ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.02.15р. Справа № 904/9272/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар", м. Миколаїв

до Приватного акціонерного товариства "Нікопольський ремонтний завод", м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 36 139,66 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: Романенко О.О., довіреність № 05 від 01.10.2014 року, керівник Дніпропетровської філії ТОВ "Сонар";

від відповідача: Кузниченко Д.Л., довіреність № 44 від 30.12.2014 року, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сонар" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Нікопольський ремонтний завод" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 36 139,66 грн., який складається з сум: 31 365,91 грн. - основний борг, 569,59 грн. - 3% річних, 4 204,16 грн. - інфляційні.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю " Сонар " (Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Нікопольський ремонтний завод" (Покупець) Договору № 250214/2 від 20.02.2014р., позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 31 365,91 грн. Відповідачем прийнято товар, але оплату за товар в добровільному порядку не здійснено до цього часу.

Відповідач позов не визнає, просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Товариством з обмеженою відповідальністю " Сонар " (Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Нікопольський ремонтний завод" (Покупець) укладений Договір № 250214/2 від 20.02.2014р. (далі - Договір).

Згідно п.1.1. договору на умовах, викладених у розділах цього договору, постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти в оплатити продукцію матеріально-технічного призначення. Найменування асортимент, номенклатура, якість, ціна, умови й строки поставки товару вказані у специфікаціях, що оформлені у вигляді додатків до цього договору, є його невід'ємною частиною.

За своєю правовою суттю Договір № 250214/2 від 20.02.2014р. є договором поставки.

Відповідно до ч.2 ст. 265 ГК України договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 31 365,91 грн.

Поставка Товару здійснювалась згідно умов Специфікації №1 від 20.02.2014р. (а.с.17) та Специфікації №2 від 25.02.2014р. (а.с.18), на підставі видаткових накладних: №РН-0001267 від 26.02.2014р. суму 22 281,60 грн. (а.с.21) та №РН-0001555 від 12.03.2014р. суму 9 084,31 грн. (а.с.23).

Товар був прийнятий відповідачем без будь-яких зауважень в повному обсязі, без претензій, що підтверджено підписом повноважного представника відповідача у видаткових накладних та довіреностями на отримання товаро - матеріальних цінностей (а.с.22,26).

За поставлений товар позивач пред'явив відповідачу рахунки (а.с.19,23).

Згідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Порядок оплати і форма розрахунків вказується Сторонами в специфікаціях (додатках) до цього договору (п.4.1. договору).

Відповідно до Специфікації №1 від 20.02.2014р. (а.с.17) покупець та Специфікації №2 від 25.02.2014р. (а.с.18), покупець здійснює розрахунок по даному договору протягом 35 календарних днів з моменту поставки та виставлення рахунку на оплату.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач, за отриманий товар не розрахувався.

Станом на момент звернення позивача з позовом до господарського суду заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар не змінилася складає 31 365,91 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач позов не визнає з підстави ненадання позивачем відповідачу оригіналів документів, визначених в п. 3.4. договору, а саме: рахунку - фактури та податкової накладної.

Відповідач вважає, у зв'язку з тим, що позивач не надав відповідачу вищезазначені документи, у відповідача не виникає обов'язку оплати вартості поставленого товару за Договором № 250214/2 від 20.02.2014р.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо прострочення кредитора в зв'язку з неотриманням ним рахунків на оплату отриманого товару з огляду на таке.

Договором не визначений особливий порядок передачі рахунків. За твердженням позивача, повний пакет документів було передано відповідачу, разом з товаром, як це передбачено в п. 3.4. договору. Доказів звернення до позивача щодо відсутності рахунків або інших документів за відсутністю яких, або до отримання яких, відповідач не може здійснити оплату отриманого ним товару, суду не надано. Накладні на відпуск товару містять всю необхідну інформацію для здійснення оплати, в тому числі посилання на рахунки. Тобто доказів неможливості виконати зобов'язання з оплати отриманого товару відповідачем не надано.

Станом на момент вирішення спору, судом встановлено, що відповідачем не надано доказів оплати отриманого товару в період з моменту його отримання до дати слухання справи.

Статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача за період прострочення з 03.04.2014р. - 13.11.2014р. 3% річних у розмірі 569,59 грн. (розрахунок, а.с.9)) та інфляційні за період з квітня 2014р. по жовтень 2014р. у розмірі 4 204,16 грн.

Суд, перевіривши розмір нарахованих позивачем сум 3% річних та інфляційних, а також період а який їх було нараховано, визнав розрахунок позивача вірним.

Приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів оплати отриманого товару в повному обсязі в період з моменту його отримання до дати слухання справи, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 36 139,66 грн., який складається з сум: 31 365,91 грн. - основний борг, 569,59 грн. - 3% річних, 4 204,16 грн. - інфляційні.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати пов'язані з розглядом справи при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Нікопольський ремонтний завод" (53201, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Трубників, 56, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар" (54030, м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5/12, 0) 31 365,91 грн. - основного боргу, 569,59 грн. - 3% річних, 4 204,16 грн. - інфляційних, 1 827,00 грн. - судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

10.02.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік