ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 р. Справа № 923/1929/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО"

до Селянського фермерського господарства "Тора"

про стягнення 3616904,26 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - Ботнтлаба В.В. (представників за дорученнями),

від відповідача - не прибув,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 3616904,26 грн, з яких: 1331887,81 грн основної заборгованості, 1224412,37 грн дооцінки вартості неоплаченого товару, 521021,50 грн річних, 273205,02 грн пені та 266377,56 грн штрафу. Безпосередньо позовні вимоги ґрунтуються на неналежному виконанні відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо оплати поставленого товару за договором поставки № ХН-9/13 від 05.03.2013р.

Відповідачем відзив на позов не наданий та в судове засідання він свого представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи.

Так, ухвала про порушення справи від 05.01.2015р. та ухвала про відкладення розгляду справи від 27.01.2015р., надіслані судом на адресу відповідача, вказану у позовній заяві: Херсонська обл., Голопристанський р-н, с. Пам'ятне, вул. Леніна, 77, останнім отримано, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 115, а.с. 123).

16 лютого 2015 року до суду надійшла заява відповідача про перенесення судового засідання у зв'язку з відрядженням представника останнього до м. Києва.

Вирішуючи дану заяву суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 4-3 та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, в порушення зазначених вимог господарського процесуального законодавства, відповідачем не надано документальних доказів зазначених у заяві обставин.

Також судом враховується, що відповідач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - четвертою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника відповідачем не доведено.

З огляду на наведене, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про перенесення судового засідання за його необґрунтованістю.

У зв'язку з неявкою відповідача в судові засідання 27 січня та 17 лютого поточного року розгляд справи здійснено без його участі.

Крім викладеного судом встановлено, що 5 березня 2013 року між сторонами укладено договір поставки № ХН-9/13, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а відповідач, в свою чергу, - прийняти та оплатити товар.

За даним договором постачається виключно оригінальна продукція виробництва провідних компаній світу, асортимент, кількість, ціна якої визначаються додатками та/або накладними, та/або рахунками-фактури, що є невід'ємною частиною цього договору (п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору, ціна продукції, що поставляється за цим договором, вказується у додатках в національній валюті та визначається в залежності від виду товару (Засоби Захисту Рослин (ЗЗР), Насіння, Насіння Вітчизняного виробництва, Міндобрива та Мікродобрива. Для товару (ЗЗР, Насіння та Мікродобрива) сторони встановлюють ціну та його вартість у гривнях, а також визначають їх еквівалент у доларах США.

Загальна сума договору визначається сукупністю додатків та/або накладних, та/або рахунків-фактур, що зазначені в п. 2.1. договору, та які є невід'ємною частиною цього договору. У випадку розбіжностей даних у додатках щодо кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній, перевагу має видаткова накладна (п. 2.3. договору).

