ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.02.2015 Справа № 920/604/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Горобина", м. Суми,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноінвесткомплект",

м. Суми,

про стягнення: 26 707 грн. 73 коп.,

Суддя Н.П. Лугова

Представники сторін:

від позивача: Короза Д.С.;

від відповідача: не з'явився;

При секретарі судового засідання - А.Г. Кириченко-Шелест

08.04.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Горобина" звернулось до господарського суду Сумської області з позовом про стягнення із ТОВ "Техноінвесткомплект" на свою користь 26 707 грн. 73 коп., з яких: 24 502 грн. 50 коп. основного боргу та 2 205 грн. 23 коп. - 3% річних, нарахованих у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору № 730-09 поставки алкогольної продукції від 01.06.2009 р.

Рішенням господарського суду Сумської області від 05.06.2014р., залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 року, у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.12.2014р. у даній справі постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.09.2014р. та рішення господарського суду Сумської області від 05.06.2014р. скасовано, а справу № 920/604/14 направлено на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

У письмовому запереченні (а.с. 28, том 2) відповідач вважає, що позивачем не доведено факту оплати вартості товару згідно рахунку-фактури б/н від 12.05.2011 року саме на підставі договору № 730-09 поставки алкогольної продукції від 01.06.2009 року. Також, відповідач заперечує проти періоду нарахування штрафних санкцій.

Представник позивача у письмовому поясненні (а.с. 30) надав пояснення щодо ціни позову, а також додав податкові накладні, які на думку позивача є доказом поставки товару.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача та оцінивши зібрані по справі докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2009р. між ТОВ "Горобина" (постачальник) і ТОВ "Техноінвесткомплект" (покупець) було укладено договір поставки алкогольної продукції № 730-09, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити покупцю алкогольну продукцію, а покупець - прийняти і оплатити товар на умовах договору (п. 1.1 договору).

Товар постачається товарними партіями в асортименті та кількості згідно узгоджених постачальником письмових заявок покупця (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору асортимент, кількість, ціна кожної партії товару відображається в товарно-транспортних накладних на кожну партію товару, що є невід'ємними частинами договору.

Згідно з п. 2.1 договору ціна на товар встановлюється в прайс-листах, що є невід'ємними частинами договору.

Покупець здійснює оплату партії товару протягом 14 календарних днів з моменту поставки шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача або готівкою (п. 3.1 договору).

Датою повної оплати партії товару вважається дата надходження коштів на поточний рахунок, або внесення коштів в касу позивача в розумінні ціни партії товару (п. 3.2 договору).

Як пояснює позивач, протягом 10.06.2010р. - 24.12.2010р. позивачем поставлено товару на загальну суму 78 611,19 грн.

Оскільки останнім днем поставки є 24.10.2010 року, то, як зазначає позивач, 07.01.2011 року у відповідності до п. 3.1 договору відповідач повинен був розрахуватись за поставлений товар.

За період з 30.06.2010 року до 17.06.2011 року відповідачем за поставку товару згідно договору було сплачено лише 52 920,39 грн. Позивач зазначив, що протягом 23.06.2010р.-20.10.2010р. відповідачем також здійснено повернення продукції на загальну суму 1 188,30 грн. Таким чином, сума основного боргу відповідача перед позивачем становить 24 502,50 грн.

На момент розгляду даної справи сума основного боргу та 3% річних відповідачем не сплачені.

Згідно ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт отримання відповідачем товару підтверджується товарно-транспортними накладними, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин та є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар, а також податковими накладними, які є звітними податковими документами, що підтверджують виникнення податкового обов'язку платника податків у зв'язку з продажем товарів (робіт, послуг).

Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов'язання має бути виконане належним чином, однак відповідач порушив умови укладеного договору та норми чинного законодавства та не сплатив вартість товару в повному обсязі та у строк, визначений укладеним між сторонами договором.

Свої заперечення відповідач мотивує зокрема тим, що ТОВ "Горобина" звернулось із позовом до господарського суду 08.04.2014 року, а трирічний строк позовної давності щодо основних вимог сплив 07.01.2014р.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (стаття 264 ЦК України).

Слід зазначити, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій тощо.

Позивач зазначає, що за період з 30.06.2010 року до 17.06.2011 року включно відповідачем за поставку товару згідно договору було сплачено лише 52 920,39 грн. Отже, останнім днем, коли ТОВ "Техноінвесткомплект" сплатило кошти позивачу є 17.06.2011 року, що підтверджується платіжним дорученням № 667 від 17.06.2011 року на суму 7 000,00 грн. Остаточна сума заборгованості відповідача була визначена позивачем саме після сплати 7000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи та як пояснив позивач (а.с. 15, том 2), між сторонами у справі відсутні інші договірні відносини, ніж відносини за договором поставки алкогольної продукції № 730-09 від 01.06.2009 року. При цьому, відповідач також не підтвердив належними доказами свої заперечення щодо існування між сторонами по справі господарських правовідносин за інших правових підстав. Разом з тим, позивач в якості доказу поставки товару надав суду податкові накладні та примірники розрахунків коригування кількісних та вартісних показників, що підтверджують факт повернення товару відповідачем; довідку ПАТ «Укргазбанк» щодо надходження грошових коштів від відповідача № 1113 від 26.05.2014р.; примірник розрахунку № 1-06/105 від 06.02.2015р. суми основного боргу.

Суд встановив факт наявної заборгованості в розмірі 24 502,50 грн. та порушення прав позивача в результаті несплати зазначеної суми відповідачем за поставлений йому товар, про що також свідчить акт звірки взаєморозрахунків від 08.12.2010р.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також переривання строку позовної давності що підтверджується фактом часткової оплати товару в розмірі 7000,00 грн. 17.06.2011 року згідно договору № 730-09 поставки алкогольної продукції від 01.06.2009р., суд вважає вимоги позивача щодо стягнення 24 502,50 грн. заборгованості такими, що підлягають задоволенню.

Правові наслідки порушення юридичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 ЦК України.

Так, статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено право кредитора вимагати від боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Нарахування 3% річних починається з дня, наступного за днем, коли товар повинен бути оплаченим.

Як свідчать матеріали справи, остання поставка булла здійснена 24.12.2010 року, а отже у відповідності до п. 3.1 договору останнім днем ополати є 07.01.2011 року. Починаючи з 08.01.2011 року позивач мав право нараховувати 3% річних.

Чинне законодавство України не забороняє кредиторові визначати на власний розсуд період нарахування трьох відстоків річних, якщо таке нарахування здійснено в межах трирічного строку позовної давності.

Таким чином, враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення 24 502 грн. 50 коп. основного боргу та 2 205 грн. 23 коп. - 3% річних, нарахованих у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору № 730-09 поставки алкогольної продукції від 01.06.2009 р. суд вважає правомірними і обґрунтованими, а позов таким що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, 1827,00 грн. судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноінвесткомплект" (40030, м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 76, кв. 4, код 33389699) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Горобина" (40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 121, код 31162928) 24 502 грн. 50 коп. основного боргу, 2 205 грн. 23 коп. - 3% річних та 1 827,00 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.02.2015 року.

Суддя Н.П. Лугова