РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2015 р. Справа № 902/1562/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуюча суддя Сініцина Л.М.

судді Гудак А.В.

Олексюк Г.Є.

при секретарі судового засідання Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрижавський граніт" від 29.12.2014 р. на рішення господарського суду Вінницької області від 16.12.14 р. у справі № 902/1562/14

за позовом Приватного акціонерного товариства "Західукрвибухпром"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрижавський граніт"

про стягнення 1 467 638,78 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. у справі № 902/1562/14 (суддя Білоус В.В.) припинено провадження у справі щодо стягнення 50 000,00 грн. боргу; позов Приватного акціонерного товариства "Західукрвибухпром" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрижавський граніт" задоволено частково; судові витрати на судовий збір в сумі 29 352,78 грн. покладено на відповідача; стягнуто з відповідача на користь позивача 1 319 412,00 грн. - основного боргу, 41 021,44 грн. - індексу інфляції за період серпень 2014 року - вересень 2014 року, 6 129,15 грн. - 3 % річних за весь час прострочення за період з 04.08.2014 р. по 14.10.2014 р., 51 076,19 грн. - пені за період з 04.08.2014 р. по 14.10.2014 р., судові витрати на судовий збір в сумі 29 352,78 грн. При прийнятті рішення суд виходив з того, що у зв'язку із перерахуванням відповідачем коштів в сумі 50 000,00 грн., заява про часткову відмову від позовних вимог в сумі 50 000,00 грн. боргу не суперечить чинному законодавству; відповідач взяті на себе зобов'язання згідно договору виконав частково, позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів згідно договору № 3 на виконання буро-вибухових робіт від 27.02.2013 р. та додаткових угод до нього підтверджуються матеріалами справи, є законними та обґрунтованими.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Стрижавський граніт" звернулося з апеляційною скаргою від 29.12.2014 р., в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. у справі № 902/1562/14; змінити рішення господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. у справі № 902/1562/14 в частині стягнення судового збору, вказавши не 29 352,78 грн., а 28 352,78 грн., посилаючись на те, що при розгляді даної справи та винесенні рішення судом в порушення статті 43 ГПК України не було всебічно досліджено матеріали справи, внаслідок чого судом покладено обов'язок відшкодувати судові витрати в більшому розмірі. На момент розгляду справи ТзОВ "Стрижавський граніт" частково погасило заборгованість в розмірі 50 000 грн. Позивач 17.11.2014 р. подав уточнення до позовної заяви, згідно з якими врахував сплачену суму та просив стягнути з відповідача 1 417 638,78 грн. та 28 352,78 грн. судового збору. В судовому засіданні 16.12.2014 р. позивач подав заяву № 01/5043 про відмову від стягнення з відповідача 50 000 грн. і у зв'язку з доведенням спору до розгляду суду через дії (бездіяльність) відповідача просив на підставі частини 2 статті 49 ГПК України всі витрати на судовий розгляд в сумі 29 352,78 грн. відшкодувати за рахунок відповідача. Суд погодився з такими вимогами, про що виніс ухвалу згідно якої поклав всю суму судового збору на відповідача. Апелянт категорично незгоден з такою позицією позивача, адже між сторонами існувала домовленість щодо поступового погашення боргу, в рамках якої і були перераховані перші кошти в сумі 50 000 грн., тобто твердження щодо того, що дії відповідача призвели до судового розгляду є безпідставними. Суд не повинен був покладати всі витрати на відповідача, а лише в розмірі 28 352,78 грн. згідно уточнених позовних вимог.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Західукрвибухпром" правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався та явку представника в судове засідання не забезпечив, причину неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день і час розгляду апеляційної скарги, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали апеляційного суду) (а.с.146, т.ІІ).

Відповідач (апелянт) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стрижавський граніт" явку представника в судове засідання не забезпечив, направив на адресу апеляційного суду заяву від 03.02.2015 р. про перенесення дати розгляду апеляційної скарги, в якій просив відкласти розгляд апеляційної скарги в частині оскарження рішення господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. у справі № 902/1562/14 на іншу дату у зв'язку з тим що, ним виправлено недоліки апеляційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. даній у справі та подано відповідну апеляційну скаргу, яка була 26.01.2015 р. направлена господарським судом Вінницької області до суду апеляційної інстанції. Вважає, що оскаржувана ухвала суттєво вплине на суть та зміст оскаржуваного рішення. а розгляд апеляційної скарги ТзОВ "Стрижавський граніт" в частині оскарження рішення від 16.12.2014 р. у даній справі неможливий без розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. по цій же справі.