В подальшому, між сторонами було укладено додаткові угоди до даного договору поставки, а саме: додаток № 1 від 05.03.2013р., додаток № 2 від 19.03.2013р., додаток № 3 від 04.04.2013р., додаток № 4 від 09.04.2013р., додаток № 5 від 15.04.2013р., додаток № 6 від 16.04.2013р., додаток № 7 від 19.04.2013р., додаток № 8 від 25.04.2013р., додаток № 9 від 07.05.2013р., додаток № 10 від 07.05.2013р., додаток № 11 від 20.05.2013р., додаток № 12 від 23.05.2013р., додаток № 13 від 27.05.2013р., додаток № 14 від 27.05.2013р., додаток № 15 від 03.06.2013р., додаток № 16 від 07.06.2013р., додаток № 17 від 10.06.2013р., додаток № 18 від 14.06.2013р., додаток № 19 від 17.06.2013р., додаток № 20 від 19.06.2013р., додаток № 21 від 05.07.2013р., додаток № 22 від 23.07.2013р., додаток № 23 від 24.07.2013р., додаток № 24 від 08.08.2013р., додаток № 25 від 19.08.2013р.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 1394805,24 грн за видатковими накладними: № 176 від 25.03.2013р. на суму 57409,20 грн, № 229 від 01.04.2013р. на суму 49159,68 грн, № 359 від 08.04.2013р. на суму 118343,00 грн, № 411 від 10.04.2013р. на суму 29401,16 грн, № 464 від 11.04.2013р. на суму 44686,08 грн, № 467 від 11.04.2013р. на суму 185448,80 грн, № 587 від 16.04.2013р. на суму 63708,72 грн, № 742 від 19.04.2013 року на суму 5265,00 грн, № 743 від 19.04.2013р. на суму 29150,60 грн, № 747 від 19.04.2013р. на суму 81535,00 грн, № 807 від 19.04.2013р. на суму 51660,00 грн, № 1003 від 24.04.2013р. на суму 48585,00 грн, № 1042 від 25.04.2013р. на суму 36144,00 грн, № 1065 від 25.04.2013р. на суму 13500,00 грн, № 1328 від 07.05.2013р. на суму 23372,00 грн, № 1365 від 07.05.2013р. на суму 8036,00 грн, № 1957 від 20.05.2013р. на суму 23995,00 грн, № 2169 від 23.05.2013р. на суму 7184,00 грн, № 2295 від 27.05.2013р. на суму 28043,00 грн, № 2328 від 27.05.2013р. на суму 24612,00 грн, № 2623 від 03.06.2013р. на суму 77035,00 грн, № 2914 від 10.06.2013р. на суму 37384,00 грн, № 2918 від 10.06.2013р. на суму 22960,00 грн, № 3068 від 14.06.2013р. на суму 29462,00 грн, № 3130 від 17.06.2013р. на суму 57110,00 грн, № 3258 від 20.06.2013р. на суму 17958,00 грн, № 3585 від 08.07.2013р. на суму 77490,00 грн, № 3880 від 23.07.2013р. на суму 8856,00 грн, № 3910 від 24.07.2013р. на суму 9676,00 грн, № 4110 від 08.08.2013р. на суму 13993,00 грн, № 4215 від 19.08.2013р. на суму 7330,00 грн, № 5232 від 29.10.2013р. на суму 16729,00 грн, № 5325 від 08.11.2013р. на суму 43363,00 грн, № 5510 від 11.12.2013р. на суму 46221,00 грн.

При цьому, накладними на повернення від покупця № 37 від 19.05.2014р. та № 38 від 19.05.2014р. відповідачем було здійснено часткове повернення товару на суму 50342,40 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору порядок розрахунків за поставлений товар визначається в додатках до даного договору.

Відповідно до п. 3.2. зазначених додатків до договору кінцевою датою оплати за поставлений за ними товар є 1 листопада 2013 року.

Товар, що був переданий покупцю у межах цього договору тільки згідно накладних (без укладення інших письмових угод - додатків) має бути ним оплачений не пізніше 10 днів з моменту його отримання за відповідною накладною (п. 3.5. договору).

Таким чином, оплата вартості поставленого товару відповідачем мала бути здійснена в наступному порядку:

- за товар, поставлений згідно з видатковими накладними відповідно до умов додатків до договору поставки, загальною вартістю 1238149,84 грн - у строк до 1 листопада 2013 року;

- за товар, поставлений тільки згідно з видатковими накладними (№ 5232 від 29.10.2013р. на суму 16729,00 грн, № 5325 від 08.11.2013р. на суму 43363,00 грн, № 5510 від 11.12.2013р. на суму 46221,00 грн) - у строк не пізніше 10 днів з моменту його отримання за відповідною накладною.

Проте відповідачем умови договору щодо оплати отриманого товару виконані частково на суму 12575,03 грн, у зв'язку з чим за обліковими даними позивача його заборгованість складає 1331887,81 грн. Доказів сплати цієї суми відповідачем до суду не надано.

Аналіз правовідносин, які існували між сторонами, свідчить, що за своєю юридичною природою між ними укладено договір поставки за яким, відповідно до приписів статті 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 7 статті 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається, а тому несплата відповідачем 1331887,81 грн основної заборгованості є порушенням господарських зобов'язань за вказаним договором, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Через несвоєчасне виконання зобов'язань за договором позивачем нараховані відповідачу відповідно до розрахунків, доданих до матеріалів справи, 521021,50 грн річних, 273205,02 грн пені, 266377,56 грн штрафу та 1224412,37 грн дооцінки вартості неоплаченого товару, у зв'язку з чим, вирішуючи спір щодо правомірності нарахування цих сум, суд зазначає наступне.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені приписами статей 534, 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України, а також статтями 229-234 Господарського кодексу України.

