Заявнику під час розгляду господарським судом Київської області справи № 911/2534/13, що мають істотне значення для її вирішення.

У заяві Заявник просить суд: прийняти до розгляду дану заяву та скасувати рішення господарського суду Київської області від 12.08.2013 р. по справі № 911/2534/13 і прийняти нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.12.2014 р. у зв'язку з перебуванням матеріалів справи № 911/2534/13 у Київському апеляційному господарському суді, відкладено вирішення питання про прийняття заяви ПП «Граніт-Трейд» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами до повернення матеріалів справи із суду вищої інстанції.

15.12.2014 р. через відділ діловодства суду надійшов відзив Позивача від 15.12.2014 р. б/№ (вх. № 28085/14) на заяву Заявника про перегляд рішення у справі за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.12.2014 р. заяву ПП «Граніт-Трейд» про перегляд рішення у справі за нововиявленими обставинами прийнято та призначено до розгляду на 21.01.2015 р.

У судовому засіданні 21.01.2015 р. оголошено перерву до 04.02.2015 р.

31.01.2015 р. через відділ діловодства суду надійшли додаткові письмові пояснення Заявника б/№, б/дати (вх. № 2156/15) по суті поданої заяви.

04.02.2015 р. через відділ діловодства суду надійшли доповнення Позивача від 04.02.2015 р. б/№ (вх. № 2512/15) до відзиву на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

У судовому засіданні 04.02.2015 р. оголошено перерву до 09.02.2015 р.

06.02.2015 р. через відділ діловодства суду надійшли додаткові пояснення Позивача від 05.02.2015 р. б/№ (вх. № 2717/15) по суті поданої заяви.

09.02.2015 р. у судове засідання з'явились представники Позивача та Відповідача у справі. Представник Відповідача заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримав та просив її задовольнити. Представник Позивача проти заяви заперечив.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Детально розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Київської області від 12.08.2013 р. у справі № 911/2534/13 за позовом ТОВ «Агропромбудіндустрія» до ПП «Граніт-Трейд» про визнання недійсним договору позовні вимоги були задоволенні повністю.

Так, в ході розгляду господарським судом Київської області справи № 911/2534/13 було встановлено, що предметом договору від 02.04.2008 р. № 01/07 (надалі: «Договір») є передача в оренду Позивачем Відповідачу в користування за плату строком на 2 роки та 11 місяців цілісного майнового комплексу, до складу якого входять виключно будівлі та споруди, в зв'язку з чим суд дійшов висновку, що даний Договір містить в собі елементи договору найму будівлі або іншої капітальної споруди.

Судом було досліджено висновки судово-почеркознавчої експертизи від 30.03.2011 року № 1469/11-11, проведеної на виконання ухвали господарського суду Київської області від 06.01.2011 р. у справі № 8/190-10 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, відповідно до якого підпис від імені Ейсмонта М.І. у графі «Орендодавець» на п'ятому аркуші договору № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу, укладеного від імені ТОВ «Агропромбудіндустрія» та ПП «Граніт-Трейд», виконаний не Ейсмонтом Миколою Івановичем, а іншою особою с наслідуванням підпису Ейсмонта М.І.

Одночасно судом було досліджено висновок судово-технічної експертизи від 16.03.2011 р. № 1492/11-13, проведеної на виконання ухвали господарського суду Київської області від 06.01.2011 р. у справі № 8/190-10 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, відповідно до якого у договорі № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 року відтиски печаток від імені ТОВ «Агропромбудіндустрія» та ПП «Граніт-Трейд» виконані чорнилами кольорового струминного принтера персонального комп'ютера та зазначено порядок виготовлення документу.

Таким чином розглядаючи справу у 2013 році, суд дійшов висновку, що ТОВ «Агропромбудіндустрія» та ПП «Граніт-Трейд» не укладали між собою у письмовій формі договір № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р. в зв'язку з тим, що не дотримано вимоги ч. 2 ст. 207 ЦК України та ч. 1 ст. 181 ГК України внаслідок того, що Договір не підписувався уповноваженою особою ТОВ «Агропромбудіндустрія» та не скріплювався печатками сторін Договору.

При цьому судом було досліджено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2007 р. у справі № 2-2666-2007 року було поновлено Ейсмонта М.І. на посаді генерального директора ТОВ «Агропромбудіндустрія»; зобов'язано Ополінського О.А. передати Ейсмонту М.І. оригінали установчих документів, свідоцтва про державну реєстрацію, печатки, штампів ТОВ «Агропромбудіндустрія», проте у зв'язку з наявністю в матеріалах цієї справи копії ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 26.08.2008 р. у справі № 2-3124-2008 року, якою провадження по справі за позовом Ейсмонта М.І. до Нікітіна В.Б., Ополінського О.А. про визнання рішень недійсними, поновлення на роботі та зобов'язання вчинити певні дії закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову, суд у цій справі дійшов висновку, що вказане вище рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2007 р. у справі № 2-2666-2007 року скасовувалось та цивільна справа заново слухалась районним судом.

Також судом при розгляді у 2013 році цієї справи було досліджено низку рішень господарських судів, а саме: постанову Вищого господарського суду України від 12.07.2007 р. по справі № 2-1561/2006, рішення господарського суду Київської області від 19.11.2007 р. по справі № К10/446-07, рішення господарського суду Київської області від 16.04.2008 р. по справі № К6/178-07/10, постанову Вищого господарського суду України від 23.12.2009 р. по справі № К19/173-09, рішення господарського суду Київської області від 17.01.2011 р. по справі №19/328-09/8, рішення господарського суду Київської області від 25.04.2012 р. по справі № 18/057-09/17/8, рішення господарського суду Київської області від 17.06.2013 р. по справі № 19/328-09/8, та зроблено висновок про те, що Ейсмонт М.І. будь-які дії та рішення від імені ТОВ «Агропромбудіндустрія» вчиняти і приймати не мав права, зокрема підписувати будь-які договори, в тому числі договір від 02.04.2008 р. № 01/07, про що достовірно було відомо Гуньку А.Г., який підписав спірний договір від імені ПП «Граніт-Трейд».

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що спірний договір є таким, що порушує публічний порядок внаслідок того, що порушує права Позивача, як власника майна, яке є предметом Договору, на володіння, користування та розпорядження таким майном і спрямований на протиправне заволодіння належним Позивачу майном; Договір протирічить внутрішній волі Позивача, Позивачем не схвалювався та не спрямований на реальне настання правових наслідків.

Відповідно до вимог ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом ст. 112 ГПК України, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Таким чином, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені.

Отже, істотність значення нововиявлених обставин полягає в тому, що якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов'язково вплинула б на остаточні висновки суду.

Судом береться до уваги Постанова Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» від 26.12.2011 р. № 17, яка у п. 2 передбачає, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Розглянувши заяву ПП «Граніт-Трейд» про перегляд рішення господарського суду Київської області від 12.08.2013 р. у справі № 911/2534/13 за нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку, що остання являється обґрунтованою, з наступних підстав.

Дослідженням змісту заяви ПП «Граніт-Трейд» про перегляд рішення господарського суду Київської області від 12.08.2013 р. у справі № 911/2534/13 за нововиявленими обставинами щодо підстав та обставин її обґрунтування, суд узагальнюючи вказані у заяві обставини і підстави дійшов висновку, що свою заяву Відповідач обґрунтовує тим, що під час ознайомлення 28.11.2014 р. з матеріалами кримінального провадження № 0000919, в яких містився висновок спеціаліста Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 10 від 30.01.2012 р., дізнався про нововиявлену обставину, про яку не було відомо та не могло бути відомо під час розгляду господарським судом Київської області справи № 911/2534/13, а саме, що предметом дослідження судово-почеркознавчої експертизи від 30.03.2011 р. № 1469/11-11 та судово-технічної експертизи від 16.03.2011 р. № 1492/11-13 був не оригінал договору № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р., а його друкований текст, який було перенабрано з оригіналу договору № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р. або його копії.

Заперечуючи проти задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, Позивач - ТОВ «Агропромбудіндустрія» у відзиві (вх. № 28085/14), доповненнях (вх. № 2512/15) і додаткових поясненнях (вх. № 2717/15) зазначає, що обставини, на які посилається Відповідач не є нововиявленими та були відомі ПП «Граніт-Трейд» під час розгляду даної справи, оскільки Відповідачем 05.08.2013 р. за вх. № 16684 до суду подавалось клопотання про витребування доказів, зокрема вказаного висновку спеціаліста.

Крім цього Позивач зазначає, що рішення суду від 12.08.2013 р. у цій справі ґрунтується не лише на висновках експертизи, а й на інших фактах, зокрема, що договір не міг бути скріплений печаткою товариства, оскільки печатка з 2005 року знаходиться у Ополінського О.А.; Ейсмонт М.І. не мав повноважень керівника ТОВ «Агропромбудіндустрія»; зборами товариства не приймалося рішення про укладення відповідного договору; станом на дату передачі майна в оренду, визначене майно було відчужене Позивачем іншій особі, отже Договір оренди не вступив у силу.

В зв'язку з цим Позивач вважає, що обставини, на які посилається Відповідач у своїй заяві про перегляд рішення від 12.08.2013 р., не є нововиявленими та матеріалів справи достатньо для визнання Договору недійсним.

Водночас, зазначена позиція Позивача є безпідставною з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду даної справи у 2013 році Висновок спеціаліста ДНДЕКЦ МВС України № 10 від 30.01.2012 р., який Заявник вважає нововиявленою обставиною, не був предметом дослідження суду.

При цьому ПП «Граніт-Трейд» під час розгляду справи подавалися клопотання про витребування вказаного висновку спеціаліста від правоохоронних органів, і як зазначає Заявник, Відповідачу було відомо виключно про існування відповідного висновку та його приблизний зміст, що вбачається з листа Прокуратури Києво-Святошинського району Київської області від 21.06.2012 р. № 4629 та повідомлення Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області від 28.11.2014 р. № 31402.

Предметом дослідження ДНДЕКЦ при МВС України, висновок з якого надано Заявником в якості нововиявленої обставини, була копія Договору № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р. (наявного у ПП «Граніт-Трейд») та Договір № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р. (оригінал якого надано Ополінським О.А. у справі № 8/190-10).

Так, згідно Висновку спеціаліста ДНДЕКЦ МВС України № 10 від 30.01.2012 р. зазначено, що зображення відбитків печаток у договорі № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р. нанесено електрофотографічним способом за допомогою друкуючого пристрою (лазерний принтер, багатофункціональний пристрій); підписи у договорі № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р. виконані кульковими ручками; копія договору № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р. не відповідає договору № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р. за розмірами полів, інтервалами між строк, окремими знаками (апостроф, лапки, крапки). Друкований текст договору № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р. було перенабрано з оригіналу договору № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р. або його копії; підписи у договорі № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р. виконані шляхом перемалювання їх з оригіналу договору № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р. або його копії.

Таким чином обставини, що підтверджуються Висновком спеціаліста ДНДЕКЦ від 30.01.2012 р. № 10 свідчать про те, що предметом дослідження судово-почеркознавчої експертизи від 30.03.2011 р. № 1469/11-11 та судово-технічної експертизи від 16.03.2011 р. № 1492/11-13 був не оригінал договору № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р., а його друкований текст, який було перенабрано з оригіналу договору № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р. або його копії.

Отже господарським судом, приймаючи рішення у цій справі від 12.08.2013 р., досліджувався не Договір № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р., який було підписано ТОВ «Агропромбудіндустрія» та ПП «Граніт-Трейд» та який фактично виконувався сторонами, а підроблений невстановленими особами примірник Договору № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р.

Позиція Позивача стосовно того, що Ейсмонт М.І. не мав повноважень на укладення відповідного Договору оренди також є необґрунтованою, оскільки Позивач посилається на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28.08.2008 р. у справі № 2-3124-2008 року, якою провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою Ейсмонта М.І. від позову та на вказану ухвалу також є посилання в рішенні суду від 12.08.2013 р. у цій справі.

Проте в матеріалах справи також наявне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2007 р. у справі № 2-2666-2007 року, яким Ейсмонта М.І. поновлено на посаді генерального директора ТОВ «Агропромбудіндустрія» і зобов'язано Ополінського О.А. передати Ейсмонту М.І. оригінали установчих документів, свідоцтва про державну реєстрацію, печатки, штампи Позивача; вказане рішення було додано безпосередньо Позивачем до позовної заяви, та матеріали справи не містять процесуальних документів про скасування зазначеного рішення, отже Позивачем не доведено, що станом на дату укладення спірного Договору оренди (02.04.2008 р.) Ейсмонт М.І. не мав на це повноважень.

Крім цього ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.06.2007 р. було заборонено Ополінському О.А. чинити перешкоди генеральному директору ТОВ «Агропромбудіндустрія» Ейсмонту М.І. у виконанні ним обов'язків генерального директора товариства, та заборонено Ополінському О.А. підписувати від імені товариства будь-які угоди цивільно-правового характеру, в тому числі угоди щодо відчуження майна товариства, будь-які фінансові та розпорядчі документи, здійснювати права та обов'язки генерального директора товариства.

Також судом береться до уваги наступне.

Згідно п. 3.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Так, враховуючи, що Позивачем Акт приймання-передачі майна до Договору підписано в ту ж дату, що й сам Договір (02.04.2008 р.), вказані обставини з огляду на приписи ст. 241 ЦК України в будь-якому випадку свідчать про схвалення ТОВ «Агропромбудіндустрія» спірного Договору оренди.

Крім цього Позивач у позові наголошує на тому, що майно, яке є предметом спірного Договору оренди, було відчужене Позивачем третій особі 23.06.2009 р. за договором купівлі-продажу, та вказане відчуження відбулось до фактичного прийняття майна в оренду за Договором Відповідачем (17.07.2009 р.).

Згідно ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже виходячи зі змісту ст. 1 ГПК України, порушення права чи законного інтересу або спір щодо них повинні існувати на момент звернення до суду та враховуючи приписи ст. 33 ГПК України, Позивач в установленому законом порядку має довести не тільки те, чим саме його право порушено, а також довести те, що порушення його права існує на момент звернення до господарського суду.

З наведеного вбачається, що наслідком відчуження ТОВ «Агропромбудіндустрія» переданого в оренду за спірним Договором майна є те, що задоволення позовних вимог не призведе до відновлення прав та інтересів ТОВ «Агропромбудіндустрія», що в свою чергу свідчить про неможливість захисту його прав в обраний спосіб.

За наведених вище обставин позовні вимоги ТОВ «Агропромбудіндустрія» до ПП «Граніт-Трейд» про визнання недійсним договору № 01/07 оренди цілісного майнового комплексу від 02.04.2008 р. є безпідставними та необґрунтованими, отже не підлягають задоволенню.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги, що інформація, зазначена у Висновку спеціаліста ДНДЕКЦ при МВС України від 30.01.2012 р. № 10, яка оцінюється судом нарівні з іншими доказами, наданими сторонами у справі, існувала на час розгляду справи, не була відома суду та сторонам та спростовує висновки, покладені в основу рішення від 12.08.2013 р. у справі № 911/2534/13, суд вважає зазначені обставини нововиявленими у даній справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 114 ГПК України, За результатами перегляду судового рішення приймаються: рішення - у разі зміни або скасування рішення; постанова - у разі зміни або скасування постанови; ухвала - у разі зміни чи скасування ухвали або залишення рішення, ухвали, постанови без змін.

Таким чином суд, дослідивши викладені вище обставини в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані докази, дійшов висновку, що заява ПП «Граніт-Трейд» про перегляд рішення господарського суду Київської області від 12.08.2013 р. у справі № 911/2534/13 за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, рішення господарського суду Київської області від 12.08.2013 р. у справі № 911/2534/13 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються на Позивача. Судовий збір в розмірі 609,00 грн., сплачений Відповідачем за подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підлягає стягненню з Позивача на користь Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 82-85, 112, 114 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Приватного підприємства «Граніт-Трейд» про перегляд рішення господарського суду Київської області від 12.08.2013 р. у справі № 911/2534/13 за нововиявленими обставинами задовольнити.

2. Рішення господарського суду Київської області від 12.08.2013 р. у справі № 911/2534/13 скасувати.

3. У задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромбудіндустрія» (08105, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Горенка, вул. Садова, 20; ) на користь Приватного підприємства «Граніт-Трейд» (08105, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Горенка, вул. Садова, 20; ) 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата виготовлення та підписання рішення 18.02.2015 р.

Суддя С.Ю. Наріжний