ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" лютого 2015 р.Справа № 916/4979/14

судді Волкова Р.В.,

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Державної установи «Лабораторний центр Держсанепідемслужби України на водному транспорті», Одеська обл., м. Іллічівськ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб», Одеська обл., м. Іллічівськ,

про зобов'язання виконати умови договору

за участю:

представника позивача Нінандович В.Я., - за довіреністю,

представник відповідача не з'явився, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Державна установа «Лабораторний центр Держсанепідслужби України на водному транспорті», Одеська обл., м. Іллічівськ, звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб», Одеська обл., м. Іллічівськ, про зобов'язання виконати умови договору.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір інвестування № 1/08 від 11.08.2004 року, за яким відповідач отримав від позивача інвестиції на закупку будівельних матеріалів, необхідних для будівництва житла з подальшою передачею позивачеві загальної площі житла 71,10 кв.м. за адресою: м. Іллічівськ, вул. Карла Маркса, буд. 1, кв. 71, буд. 4, кв. 14. Позивач зазначає, що виконав належним чином умови договору, в той час як відповідач не виконав умови договору щодо передачі позивачеві збудованих житлових приміщень на суму 110000,00 гривень.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не представив.

У судовому засіданні 09.02.2015р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

11.08.2004 року Центральною санітарно-епідеміологічною станцією на водному транспорті (інвестор), правонаступником якої є позивач, та відповідачем (підприємство) було підписано договір інвестування № 1/08 (а.с. 9-10), який за своїм змістом та правовою природою є інвестиційним договором та підпадає під правове регулювання норм Закону України «Про інвестиційну діяльність».

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору відповідач отримує від інвестора інвестиції на закупку будівельних матеріалів, необхідних для будівництва житла в м. Іллічівську, вул. Карла Маркса, буд. 1, кв. 71, буд. 4, кв. 14, з подальшою передачею позивачеві загальної площі житла 71,10 кв.м. за адресою: м. Іллічівськ, вул. Карла Маркса2, буд. 1, кв. 71, буд. 4, кв. 14.

Договір підписано обома сторонами без зауважень і заперечень та скріплено печатками підприємств.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність», що діяла на момент укладення спірного договору основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладання договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності. Втручання державних органів та посадових осіб у реалізацію договірних відносин між суб'єктами інвестиційної діяльності зверх своєї компетенції не допускається.

Згідно до п. 1.3. договору інвестування загальна сума інвестицій складає 110000,00 гривень.

Відповідно до п. 1.3 договору акт приймання-передачі квадратних метрів підписується після надходження всієї суми грошових коштів на рахунок відповідача та підписання Акту Державної комісії про здачу будинку в експлуатацію.

На виконання умов договору 10.11.2004 року інвестор перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 110000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1130 від 10.11.2004 року.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

29.11.2004 року сторонами було підписано акт приймання-передачі, згідно до якого відповідач передав, а інвестор прийняв квадратні метри житла загальною кількістю 71,10 кв.м., загальною договірною ціною 110000,00 гривень за адресою: м. Іллічівськ, вул. Карла Маркса2, буд. 1 (а.с. 32).

Згідно до п. 5 зазначеного акту сторони не мають будь-яких претензій один до одного відносно виконання своїх зобов'язань за договором інвестування № 1/08 від 11.08.2004 року в жилому будинку за адресою: м. Іллічівськ, вул. Карла Маркса2, буд. 1.

Зазначений акт підписано обома сторонами без зауважень і заперечень та скріплено печатками підприємств.

Згідно зі ст. ст. 33-34 ГПК України кожна сторона за допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами, за визначенням ст. ст. 32-36 ГПК України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд приймає до уваги, що позивачем не надано доказів, які б спростовували факт отримання інвестором 71,10 кв.м. за актом приймання-передачі від 29.11.2004 року.

Посилання позивача на те, що в зазначеному акті приймання-передачі відповідачем помилково не було зазначено, яким чином розподіляється вказана житлова площа, яка передається інвестору, спростовується наступним. В п. п. 2, 3 акту приймання-передачі зазначено специфікацію квартир: трикімнатна квартира на чотирнадцятому поверсі, орієнтовною загальною площею 71,10 кв.м., за адресою: м. Іллічівськ, вул. Карла Маркса2, буд. 1.

Доводи позивача про те, що в зазначеній квартирі проживає інша особа, не підтверджено належними та допустимими доказами. Крім того, суд не виключає можливості вибуття зазначеної квартири з володіння позивача після отримання її за договором інвестування № 1/08 від 11.08.2004 року.

Суд не бере до уваги посилання позивача на судові рішення в інших справах як на підтвердження позовних вимог, оскільки в цих рішеннях зазначено про те, що позовні вимоги Центральною санітарно-епідеміологічною станцією на водному транспорті стосуються квартири, яка не є предметом договору інвестування № 1/08 від 11.08.2004 року (а.с. 29). Спір стосується квартири, про яку в договорі мови не йдеться.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивач не довів належним чином ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги Державної установи «Лабораторний центр Держсанепідслужби України на водному транспорті», Одеська обл., м. Іллічівськ, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб», Одеська обл., м. Іллічівськ, про зобов'язання виконати умови договору задоволенню не підлягають.

На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» та керуючись ст.ст. 22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Державної установи «Лабораторний центр Держсанепідслужби України на водному транспорті», Одеська обл., м. Іллічівськ, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб», Одеська обл., м. Іллічівськ, про зобов'язання виконати умови договору - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 09.02.2015 року. Повний текст рішення складений 13 лютого 2015 р.

Суддя Р.В. Волков