ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.15р. Справа № 904/10001/14

За позовом Приватного акціонерного товариства "УВК Україна", м. Вишневе, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна Гільдія", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором про надання логістичних послуг в сумі 5 924 грн. 50 коп.

Суддя Красота О.І.

Представники:

від позивача: Левтерова Т.М. дов.№б/н від 01.10.2014 року;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "УВК Україна" (далі-Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна Гільдія" (далі-Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 4 861 грн. 16 коп. - основного боргу, 447 грн. 72 коп. - пені, 615 грн. 62 коп. - 35% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору про надання логістичних послуг ; №81-14 від 01.06.2014 року (а.с. 9-15).

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Відзив на позов та документи витребувані ухвалою господарського суду, а також докази оплати за спірним договором до суду не надав. Клопотання про відкладення розгляду спору та письмові пояснення причин такої неявки на адресу суду не надходило.

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру, за №19791852 станом на 17.12.2014 року, юридична адреса Відповідача: 49051, м. Дніпропетровськ, вул. Байкальська, 9/12, офіс 8 (а.с.42-44).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника Відповідача, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином (а.с. 45), а в матеріалах справи наявні документи необхідні для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не подавалось.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника Позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

01.06.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельна Гільдія" (далі-Виконавець) та Приватним акціонерним товариством "УВК Україна" (далі-Замовник) був укладений Договір №81-14 про надання комплексних логістичних послуг (далі-Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Виконавець зобов'язується надати логістичні послуги, пов'язані з обслуговуванням вантажів Замовника, а Замовник зобов'язується надавати замовлення на надання послуг, відповідно до умов Договору, приймати та своєчасно сплачувати надані послуги.

Згідно пункту 1.2 Договору, факт належного надання Виконавцем послуг складаються та підписуються відповідні Акти прийому-передачі наданих послуг.

Підпунктом 3.1.10 пункту 3.1 Договору Замовник зобов'язався своєчасно та в повному об'ємі оплачувати послуги Виконавця.

Послуги за Договором надаються за тарифами, викладеними у додатках до нього (п. 5.1 Договору).

Оплата здійснюється в національній валюті - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця на підставі наданого рахунку (п. 5.3 Договору).

Згідно пунктів 5.4-5.6 Договору, термін сплати: протягом 5 банківських днів з моменту виставлення рахунку Замовнику. Разом з рахунком Замовникові надається два примірника Акту прийому-передачі наданих послуг та податкова накладна. Замовник зобов'язаний розглянути Акт, підписати його і повернути Виконавцеві один примірник або надати вмотивовані зауваження. При відсутності таких письмових зауважень в п'ятиденний строк з моменту отримання Акт вважається погодженим сторонами.

Відповідно до пункту 10.1 Договору, він набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін і діє протягом 3 років, але в будь-якому разі до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

На виконання умов Договору Позивачем були надані Відповідачу обумовлені Договором послуги на суму 4 861 грн. 16 коп., що підтверджується Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), які містяться в матеріалах справи (а.с.27, 30).

Для оплати за надані послуги Позивачем було виставлено Відповідачу рахунки-фактури на суму 4 861 грн. 16 коп. (а.с. 28, 31).

Відповідач, у передбачений пунктом 5.4 Договору строк, оплату в сумі 4 861 грн. 16 коп. за надані послуги не здійснив, внаслідок чого Позивач був вимушений звернутись до господарського суду з метою захисту своїх інтересів.

Станом на час розгляду справи судом доказів сплати суми в розмірі 4 861 грн. 16 коп. сторонами суду не надано.

Розглядаючи вказані позовні вимоги необхідно вказати на наступне.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 530 Цивільного кодексу України, встановлено що, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов'язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 6.8 Договору передбачено, за несвоєчасну оплату наданих послуг Замовник сплачує на користь Виконавця пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого зобов'язання за кожен день прострочення, але не більше 50% від вартості простроченого зобов'язання.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розмір пені, розрахований Позивачем від залишку суми основного зобов'язання, за період з 23.07.2014 року по 02.12.2014 року, з урахуванням вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", становить суму в розмірі 447 грн. 72 коп. яка розрахована Позивачем вірно.

Крім того Позивач просить суд стягнути з Відповідача на свою користь розраховані ним 35% за користування чужими грошовими коштами.

Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 232 Господарського кодексу України, відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором не встановлено для нарахування відсотків інший строк.

Відповідно до пункту 6.10 Договору, у випадку наявності непогашеної заборгованості з боку Замовника, Виконавець в порядку частини 4 статті 232 Господарського кодексу України вправі нараховувати відсотки за користування грошовими коштами Виконавця у розмірі 35% річних виходячи з фактичного строку користування грошовими коштами, який дорівнює строку прострочення грошового зобов'язання. Відсотки нараховуються на суму простроченого зобов'язання і припиняють нараховуватись в день повного виконання Замовником грошового зобов'язання, передбаченого Договором.

Розрахований Позивачем розмір 35% річних за користування чужими грошовими коштами, за період з 23.07.2014 року по 02.12.2014 року, складає суму в розмірі 615 грн. 62 коп., яка розрахована Позивачем вірно.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Відповідача на користь Позивача сум у розмірі 4 861 грн. 16 коп. - основного боргу, 447 грн. 72 коп. - пені, 615 грн. 62 коп. - 35% річних за користування чужими грошовими коштами.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43-45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна Гільдія" (49051, м. Дніпропетровськ, вул. Байкальська, 9/12, офіс 8, ) на користь Приватного акціонерного товариства "УВК Україна" (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова, 5, ) 4 861 грн. 16 коп. - основного боргу, 447 грн. 72 коп. - пені, 615 грн. 62 коп. - 35% річних за користування чужими грошовими коштами, 1 827 грн. 00 коп. - судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя О.І. Красота

Рішення підписано

17.02.2015р.