номер провадження справи 5/119/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015 Справа № 908/5723/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство "Регіонбуд" (71404, Запорізька область, Великобілозерський район, с. Велика Білозерка (частина 4 села), вул. Перемоги, буд. 102, корпус 2; 71630, Запорізька область, Василевський район, м. Дніпрорудне, вул. Леніна, буд. 23, кв. 10)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод металопластикових виробів" (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11)

про стягнення 50 206,14 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: Крамаренко А.А., довіреність №1 від 12.01.2015 р.

Від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

12.12.2014 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство "Регіонбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод металопластикових виробів" про стягнення 50 206,14 грн.

Ухвалою суду від 12.12.2014 р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/5723/14, справі присвоєно номер провадження - 5/119/14, розгляд якої призначено на 21.01.2015 р.

Ухвалою від 21.01.2015 р. у зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача, ненадання ним витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 11.02.2015 р. у судовому засіданні 11.02.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням представника позивача розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги зазначивши, наступне, 27.03.2013 р. між ТОВ "Будівельне підприємство "Регіонбуд" та ТОВ "Завод металопластикових виробів" укладено договір №27/03-13 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до п. 1.1. якого позивач надає відповідачу поворотну фінансову допомогу, а відповідач зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених договором. Розмір поворотної фінансової допомоги визначений у п.2.1. договору, а саме 30 000,00 грн. Зазначену суму позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача. Відповідно до п.2.3. договору відповідач повинен повернути поворотну фінансову допомогу позивачу не пізніше 31.08.2013 р. Однак, станом на 10.12.2014 р. грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн. відповідачем не повернуто. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, позивачем нараховано штраф у розмірі 3,00 грн., 20 % від суми зворотної фінансової допомоги у розмірі 6 000,00 грн., пеню за період з 01.09.2013 р. по 10.12.2014 р. у сумі 6 915,61 грн., 3% річних за період з 01.09.2013 р. по 10.12.2014 р. у розмірі 1 077,53 грн., втрати від інфляції у розмірі 6 210,00 грн.

Представник відповідача у судові засідання 21.01.2015 р., 11.02.2015 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали. Клопотань про розгляд справи без участі представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву та документи, витребувані ухвалами господарського суду Запорізької області від 12.12.2014 р. та від 21.01.2015 р. не надіслав.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

В матеріалах справи міститься копія ухвали господарського суду Запорізької області від 12.12.2014 р. про порушення провадження у справі №908/5723/14, яка повернулась на адресу суду від ТОВ «Завод металопластикових виробів» з зазначенням причини повернення - за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 25.11.2014 р., відповідно до якого місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод металопластикових виробів" є 69035, м. Запоріжжя, пр.Маяковського, буд. 11.

Саме за цією адресою здійснювалось листування з відповідачем.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язань, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство "Регіонбуд" (далі - Позичкодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод металопластикових виробів" (далі - Користувач) укладено договір №27/03-13 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до п. 1.1. якого Позичкодавець надає Користувачу поворотну фінансову допомогу, а Користувач зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах передбачених договором.

Згідно з п.2.1. договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 30 000,00 грн. без ПДВ.

Поворотна фінансова допомога надається Користувачу на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. (п.2.2.)

Пунктом 2.3. договору передбачено, що поворотна фінансова допомога повинна бути повернена Користувачем, Позикодавцю не пізніше 31.08.2013 р.

На виконання умов договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство "Регіонбуд" перерахувало на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод металопластикових виробів" поворотну фінансову допомогу у сумі 30 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №31 від 28.03.2013 р.

11.11.2013 р. позивачем на адресу відповідача направлено листи від 11.11.2013 р. за вих. №25 та від 07.05.2014 р. за вих. №5 про сплату заборгованості у розмірі 30 000,00 грн. за договором №27/03-13 про надання поворотної фінансової допомоги від 27.03.2013 р.

Однак, позивач відповіді від відповідача не отримав.

