ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2015 р. Справа № 908/5359/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О. , суддя Камишева Л.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача - не з'явився,

першого відповідача - не з'явився,

другого відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 535 З/1-6) на ухвалу господарського суду Запорізької області від 03 грудня 2014 року у справі № 908/5359/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк", м. Одеса

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Енерготрансінжиніринг", м. Донецьк

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Юмекс Інвест", м. Донецьк

про стягнення

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03 грудня 2014 року у справі № 908/5359/14 (суддя Серкіз В.Г.) позов Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк", м. Одеса повернутий без розгляду на підставі п. 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач з вказаною ухвалою суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 03 грудня 2014 року по справі № 908/5359/14 скасувати та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали, не були прийняті до уваги положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та вимоги п. 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фінростбанк" від сплати судового збору при поданні позовної заяви до суду.

Позивач - ПАТ «Фінростбанк», своїм правом на участь у розгляді апеляційної скарги не скористався, у призначене судове засідання 10 лютого 2015 року свого представника не направив.

Харківський апеляційний господарський суд виконав процесуальний обов'язок щодо належного повідомлення заявника апеляційної скарги про час та місце судового розгляду справи, про що свідчить штамп на зворотній сторінці ухвали суду від 29 січня 2015 року про відправлення її копій сторонам (а.с. 13-14), що є доказом належного повідомлення учасників процесу про час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до пункту 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації № 28 від 20 лютого 2013 року.

Відповідачі також в судове засідання 10 лютого 2015 року не з'явились.

Відповідно до підпункту 4 п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/1290/14 від 12 вересня 2014 року, учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов: якщо неможливо здійснити повідомлення учасника судового процесу в спосіб, зазначений в підпунктах 1,2, 3 пункту 6 цього листа, інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

У Харківського апеляційного господарського суду була відсутня можливість відправлення поштою ухвали суду від 29 січня 2015 року відповідачам у даній справі, про що складено акт №13-44/76/1 від 29 січня 2015 року (а.с. 54).

Інформація про час та місце проведення судового засідання по даній справі було розміщено на сторінці Харківського апеляційного господарського суду офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, що підтверджується роздрукованою сторінкою з мережі Інтернет, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 55).

Таким чином, Харківським апеляційним господарським судом вжито всі можливі заходи щодо повідомлення учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання у даній справі, в зв'язку з чим, колегія суддів вважає можливим розглядати справу за їх відсутності за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів справи, позивач - ПАТ "Фінростбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фінростбанк" Волкова О.Ю., звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідачів про стягнення 329 901,46 доларів США за кредитним договором №149 від 07 березня 2013 року.

Ухвалою від 03 грудня 2014 року Господарський суд Запорізької області повернув позовну заяву на підставі п. 3 ч. 1 ст. 57, п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, а саме, до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд зазначив, що даний спір є спором, пов'язаним із виконанням певного кредитного договору, і не пов'язаний із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, а тому звертаючись з таким позовом до господарського суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку повинна сплатити відповідний судовий збір.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, зокрема - це підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 63 Господарського процесуального кодексу України передбачені підстави повернення позовної заяви, зокрема, у випадках, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі та не подано доказів надсилання сторонам у справі копій позовної заяви та доданих до неї документів.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначені випадки, коли окремі органи, здійснюючи надані їм законодавством повноваження, звільняються від сплати судового збору як позивачі, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

За змістом статті 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються, зокрема, з судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати, відстрочення, розстрочення сплати та повернення судового збору.

Позовна заява подана від імені Банку Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фінростбанк» - Волковим О.Ю.

