ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Справа № 916/2835/13

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Палій В.В. (доповідач)

розглянув касаційну скаргу Антимонопольного комітету України, м. Київ,

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.12.2014

у справі № 916/2835/13

за позовом Антимонопольного комітету України (далі -Комітет), м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю "КОТОВСЬКИЙ ВИНЗАВОД" (далі - Товариство), м. Одеса,

про стягнення 100 000,00 грн.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

Відділення - Харченко С.В. предст. (дов. від 23.02.2015)

Товариства - Глиняна Г.В. предст. (дов. від 20.08.2014)

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Комітет звернувся до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства 50 000,00грн. штрафу, 50 000,00грн. пені внаслідок невиконання рішення Антимонопольного комітету України у справі № 227-26.4/128-11 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" від 15.08.2012 № 575-р (далі -Рішення АМК).

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.03.2014 у справі № 916/2835/13 (суддя Панченко О.Л.) позов задоволено повністю з посиланням на його обґрунтованість.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.12.2014 (судді Філінюк І.Г. -головуючий, Жеков В.І., Пироговський В.Т.) рішення господарського суду Одеської області від 11.03.2014 у справі № 916/2835/13 скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова апеляційного господарського суду, з посиланням, зокрема на приписи пункту 13 статті 50, абзацу другого пункту 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі -Закон № 2210) мотивовано недоведеністю Комітетом факту отримання Товариством вимоги про надання інформації, Рішення АМК, доказів його оприлюднення, відповідно не встановлено вини Товариства у вчиненні порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Додатковою постановою від 25.12.2014 з Комітету на користь Товариства стягнуто 1000,00 грн. судових витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Комітет просить постанову попередньої інстанції від 24.12.2014 скасувати, залишивши в силі рішення місцевого господарського суду зі справи. Скаргу мотивовано прийняттям оскаржуваного судового акта з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Товариство просило постанову апеляційного господарського суду залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- Рішенням АМК:

· визнано, що Товариство вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону № 2210, у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу державного уповноваженого Комітету від 31.10.2011 № 300-29/03-10457 у встановлений ним строк;

· за вказане порушення на Товариство накладено штраф у розмірі 50 000,00 грн.;

· визнано, що Товариство вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону № 2210, у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу державного уповноваженого Комітету від 15.12.2011 № 227-26/03-12191 у встановлений ним строк;

· за вказане порушення на Товариство накладено штраф у розмірі 50 000,00 грн.

- Рішення АМК у судовому порядку Товариством не оскаржувалося;

- штраф у сумі 50 000,00грн. за вчинене порушення у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу державного уповноваженого Комітету від 15.12.2011 № 227-26/03-12191 Товариством не сплачено;

- за невиконання Рішення АМК у зазначеній частині Комітетом нараховано до стягнення 50 000,00 грн. пені за період з 01.11.2012 по 11.10.2013 включно.

Причиною виникнення спору стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з Товариства штрафу та пені внаслідок невиконання Рішення АМК.

Відповідно до приписів статті 56 Закону № 2210:

- рішення органів Антимонопольного комітету України є обов'язковими до виконання (частина друга);

- особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу (частина третя);

- за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду (частина п'ята);

- у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (частина сьома);

- суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету (частина дев'ята).

Згідно з частиною першою статті 60 Закону № 2210 заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідно до пункту 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 №15 господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

З огляду на те, що Рішення АМК у судовому порядку не оскаржувалося та строк для оскарження закінчився, що виключає перевірку його законності та обґрунтованості, проте зазначене рішення Товариством не виконано, місцевий господарський суд, на відміну від апеляційного господарського суду, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову про стягнення з Товариства штрафу та пені внаслідок невиконання Рішення АМК.

У свою чергу, апеляційний господарський суд у вирішенні даного спору не врахував, що Товариство не скористалося своїм право на оскарження Рішення АМК у судовому порядку, відповідно, оскільки строк на оскарження є присікальним і відновленню не підлягає, у апеляційного господарського суду не було законних підстав для дослідження доводів Товариства щодо законності та обґрунтованості Рішення АМК.

Апеляційним господарським судом також не враховано, що для вирішення даного спору не мають суттєвого значення обставини, пов'язані з отриманням Рішення АМК від імені Товариства неуповноваженою особою (внаслідок визнання недійсними у судовому порядку довіреностей, виданих на ім'я Луцького С.Я., який отримував кореспонденцію від імені Товариства), оскільки про обізнаність Товариства з наведеним рішенням принаймні з березня 2013 року свідчить оскарження Товариством в апеляційному порядку рішення господарського суду Одеської області від 04.03.2013 у справі № 916/30/13-г про стягнення з Товариства 50 000,00 грн. штрафу та 40 500,00 грн. пені внаслідок невиконання рішення АМК (у частині пунктів 1, 2 даного рішення). Проте Товариство не скористалося своїм правом на оскарження рішення АМК у судовому порядку (у повному обсязі або в частині) у визначений законом строк починаючи з дня, коли йому стало відомо про зазначене рішення (одержано копію позовної заяви у справі № 916/30/13-г з копією Рішення АМК; здійснено ознайомлення з матеріалами справи № 916/30/13-г, одержано копію рішення у вказаній справі; здійснено ознайомлення з матеріалами справи № 227-26.4/128-11, яка розглянута Комітетом).

З урахуванням заявленого позивачем періоду стягнення пені (по 11.10.2013 включно) та законодавчого обмеження її максимального розміру задоволення місцевим господарським судом позову в частині стягнення пені у розмірі 50 000,00 грн. суд касаційної інстанції вважає обґрунтованим.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення місцевого господарського суду слід залишити в силі.

З огляду на те, що Комітет, касаційна скарга якого підлягає задоволенню, в силу статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, судовий збір з касаційної скарги у сумі 1000,00 грн. (50 % ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми) підлягає стягненню з Товариства в доход державного бюджету України.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Антимонопольного комітету України задовольнити.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.12.2014 у справі № 916/2835/13 скасувати.

3. Рішення господарського суду Одеської області від 11.03.2014 у справі № 916/2835/13 залишити в силі.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "КОТОВСЬКИЙ ВИНЗАВОД" в доход державного бюджету України 1000,00 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Одеської області.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Палій