З урахуванням приписів частини другої статті 625 ЦК України правовими наслідками порушення грошового зобов'язання є обов'язок боржника сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

В даному випадку в пункті 7.7. договору сторонами обумовлено, що відповідач у випадку прострочення оплати вартості отриманого товару зобов'язаний сплатити 36% річних.

При цьому судом враховується, що згідно з частиною 1 статті 6 Господарського кодексу України одним із принципів господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом, а відповідно до частини 4 статті 179 того ж Кодексу при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, тобто коли вони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Як зазначено вище, положення статті 625 ЦК України надають право сторонам самостійно визначати розмір процентів річних у випадку прострочення грошового зобов'язання, а тому визначення такого розміру на рівні 36% річних не суперечить викладеним нормам.

Водночас, за статтею 230 ГК України неустойкою є грошова сума, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до пункту 7.1.1. договору у випадку порушення строку оплати вартості отриманого товару покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми боргу за кожний день прострочення, а також штраф у розмірі 20% від суми несплаченого боргу.

Сторони домовились про те, що стягнення пені, штрафу, процентів за даним договором, відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов'язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 ЦК України, продовжується до 3 (трьох) років (п. 7.8. договору).

Керуючись наведеним, перевіривши розрахунок 521021,50 грн 36% річних та 273205,02 грн пені, що заявлені позивачем до стягнення за наступними періодами часу: на суму 1225574,81 грн за період часу з 02.11.2013р. по 05.12.2014р.; на суму 16729,00 грн за період часу з 09.11.2013р. по 05.12.2014р.; на суму 43363,00 грн. за період часу з 19.11.2013р. по 05.12.2014р.; на суму 46221,00 грн за період часу з 22.12.2013р. по 05.12.2014р., а також перевіривши розрахунок 266377,56 грн штрафу, суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також пунктом 2.4. договору сторони передбачили, що у разі зміни курсу гривні до дол. США, постачальник проводить перерахунок (дооцінку) вартості поставленого, але не оплаченого покупцем товару. Сторони погодили застосовувати при проведенні розрахунків за цим договором курс дол. США до гривні, що встановлений на міжбанківській валютній біржі на день підписання договору (п.3.2. договору).

Відповідно до п. 3.3. договору, в тому випадку, коли курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу дол. США до гривні на день проведення розрахунків (перерахування коштів) є вищим за курс відповідної іноземної валюти на день укладення додатку, сторони для визначення суми належної до оплати використовують таку формулу: С = А1/А2 х В, де С - сума, належна до оплати, В - ціна товару на момент підписання додатку, А1 - (курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу дол. США до гривні) на день перерахування коштів, А2 - (курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу дол. США до гривні) на день підписання відповідного додатку. При проведенні розрахунків сума в гривнях, яку покупець зобов'язаний сплатити постачальнику, як належну оплату повної вартості товару, визначається з врахуванням умов ч. 1 цього пункту шляхом множення грошового еквівалента вартості неоплаченого товару в дол. США на курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу дол. США до гривні на день проведення оплати.

Здійснивши перевірку заявлених позивачем до стягнення 1224412,37 грн дооцінки вартості неоплаченого товару, що відповідає вимогам частини 4 статті 179 ГК України, суд визнає дані вимоги правомірними, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір у розмірі 73080,00 грн, відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладається на відповідача.

На підставі вказаних правових норм і керуючись статтями 44, 49, 82-85 ГПК України,

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з Селянського фермерського господарства "Тора" (адреса: Херсонська обл., Голопристанський р-н, с. Пам'ятне, вул. Леніна, 77; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО" (адреса: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 143; ) - 1331887,81 грн основної заборгованості, 1224412,37 грн дооцінки вартості неоплаченого товару, 521021,50 грн річних, 273205,02 грн пені, 266377,56 грн штрафу та 73080,00 грн компенсації по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 19.02.2015р.

Суддя М.К. Закурін