Дане клопотання до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 17.01.2015 р. прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрижавський граніт" від 29.12.2014 р. і призначено її розгляд на 11.02.2015 р. об 10:00 год. в частині оскарження рішення господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р., а в частині оскарження ухвали господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. повернуто без розгляду (а.с.137-140, т.ІІ).

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 р. поновлено строк для подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрижавський граніт" від 21.01.2015 р. на ухвалу господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. у справі № 902/1562/14 та прийнято апеляційну скаргу до провадження і призначено її розгляд на 11.02.2015 р. об 10:10 год. (а.с.149-151, т.ІІ).

Згідно штемпеля суду (з відміткою про відправлення 05.02.2015 р.) на оригіналі вказаних ухвал суду від 04.02.2015 р. та реєстру на відправку рекомендованої кореспонденції від 05.02.2015 р., копії ухвал було надіслано апеляційним судом всім учасникам судового процесу у справі № 902/1562/14 - 05.02.2015 р. за належними адресами, повідомленими сторонами у позовній заяві та апеляційних скаргах, що відповідає адресам місцезнаходження сторін - юридичних осіб, зокрема, відповідача у даній справі - ТзОВ "Стрижавський граніт" (а.с.153, т.І, 102, 149-151, 164, т.ІІ).

Крім того, 05.02.2015 р. ухвала Рівненського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 р. про прийняття до провадження апеляційної скарги відповідача на ухвалу внесена до бази даних Єдиного державного реєстру судових рішень, яка є загально доступною базою, відповідно, скаржник, у разі неотримання процесуального документу суду щодо вирішення його апеляційної скарги, міг би ознайомитися з такими документами за номером справи, назвою сторін у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За наведених обставин, вважається, що відповідач (апелянт) - ТзОВ "Стрижавський граніт" належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. у справі № 902/1562/14.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, сторони належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників сторін.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги; перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

27.02.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стрижавський граніт" (замовник) та Приватного акціонерного товариства "Західукрвибухпром" (виконавець) укладено договір № 3 на виконання буро-вибухових робіт, згідно пункту 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання буро-вибухових робіт по подрібненню гірської маси методом свердловинних зарядів на кар'єрі. Місце проведення робіт: Стрижавський кар'єр (Вінницька область, смт. Стрижавка) (а.с.14-22, т. І).

Пунктом 1.3 договору сторони визначили, що можуть погодити графік проведення робіт протягом дії цього договору для забезпечення прогнозованого планування виробничої діяльності кожної із сторін та забезпечення прогнозованого утримання вартості на запланованому рівні (пункт діє за умови укладання графіку проведення робітна весь термін дії цього договору).

Протягом дії цього договору виконання бурових або вибухових робіт іншою організацією за місцем проведення робіт виконавцем допускається тільки за згодою виконавця. Відмова виконавця від виконання вибухових робіт іншою організацією не є підставою для припинення (розірвання) цього договору з боку замовника (пункт 1.4 договору)

Відповідно до пунктів 3.1 - 3.4 договору, ціна кубометра гірничої маси договірна і на момент укладання договору складає 15,00 грн. з урахуванням ПДВ. Виконавець залишає за собою право шляхом укладання протоколу узгодження ціни, в залежності від кон'юнктури ринку, зміни цін на матеріали та комплектуючі, вартості кредитних ресурсів, коливань курсу гривні до вільноконвертованих валют, інфляційних процесів в Україні, зміни мінімальної заробітної плати та інших факторів, що впливають на рівень вартості робіт переглядати та змінювати вартість робіт, про що повідомляє замовника за 5 днів до зміни ціни. Якщо замовником проведена 100 % передплата робіт, то на суму вже оплачених робіт за погодженою вартістю, вартість робіт не змінюється. Відсутність відповіді від замовника або відмова від прийняття нової ціни дає право виконавцю не проводити вибухові роботи до погодження ціни. У разі незгоди замовника з новою вартістю робіт, виконавець має право припинити виконання робіт і вимагати від замовника виконання своїх зобов'язань за цим договором в повному обсязі, після виконання яких договір припиняє свою дію.

Пунктами 4.1, 4.3, 4.4 договору визначено, що роботи виконуються в об'ємі, необхідному замовнику, з урахуванням пункту 1.3 цього договору та обсягів визначених графіком проведення робіт та за умови подання письмової заявки. Замовник має право збільшувати обсяги замовлення. Виконавець приступає до виконання робіт протягом 5 днів з моменту виконання замовником пунктом 5.1, цього договору та інших вимог визначених умовами цього договору. Фактичний обсяг виконаних робіт у щільному тілі визначається згідно тахеометричної зйомки, яка проводиться представниками (маркшейдерами) обох сторін та підтверджується актами виконаних робіт, підписаними представниками замовника і виконавця.