Згідно положень п. 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

На підтвердження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фінростбанк» скаржником надано копію рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 16 жовтня 2014 року «Про початок ліквідації ПАТ «Фінростбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», прийняте на підставі Постанови Правління Національного банку України від 16 жовтня 2014 року № 660 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Фінростбанк» відповідно до п. 2 частини 5 статті 12 розділу II Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фінростбанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова О.Ю. строком на 1 рік з 16 жовтня 2014 року по 16 жовтня 2015 року включно.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні (ч.ч. 1, 2 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Частиною першою статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від його імені та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду (частина перша статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до п. 1 частини 3 статті 37 вказаного Закону на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Здійснюючи свої повноваження у відповідності до норм п. 5 частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів щодо повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб з метою повернення коштів за вкладами в найкоротший терміни.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фінростбанк» - Волков О.Ю. заявляє вимоги до боржників про стягнення заборгованості за кредитним договором № 149 від 07 березня 2013 року.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фінростбанк» вживає заходів щодо захисту законних прав та інтересів вкладників ПАТ «Фінростбанк», гарантовані діючим законодавством України.

ПАТ «Фінростбанк» звернулося до господарського суду Запорізької області в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є юридичною особою публічного права і здійснює ліквідацію ПАТ «Фінростбанк» через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу, яка згідно положення п. 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Постановою Правління Національного банку України №660 від 16 жовтня 2014 року відкликано банківську ліцензію ПАТ «Фінростбанк».

Як вже було зазначено в цій постанові, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16 жовтня 2014 року прийнято рішення № 113 про початок процедури ліквідації ПАТ «Фінростбанк» з 16 жовтня 2014 року та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фінростбанк» Волкова О.Ю.

Пунктом 1 частини 3 статті 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

У відповідності до п. 5 частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів щодо повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Пунктом 3.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21 лютого 2013 року визначено, що у вирішенні питання про те, чи здійснюють відповідні органи у спірних правовідносинах свої повноваження, господарському суду слід виходити з норм законів та інших актів законодавства України, якими передбачено такі повноваження.

Якщо ж згадані органи звертаються до господарського суду не у зв'язку з виконанням своїх повноважень, або з вимогами, не пов'язаними з тими, за подання позовів щодо яких їх звільнено від оплати судового збору, або коли їх звільнено від такої сплати лише як позивачів, а вони беруть участь у справі не як позивачі, то вони зобов'язані сплачувати судовий збір у загальному порядку.

Повноваження уповноваженої особи Фонду визначені статтею 37 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» . На підставі пунктів 1, 5 частини другої зазначеної статті уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи.

Отже, повертаючи позовну заяву без розгляду за відсутності у ній доказів на підтвердження сплати судового збору, місцевий господарський суд не звернув уваги на вказані норми, та на те, що звернення підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб, суб'єктів підприємницької діяльності до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів є їх правом, яке включає в себе визначення як предмету спору, так обсягу тих фактичних даних, якими обґрунтовуються вимоги і, виходячи з покладеного статтею 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язку доведення обставин справи на сторони, визнавати відсутність чи достатність доказів, тобто давати оцінку доведеності обставин справи, на стадії підготовки справи до розгляду суд не вправі.

Перевіривши на відповідність вказаним нормам позовну заяву ПАТ «Фінростбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Волкова О.Ю., колегія суддів вважає, що висновок господарського суду першої інстанції про наявність підстав для застосування пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України є помилковим та не узгоджується з пунктом 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на наведене та враховуючи те, що зазначений позов поданий від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі, пов'язаній із здійсненням ліквідації банку, то він подається без сплати судового збору.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, не врахував обставини місцезнаходження відповідачів на тимчасово окупованій території, на яку, відповідно до статті 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", поширюється особливий правовий режим. Крім того, Господарський процесуальний кодекс України не обмежує право суду при підготовці справи до розгляду, у разі сумнівів, витребувати у особи докази неможливості направлення відповідачам копії документів.

Враховуючи наведене, застосування Господарським судом Запорізької області норм процесуального права не відповідає встановленим ним обставинам справи, що свідчить про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування прийнятої у справі ухвали суду першої інстанції від 03 грудня 2014 року у справі № 908/5359/14.

Керуючись статтями 99, 101, 102, пунктом 2 статті 103, пунктом 4 статті 104, статтею 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 03 грудня 2014 року у справі № 908/5359/14 скасувати.

Справу № 908/5359/14 передати на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повна постанова складена 12.02.2015 р.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.