Згідно з п. 4.2. договору, в разі неповернення допомоги в зазначений строк, Користувач сплачує Позичкодавцеві штраф в розмірі 0,01 % від суми поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем сума штрафу складає 3,00 грн. та підлягає стягненню з відповідача.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що у випадку прострочення повернення користувачем суми поворотної фінансової допомоги Позичкодавцю на строк більше ніж три місяці, Користувач зобов'язаний сплатити Позичкодавцю, окрім штрафу зазначеного у п.4.2. цього договору, суму у розмірі 20 % від суми зворотної фінансової допомоги.

Судом встановлено, що відповідно до п.2.3. договору відповідач повинен був повернути позивачу суму поворотної фінансової допомоги у розмірі 30 000,00 грн. у строк до 31.08.2013 р., однак станом на 11.02.2015 р. вказаний пункт договору відповідачем не виконано.

Таким чином, нараховані позивачем 20 % від суми зворотної фінансової допомоги згідно п.4.3. договору у розмірі 6 000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з 4.4. договору, окрім оплати Користувачем сум зазначених у пунктах 4.2., 4.3. цього договору, Користувач зобов'язаний, у випадку прострочення повернення суми поворотної фінансової допомоги сплатити Позичкодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та штрафні санкції у відповідно до умов статті 625 ЦК України.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 № 543/96-ВР, пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань або за затримку грошових надходжень на рахунок клієнта банку - одержувача грошових коштів, яку нараховано та не сплачено на день набрання чинності цим Законом, за згодою сторін може бути перерахована за період дії терміну позовної давності, але розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У пункті 4.5. договору сторони домовилися, що пеня стягується за весь строк прострочення, без обмеження строку.

Відповідно до розрахунку позивача, який міститься у матеріалах справи, відповідачу нарахована пеня у розмірі 6 915,61 грн. за період 01.09.2013 р. по 10.12.2014 р., який відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку наданого позивачем, відповідачу нараховано інфляційні витрати у розмірі 6 210,00 грн., який перевірено судом, є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Розрахований позивачем розмір 3 % річних за період з 01.09.2013 р. по 10.12.2014 р. складає 1 077,53 грн., який відповідає вимогам законодавства та підлягає задоволенню.

Таким чином, загальна заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод металопластикових виробів" перед Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство "Регіонбуд" згідно з умовами договору №27/03-13 про надання поворотної фінансової допомоги від 27.03.2013 р. складає суму у розмірі 50 206,14 грн., а саме: сума основного боргу - 30 000,00 грн., штраф у розмірі 3,00 грн., 20% від суми поворотної фінансової допомоги - 6 000,00 грн., пеня у розмірі 6 915,61 грн., 3% річних у розмірі 1 077,53 грн., втрати від інфляції у сумі 6 210,00 грн.

Суд зазначає, що відповідач доказів належного виконання умов вказаного договору та погашення суми заборгованості у розмірі 50 206,14 грн. не надав.

Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод металопластикових виробів" (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11, р/р 038 в філії «Діамантбанк», МФО 320854, р/р 4812 Запорізьке РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», м. Запоріжжя, МФО 313399, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство "Регіонбуд" (71404, Запорізька область, Великобілозерський район, с. Велика Білозерка (частина 4 села), вул. Перемоги, буд. 102, корпус 2; 71630, Запорізька область, Василевський район, м. Дніпрорудне, вул. Леніна, буд.23, кв. 10; р/р 1601 філія «Запорізьке РУ» АТ Банк «Фінанси та Кредит», м.Енергодар, МФО 313731, ) заборгованість за договором №27/03-13 про надання поворотної фінансової допомоги від 27.03.2013 р. 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 3 (три) грн. 00 коп. штрафу, 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп. 20% від суми поворотної фінансової допомоги, 6 915 (шість тисяч дев'ятсот п'ятнадцять) грн. 61коп. пені, 1 077 (одна тисяча сімдесят сім) грн. 53 коп. 3% річних, 6 210 (шість тисяч двісті десять) грн. 00 коп. втрати від інфляції та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 16.02.2015