Виконані виконавцем роботи оформляються актами виконаних робіт, підписаними представниками обох сторін не пізніше дня наступного за днем закінчення проведення вибухових робіт. Відмова замовника у підписанні акту здачі-прийняття виконаних робіт, не звільняє останнього від оплати фактично виконаних робіт із розрахунку об'єму виконаних робіт у щільному тілі по виміру масиву до вибуху по параметрах закладання свердловин (пункти 4.5, 4.6 договору)

Згідно пунктів 5.1-5.4 договору сторони домовилися, що роботи виконуються при умові 50 % попередньої оплати за 5 днів до початку виконання бурових робіт, 30 % - перед проведенням масового вибуху. Остаточний розрахунок, проводиться протягом 10 банківських днів після підписання акту виконаних робіт. За прострочення в оплаті замовник сплачує виконавцю пеню за кожний день прострочки, що відповідає рівню подвійної облікової ставки Національного банку України, котра діє в період, за який сплачується пеня. Сторони себе не зв'язують шестимісячним строком позовної давності і виконавець штрафні санкції нараховує за весь період прострочення виконання замовником грошових зобов'язань. Наступні роботи проводяться після остаточного розрахунку за виконані виконавцем роботи.

У разі невиконання оплати за виконані виконавцем роботи, замовник виплачує на користь виконавця пеню в розмірі 0,1 % від вартості фактично виконаних робіт за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ (пункт 9.2 договору).

Даний договір діє до 31.12.2013 р., але в будь - якому випадку до повного виконання зобов'язань сторонами. Договір лишається чинним на наступний календарний рік, якщо жодна із сторін за місяць не повідомить письмово іншу сторону про намір припинити його дію (пункт 11.1 договору).

03.03.2013 р. сторони уклали додаткову угоду до договору на виконання буро-вибухових робіт № 3 від 27.02.2013 р., в якій "сторони дійшли згоди, при виконанні буро-вибухових робіт без розробки негабариту гірської маси силами виконавця, встановлюється: шифр робіт - "0924", найменування робіт - "Буро-вибухові роботи без подрібнення" (а.с.23, т. І).

20.05.2013 р. сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору на виконання буро-вибухових робіт № 3 від 27.02.2013 р., якою пункт 3.1 виклали в такій редакції:

"Ціна на проведення вибухових робіт є договірною і на момент укладання додаткової угоди складає 10,50 грн. з урахуванням ПДВ за 1 м. куб. гірничої маси у щільному тілі" (а.с.24, т.І).

11.10.2013 р. сторони уклали додаткову угоду № 2 до договору на виконання буро-вибухових робіт № 3 від 27.02.2013 р., якою дійшли згоди договір доповнити:

"пункт 1.1 По заявці замовника виконавець може прийняти на себе виконання буро-вибухових робіт по скельному розкриттю свердловинними зарядами";

"пункт 3.1 Ціна на проведення буро-вибухових робіт згідно цієї угоди є договірною і на момент укладання складає 13,98 грн. з урахуванням ПДВ за 1 м. куб. гірничої маси у щільному тілі" (а.с.25, т.І).

Протоколом погодження договірної ціни на проведення буро-вибухових робіт у ТзОВ "Стрижавський граніт" сторони дійшли згоди, що з 01.04.2014 р. встановлювалася ціна за комплекс буро-вибухових робіт свердловинними зарядами без подрібнення негабариту на рівні 15,60 грн. з урахуванням ПДВ за 1 м. куб., даний протокол є невід'ємною частиною до договору № 3 від 27.02.2013 р. (а.с.26, т.І).

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Західукрвибухпром" в грудні 2013 року виконав визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. буро-вибухові робити на загальну суму 316 500,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом від 13.12.2013 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26 за період з 01.12 по 13.12.2013 р. (а.с.27, т.І); актом здачі-прийняття виконаних робіт від 13.12.2013 р. (а.с.28, т.І) та рахунком на оплату № 1414 від 13.12.2013 р., який позивач виставив відповідачу до опати (а.с.29, т.І).

Відповідач оплатив вказані виконані роботи, що стверджується платіжними дорученнями № 63 від 20.01.2014 р. на суму 200 000,00 грн. та № 78 від 13.03.2014 р. на суму 116 500,00 грн. (а.с.30-31, т.І).

В січні 2014 року ПАТ "Західукрвибухпром" виконав визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. буро-вибухові робити на загальну суму 232 500,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом від 22.01.2014 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26 за період з 01.01 по 22.01.2014 р. (а.с.33, т.І); актом здачі-прийняття виконаних робіт від 22.01.2014 р. (а.с.34, т.І) та рахунком на оплату № 58 від 22.01.2014 р., який позивач виставив відповідачеві до опати (а.с.25, т.І).

