УХВАЛА

10.02.2015Справа № 910/27915/14
За позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів

Суддя Котков О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Булка С.Є. (представник за довіреністю);

від відповідача: Тодоров В.Д. (представник за довіреністю);

від третьої особи: не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

12 грудня 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява б/н від 01 грудня 2014 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС" (відповідач) в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- визнати недійсним договір факторингу № 2, укладений 22.08.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС" (01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, буд. 6, ідентифікаційний код 38985197) та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 10, ідентифікаційний код 13881479);

- визнати недійсним договір номер у реєстрі 1451 укладений 22 серпня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС" (01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, буд. 6, ідентифікаційний код 38985197) та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 10, ідентифікаційний код 13881479) про відступлення права вимоги за іпотечними договорами;

- визнати недійсним договір номер у реєстрі 1520 укладений 22 серпня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС" (01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, буд. 6, ідентифікаційний код 38985197) та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 10, ідентифікаційний код 13881479) про відступлення права вимоги за договорами застави;

- застосувати наслідки недійсності правочинів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані договори від імені позивача підписано представником Баланюком В.В. без необхідного обсягу повноважень, всупереч п.п. 22 п. 12.3. Статуту позивача, тобто без рішення наглядової ради щодо вчинення оскаржуваних правочинів, тобто оскаржувані правочини в момент їх укладення суперечили як Статуту позивача, так і ч.1 ст. 92 Цивільного кодексу України, що є підставами для визнання їх недійсними, на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 року (суддя Котков О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/27915/14, розгляд справи призначено на 20.01.2015 року; судом, в порядку ст.ст. 27, 65 Господарського процесуального кодексу України, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

В судовому засіданні 20 січня 2015 року, відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 10 лютого 2015 року, про що учасників судового процесу було повідомлено під розписку.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Частиною 5 статі 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

В силу вимог ст. 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Так, з правових конструкцій вказаних статей випливає, що судові рішення можуть прийматися у формі: рішень, ухвал, постанов та є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Ухвалою суду від 15.12.2014 року позивача було зобов'язано, в тому числі, надати суду: належним чином засвідчені копії іпотечних договорів у відповідності до переліку, зазначеному у додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 22.08.2014р. та належним чином засвідчені копії договорів застави у відповідності до переліку, зазначеному у додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги за договорами застави від 22.08.2014р.

Проте, вимог ухвали суду від 15.12.2014 року позивачем в повному обсязі у вказаній частині не виконано, належним чином засвідчених копій іпотечних договорів у відповідності до переліку, зазначеному у додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 22.08.2014р., зокрема зареєстрованих в реєстрі за №№ 1678, 3858, 6302, 1266, 1501, 1070, У-634, У-644, а також належним чином засвідченої копії договору застави у відповідності до переліку, зазначеному у додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги за договорами застави від 22.08.2014р., а саме зареєстрованого в реєстрі за № 1471 до суду не надано.

Необхідність же витребування у позивача відповідних документів для вирішення справи була зумовлена підставами всебічного та об'єктивного встановлення всіх обставин справи, повнотою дослідження обґрунтованості позовних вимог по справі та прийняттям правильного та обґрунтованого рішення в межах встановлених процесуальних строків.

Відповідно до положень ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Згідно з абз. 6 п. 2.2. постанови Пленум Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала.

З метою правильного і своєчасного вирішення господарського спору судом витребовувалися, в тому числі, належним чином засвідчені копії іпотечних договорів у відповідності до переліку, зазначеному у додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 22.08.2014р., зокрема зареєстровані в реєстрі за №№ 1678, 3858, 6302, 1266, 1501, 1070, У-634, У-644, а також належним чином засвідчену копію договору застави у відповідності до переліку, зазначеному у додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги за договорами застави від 22.08.2014р., а саме зареєстрованого в реєстрі за № 1471, з метою необхідності дослідження його судом.

Станом на 10.02.2015 року позивачем вимог ухвали суду від 15.12.2014 року стосовно надання належним чином засвідчених копій відповідних договорів не виконано.

Ненадання позивачем належним чином засвідчених копій вказаних правочинів унеможливлює вирішення спору за поданим позовом за наявними у справі матеріалами, оскільки виключає можливість у передбаченому законом порядку встановити факт їх укладення і, як наслідок, можливість встановлення обставин правовідносин за ним з огляду на предмет спору у справі № 910/27915/14.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Частиною 1 статті 69 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня отримання позовної заяви.

Неподання витребуваних документів перешкоджає з'ясуванню судом всіх обставин справи, всебічному і об'єктивному дослідженню правомірності позовних вимог по справі та прийняттю правильного і обґрунтованого рішення в межах встановлених процесуальних строків.

Також суд відмічає те, що за п. 2 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

У своїй постанові від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» пленум Вищого господарського суду України, з метою забезпечення однакового і правильного застосування Господарського процесуального кодексу України, постановив дати господарським судам України роз'яснення, згідно яких залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Наявність обставин, зазначених у пункті 2 частини першої статті 81 ГПК, має доводитися заінтересованою стороною, зокрема, шляхом подання належним чином завіреної копії ухвали суду про порушення провадження у справі зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2014р. по справі № 522/17649/14-ц відкрите провадження у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" до Баланюк Віктора Володимировича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС", Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко Світлани Володимирівни про визнання дій протиправними та договорів недійсними, і зокрема про визнання недійсних договорів, що є предметом у справі № 910/27915/14 за позовом б/н від 01 грудня 2014 року.

Таким чином, у провадженні іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, що свідчить про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду вже за приписами п. 2 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд зауважує на тому, що в силу п. 13.6. Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затв. наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013р. за № 173 встановлено, що на копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності.

Так, з поданої позивачем 10.02.2015р. через канцелярію до суду ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 04.02.2015р. по справі № 522/17649/14-ц, за якою позовну заяву в частині визнання дій протиправними і договорів недійсними - залишено без розгляду, не слідують обставини зазначення на ній дати набрання чинності, а відтак, з огляду на подання до суду вказаної ухвали за обставин відсутності відповідних відміток, наявність яких є обов'язковими в силу п. 13.6. Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, відповідна ухвала не може бути прийнята господарським судом до уваги в аспекті вимог набрання відповідною ухвалою від 04.02.2015р. чинності, що, як наслідок, не свідчить про беззаперечність достовірності факту набрання ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.02.2015р. по справі № 522/17649/14-ц законної сили.

Зважаючи на наведене, враховуючи, що після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, позивач має право звернутись до суду в загальному порядку, суд вважає, що позов має бути залишений без розгляду.

Керуючись п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов б/н від 01 грудня 2014 року Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС" про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів - залишити без розгляду.

2. Копію даної ухвали направити третій особі по справі № 910/27915/14.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Котков