Відповідачем - ТзОВ "Стрижавський граніт" вказані буро-вибухові роботи були оплачені, що стверджується платіжними дорученнями № 79 від 13.03.2014 р. на суму 43 500,00 грн., № 87 від 14.03.2014 р. на суму 95 000,00 грн. та № 88 від 24.03.2014 р. на суму 94 000,00 грн. (а.с.36-38, т. І).

В лютому 2014 року ПАТ "Західукрвибухпром" виконав окремо визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. вибухові роботи свердловинними зарядами без подрібнення негабариту на загальну суму 99 750,00 грн. та буро -вибухові робити на зальну суму 180 000,00 грн., всього на суму 335 700 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом від 11.02.2014 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26 за період з 01.02 по 11.02.2014 р. (а.с.40, т.І); актом здачі - прийняття (надання послуг) № 34 від 11.02.2014 р. (а.с.41, т.І) та рахунком на оплату № 79 від 11.02.2014 р., який позивач виставив відповідачеві до оплати (а.с. 42, т.І.)

Відповідач вказані буро-вибухові роботи оплатив, що стверджується платіжними дорученнями № 89 від 24.03.2014 р. на суму 191 000,00 грн., № 101 від 15.04.2014 р. на суму 100 000,00 грн., № 110 від 30.04.2014 р. на суму 44 700,00 грн. (а.с.43-45, т.І).

В березні 2014 року ПАТ "Західукрвибухпром" виконав визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. буро-вибухові робити на загальну суму 262 500,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом від 17.03.2014 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26 за період з 01.03. по 17.03.2014 р. (а.с.47, т.І); актом здачі-прийняття виконаних робіт від 17.03.2014 р., актом здачі - приймання (надання послуг) № 102 від 17.03.2014 р. (а.с.48-49, т.І) та рахунком № 193 від 17.03.2014 р., який позивач виставив відповідачеві до оплати (а.с.50, т.І).

Відповідач зазначені буро-вибухові роботи оплатив, що стверджується платіжними дорученнями № 115 від 07.05.2014 р. на суму 100 000,00 грн., № 118 від 08.05.2014 р. на суму 100 000,00 грн., № 123 від 15.05.2014 р. на суму 62 500,00 грн. (а.с.51-53, т.І).

З 18.03.2014 р. по 27.03.2014 р. ПАТ "Західукрвибухпром" виконав визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. буро-вибухові робити на загальну суму 279 750,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом від 27.03.2014 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26 (а.с.55, т.І); актом здачі-прийняття виконаних робіт від 27.03.2014 р.; актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 117 від 27.03.2014 р. (а.с.56-57, т.І) та рахунком № 226 від 27.03.2014 р., який позивач виставив відповідачеві до оплати (а.с.58, т.І).

Відповідач зазначені буро-вибухові роботи оплатив згідно платіжних доручень: № 124 від 15.05.2014 р. на суму 37 750,00 грн., № 148 від 03.06.2014 р. на суму 100 000,00 грн., № 131 від 05.06.2014 р. на суму 72 000,00 грн. та № 151 від 11.06.2014 р. на суму 70 000,00 грн. (а.с.59-62, т.І).

В квітні 2014 року ПАТ "Західукрвибухпром" виконав визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. буро-вибухові робити на загальну суму 241 110,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом від 16.04.2014 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26 за період з 01.04. по 16.04.2014 р. (а.с.64, т.І); актом здачі-прийняття виконаних робіт від 16.04.2014 р.; актом здачі-прийняття виконаних робіт № 170 від 16.04.2014 р. (а.с.65-66, т. І). та рахунком № 311 від 16.04.2014 р., який позивач виставив відповідачеві до оплати (а.с.67, т.І).

Відповідач вказані буро-вибухові роботи оплати, що вбачається з платіжних доручень № 155 від 11.06.2014 р. на суму 50 000,00 грн., № 158 від 12.06.2014 р. на суму 91 110,00 грн. та № 163 від 24.06.2014 р. на суму 100 000,00 грн. (а.с.68-70, т.І).

В травні 2014 року ПАТ "Західукрвибухпром" виконав визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. буро-вибухові робити на загальну суму 363 480,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом від 07.05.2014 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26 за період з 01.05.2014 р. по 07.05.2014 р. (а.с.72, т. І); актом здачі - прийняття виконаних робіт від 07.05.2014 р.; актом здачі - прийняття виконаних робіт (надання послуг) № 203 від 07.05.2014 р. (а.с.74-75, т. І) та рахунком № 377 від 07.05.2014 р., який позивач виставив відповідачеві до оплати ( а.с.75, т.І).

Відповідач зазначені буро-вибухові роботи оплатив, що стверджується платіжними дорученнями № 167 від 03.07.2014 р. на суму 50 000,00 грн., № 170 від 04.07.2014 р. на суму 50 000,00 грн., № 172 від 10.07.2014 р. на суму 200 000,00 грн. та № 175 від 11.07.2014 р. на суму 63 480,00 грн. (а.с.76-79, т. І).

З 01.06.2014 р. по 03.06.2014 р. ПАТ "Західукрвибухпром" виконав визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. буро-вибухові робити на загальну суму 218 400,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом від 03.06.2014 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26 за період з по 01.06. по 03.06.2014 р. (а.с.81, т.І); актом здачі-прийняття виконаних робіт від 03.06.2014 р., актом здачі-прийняття виконаних робіт № 268 від 03.06.2014 р. (а.с.82-83, т.І) та рахунком № 499 від 03.06.2014 р., який позивач виставив відповідачеві до оплати (а.с.84, т.І).

Відповідач зазначені буро-вибухові роботи оплатив згідно платіжних доручень № 176 від 11.07.2014 р. на суму 66 400,00 грн., № 180 від 15.07.2014 р. на суму 40 500,00 грн. та № 181 від 16.07.2014 р. на суму 111 500,00 грн. (а.с.85-87, т.І).

З 04.06.2014 р. по 13.06.2014 р. ПАТ "Західукрвибухпром" виконав визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. буро-вибухові робити на загальну суму 383 760,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом від 13.06.2014 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26 за період з 04.06. по 13.06.2014 р. (а.с.89, т.І.); актом здачі-прийняття виконаних робіт від 13.06.2014 р.; актом здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) № 283 від 13.06.2014 р. (а.с.90-91, т.І) та рахунком № 543 від 13.06.2014 р., який позивач виставив відповідачеві до оплати (а.с.92, т.І).

Відповідач вказані буро-вибухові роботи оплатив, що стверджується платіжними дорученнями № 182 від 16.07.2014 р. на суму 38 500,00 грн., № 183 від 17.07.2014 р. на суму 100 000,00 грн., № 185 від 18.07.2014 р. на суму 100 000,00 грн., № 196 від 14.08.2014 р. на суму 145 260,00 грн. (а.с.93-97, т. І).

З 14.06.2014 р. по 17.06.2014 р. ПАТ "Західукрвибухпром" виконав визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. буро-вибухові робити на загальну суму 363 480,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом від 17.06.2014 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26 за період з 14.06. по 17.06.2014 р. (а.с.98, т.І).; актом здачі-прийняття виконаних робіт від 17.06.2014 р.; актом здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) № 297 від 17.06.2014 р. (а.с.99-100, т.І) та рахунком № 568 від 17.06.2014 р., який позивач виставив відповідачеві до оплати (а.с.101, т.І).

Відповідач зазначені буро-вибухові роботи оплатив згідно платіжних доручень № 197 від 14.08.2014 р. на суму 262 480,00 грн. та № 202 від 29.08.2014 р. на суму 101 000,00 грн. (а.с.102-103, т.І).

З 01.07.2014 по 04.07.2014 р. ПАТ "Західукрвибухпром" виконав визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. буро-вибухові робити на загальну суму 262 080,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом від 04.07.2014 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26 за період з 01.07. по 04.07.2014 р. (а.с.105, т.І); актом здачі-прийняття виконаних робіт від 04.07.2014 р.; актом здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) № 335 від 04.07.2014 р. (а.с.106-107, т.І) та рахунком № 646 від 04.07.2014 р., який позивач виставив відповідачеві до оплати (а.с.108, т.І).

Відповідач зазначені буро-вибухові роботи оплатив, що стверджується платіжними дорученнями № 203 від 29.08.2014 р. на суму 49 000,00 грн., № 208 від 05.09.2014 р. на суму 114 000,00 грн., № 209 від 08.09.2014 р. на суму 11 000,00 грн., № 210 від 08.09.2014 р. на суму 51 200,00 грн., № 226 від 03.10.2014 р. на суму 36 880,00 грн. (а.с.109-113, т.І).

З 01.07.2014 р. по 18.07.2014 р. ПАТ "Західукрвибухпром" виконав визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. буро-вибухові робити на загальну суму 159 372,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом від 18.07.2014 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26 за період з 01.07.2014 р. по 18.07.2014 р. (а.с.115, т.І); актом здачі-прийняття виконаних робіт від 18.07.2014 р.; актом здачі - прийняття виконаних робіт (надання послуг) № 369 від 18.07.2014 р. (а.с.116-117, т.І) та рахунком № 775 від 18.07.2014 р., який позивач виставив відповідачеві до оплати (а.с.118, т.І.).

Вказані буро-вибухові роботи відповідач оплатив частково, в сумі 13 120,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 227 від 03.10.2014 р. (а.с.119, т.І).

Таким чином, за відповідачем з 04.08.2014 р. відповідно до умов договору щодо оплати вартості робіт, рахується заборгованість за виконані буро-вибухові роботи за період з 01.07.2014 р. по 18.07.2014 р. згідно рахунку № 775 від 18.07.2014 р. в сумі 146 252,00 грн. (159 372,00 - 13 120,00 = 146 252,00).

З 03.07.2014 р. по 18.07.2014 р. ПАТ "Західукрвибухпром" виконав визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. буро-вибухові роботи на загальну суму 251 160,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом від 18.07.2014 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26, за період з 03.07. по 18.07.2014 р. (а.с.121, т.І); актом здачі-прийняття виконаних робіт від 18.07.2014 р.; актом здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) № 370 від 18.07.2014 р. (а.с.122-123, т.І.) та рахунком № 715 від 18.07.2014 р., який позивач виставив відповідачеві до оплати (а.с.124, т.І).

Вказані буро-вибухові роботи на суму 251 160,00 грн. відповідачем оплачені не були.

Таким чином, за відповідачем з 04.08.2014 р., відповідно до умов договору щодо оплати вартості робіт, рахується заборгованість в сумі 251 160,00 грн. за період з 03.07.2014 р. по 18.07.2014 р. згідно рахунку № 715 від 18.07.2014 р.

З 19.07.2014 по 21.07.2014 р. ПАТ "Західукрвибухпром" виконав визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. буро-вибухові робити на загальну суму 405 600,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом від 21.07.2014 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26 за період з 19.07. по 21.07.2014 р. (а.с.126, т.І); актом здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) № 371 від 21.07.2014 р. (а.с.127, т.І) та рахунком № 716 від 21.07.2014 р., який позивач виставив відповідачеві до оплати (а.с.128, т.І).

Вказані буро-вибухові роботи на суму 405 600,00 грн. відповідачем не були оплачені.

Таким чином, за відповідачем з 05.08.2014 р., відповідно до умов договору щодо оплати вартості робіт, рахується заборгованість в сумі 405 600,00 грн. за період з 19.07.2014 р. по 21.07.2014 р. згідно рахунку № 716 від 21.07.2014 р.

З 04.08.2014 по 15.08.2014 р. ПАТ "Західукрвибухпром" виконав визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. буро-вибухові робити на загальну суму 390 000,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом від 15.08.2014 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26 за період з 04.08. по 15.08.2014 р. (а.с.130, т.І); актом здачі-прийняття виконаних робіт № 432 від 15.08.2014 р. (а.с.131, т.І) та рахунком № 844 від 15.08.2014 р., який позивач виставив відповідачеві до оплати (а.с.132, т.І).

Вказані буро-вибухові роботи на суму 390 000,00 грн. відповідачем оплачені не були.

Таким чином, за відповідачем з 01.09.2014 р., відповідно до умов договору щодо оплати вартості робіт, рахується заборгованість в сумі 390 000,00 грн., за період з 04.08.2014 р по 15.08.2014 р. згідно рахунку № 844 від 15.08.2014 р.

09.09.2014 р. ПАТ "Західукрвибухпром" виконав визначені договором № 3 від 27.02.2013 р. буро-вибухові робити на загальну суму 176 400,00 грн. (в т.ч. ПДВ), що підтверджується підписаними сторонами актом від 09.09.2014 р. виконаних вибухових (буро-вибухових) робіт по дільниці № 26 за період з 09.09. по 09.09.2014 р. (а.с.134, т.І); актом здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) № 475 від 09.09.2014 р. (а.с.135, т.І) та рахунком № 930 від 08.09.2014 р., який позивач виставив відповідачеві до оплати (а.с.136, т.І).

Вказані буро-вибухові роботи на суму 176 400,00 грн. відповідачем не були оплачені.

Таким чином, за відповідачем з 24.09.2014 р., відповідно до умов договору щодо оплати вартості робіт, рахується заборгованість в сумі 176 400,00 грн. за період з 09.09.2014 р. по 09.09.2014 р. згідно рахунку № 930 від 08.09.2014 р.

Отже, за період з грудня 2013 року по вересень 2014 року ПАТ "Західукрвибухпром" виконано буро-вибухові роботи на загальну суму 4 641 792,00 грн.

Однак, відповідач - ТзОВ "Стрижавський граніт" взяті на себе зобов'язання згідно договору № 3 від 27.02.2013 р. на виконання буровибухових робіт щодо оплати вартості виконаних робіт виконав лише частково, сплативши лише 3 322 380,00 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 1 369 412,00 грн.

За наведених обставин, ПАТ "Західукрвибухпром" 30.10.2014 р. (відбиток поштового штемпелю на конверті (а.с.146, т.І)) звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з ТзОВ "Стрижавський граніт" 1 369 412,00 грн. - основного боргу, 41 021,44 грн. - індексу інфляції, 6 129,15 грн. - 3 % річних, 51 076,19 грн. пені, 29 352,78 грн. судового збору, який надійшов на адресу суду 04.11.2014 р. (а.с.2-10, т.І).

31.10.2014 р., після подання позивачем позову до суду, відповідач частково сплатив існуючу за ним заборгованість за виконані роботи в сумі 50 000,00 грн., згідно рахунку № 775 від 18.07.2014 р., що підтверджується платіжним дорученням № 254 від 31.10.2014 р. (а.с.151, т.І).

У зв'язку із частковою оплатою відповідачем 31.10.2014 р. боргу в сумі 50 000,00 грн., 20.11.2014 р. позивачем подано до суду уточнення до позовної заяви (про зменшення суми позовних вимог), в якому він просив стягнути з відповідача основний борг в сумі 1 319 412,00 грн., індекс інфляції в сумі 41 021,44 грн., 3 % річних в сумі 6 129,15 грн., пеню в сумі 51 076,19 грн., всього: 1 417 638,78 грн., а також судовий збір в сумі 28 352,78 грн. (а.с.170-171, т.І).

16.12.2014 р. позивачем подано до суду першої інстанції заяву, в якій він відмовився від стягнення з відповідача 50 000,00 грн. боргу, що були перераховані ним позивачу 31.10.2014 р., після пред'явлення позивачем 30.10.2014 р. позову; решту позовних вимог підтримав. У зв'язку з доведенням спору у суді до розгляду через дії (бездіяльність) відповідача, всі витрати позивача на судовий збір просив відшкодувати за рахунок відповідача на підставі частини 2 статті 49 ГПК України. У зв'язку з поданням даної заяви просив не брати до уваги уточнення до позовної заяви (зменшення позовних вимог на 50 000,00 грн.) від 17.11.2014 р. № 01/4621 (а.с.121, т.І).

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що вказана заява про часткову відмову від позовних вимог в сумі 50 000,00 грн. не суперечить чинному законодавству та матеріалам справи та правомірно дана відмова прийнята судом, враховуючи те, що така відмова не порушує нічиїх прав чи охоронюваних законом інтересів.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

За наведених обставин, господарським судом правомірно винесено ухвалу від 16.12.2012 р. про припинення провадження у даній справі щодо стягнення 50 000,00 грн. боргу на підставі пункту статті 80 ГПК України (а.с.124, т.І).

Отже, основний борг відповідача перед позивачем по договору № 3 від 27.02.2013 р. на виконання буро-вибухових робіт складає 1 319 412,00 грн. (1 369 412,00 - 50 000,00 = 1 319 412,00).

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно частини 1 статті 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Абзацом 2 частини 1 статті 175 ГК України передбачено, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем за своєю природою є правовідносинами за договором підряду.

Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи викладене, сума основного боргу відповідача перед позивачем за виконані роботи по договору № 3 від 27.02.2013 р, що становить 1 319 412,00 грн., доведена матеріалами справи, не заперечується відповідачем та підлягає до стягнення.

Судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги в цій частині.

Крім основного боргу позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 51 076,19 грн., інфляційні втрати в сумі 41 021,44 грн. та 3 % річних сумі 6 129,15 грн.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання (стаття 611 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частинами 1, 3 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частин 2, 3 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства; розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі; сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом; розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання відповідно до частини 1 статті 230 ГК України він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Згідно частини 4 статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як зазначалося вище, пунктами 5.1-5.4, 9.2 договору сторони домовилися, що роботи виконуються при умові 50 % попередньої оплати за 5 днів до початку виконання бурових робіт, 30 % - перед проведенням масового вибуху. Остаточний розрахунок, проводиться протягом 10 банківських днів після підписання акту виконаних робіт. За прострочення в оплаті замовник сплачує виконавцю пеню за кожний день прострочки, що відповідає рівню подвійної облікової ставки Національного банку України, котра діє в період, за який сплачується пеня. Сторони себе не зв'язують шестимісячним строком позовної давності і виконавець штрафні санкції нараховує за весь період прострочення виконання замовником грошових зобов'язань. Наступні роботи проводяться після остаточного розрахунку за виконані виконавцем роботи. У разі невиконання оплати за виконані Виконавцем роботи, Замовник виплачує на користь Виконавця пеню в розмірі 0.1% від вартості фактично виконаних робіт за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Колегія суддів, перевіривши розрахунки позивача, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані розрахунки пені відповідають вищезазначеним приписам законодавства, є арифметично вірними, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 51 076,19 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ПАТ "Західукрвибухпром" на суму основного боргу, з урахуванням часткових проплат відповідача, нараховано 41 021,44 грн. - інфляційних втрат за період серпень 2014 року по вересень 2014 року та 6 129, 15 грн. - 3 % річних за весь час прострочення за період з 04.08.2014 р. по 14.10.2014 р.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Згідно абзацу 3 пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 р. розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто, мала місце дефляція).

Колегія суддів, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування процентів річних та інфляційних втрат погоджується з тим, що заявлені до стягнення суми нараховані позивачем правомірно, розрахунки є арифметично вірними, нарахування здійсненні згідно норм закону, рекомендацій та порядку застосування індексу інфляції.

Таким чином, місцевим господарським судом, правомірно задоволено позовні вимоги в цій частині.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно прийнято рішення про задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача 1 319 412, 00 грн. - основного боргу, 41 021, 44 грн. -інфляційних втрат, 6 129, 15 грн. - 3% річних, 5 1076, 19 грн. - пені.

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки спростовуються вищенаведеним та матеріалами справи, не відповідають нормам чинного законодавства, що регулюють дані правовідносини, не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення та не можуть бути підставою для його скасування.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що суд не повинен був покладати всі витрати на відповідача, а лише в розмірі 28 352,78 грн. згідно уточнених позовних вимог, колегією суддів не приймаються, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції правомірно залишено без уваги уточнення позовної заяви (зменшення суми позовних вимог) від 17.11.2014 р., оскільки позивачем пізніше подано заяву про відмову від частини позовних вимог з проханням не брати до уваги дане уточнення, та правомірно та постановлено ухвалу від 16.12.2014 р. про припинення провадження у справі щодо стягнення про 50 000, 00 грн. боргу, на підставі пункту 4 статті 80 ГПК України.

Згідно частин 1, 2 статті 49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір до суду доведено з вини відповідача, який своєчасно не провів оплату виконаних позивачем робіт згідно договору № 3 на виконання буро-вибухових робіт від 27.02.2013 р. та додаткових угод до нього, часткову оплату боргу в сумі 50 000,00 грн. проведено після подачі позову до суду, доказів того, що між позивачем та відповідачем існує домовленість про часткове погашення заборгованості, або її розстрочка, відповідачем суду не надано, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про відшкодування позивачеві за рахунок відповідача витрат на судовий збір в сумі 29 352,78 грн., на підставі статті 49 ГПК України.

Разом з тим, колегія суддів, зазначає, що у зв'язку з тим, що суд першої інстанції припинив провадження у справі щодо вимоги про стягнення 50 000,00 грн. боргу ухвалою суду від 16.12.2014 р., оскаржуване рішення слід змінити, виключивши з його резолютивної частини пункт 1 та друге речення пункту 2 щодо судових витрат, оскільки щодо зазначених вимог судом першої інстанції винесено у даній справі окремий процесуальний документ на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 ГПК України - ухвала про припинення провадження від 16.12.2014 р., яка оскаржена відповідачем окремо від рішення суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (пункт 4 частини 1 статті 104 ГПК України).

Згідно пункту 9 постанови пленуму Вищого господарського суду від 23.03.2012 р. № 6 "Про судове рішення" у резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду.

Таким чином, рішення господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. у справі № 902/1562/14 підлягає зміні.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрижавський граніт" від 29.12.2014 р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. у справі № 902/1562/14 змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення пункт 1, яким припинено провадження у справі щодо стягнення 50 000,00 грн. боргу та друге речення пункту 2, яким судові витрати на судовий збір в сумі 29 352,78 грн. покладено на відповідача.

Пункт 2 резолютивної частини рішення господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. у справі № 902/1562/14 вважати пунктом 1, який викласти у наступній редакції:

"1. Позов задоволити".

В решті рішення господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. у справі № 902/1562/14 залишити без змін.

Пункти 3,4 рішення господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 р. у справі № 902/1562/14 вважати пунктами 2, 3 відповідно.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуюча суддя Л.М. Сініцина

Судді А.В. Гудак

Г.Є. Олексюк