ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================УХВАЛА
16 лютого 2015 року Справа № 915/529/14
Суддя господарського суду Миколаївської області Давченко Т.М. розглянувши клопотання ліквідатора Сорокіна О.О. про отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ВЕКТА»
Постановою господарського суду Миколаївської області від 24.09.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ВЕКТА» визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Сорокіна Олексія Олександровича.
Стаття 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначає повноваження ліквідатора та членів ліквідаційної комісії, в тому числі передбачає, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку
За таких обставин ліквідатор в межах здійснення своїх повноважень в ході формування ліквідаційної маси, повинен з'ясувати наявність або відсутність зареєстрованого за банкрутом нерухомого майна.
Державна реєстрація прав на нерухоме майно здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 № 4152-VI).
З 1 січня 2013 року почав функціонувати Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, ведення якого здійснюється Державною реєстраційною службою України та реєстраційними службами відповідних управлінь юстиції у містах та областях.
Правовою основою діяльності реєстраційних служб є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», постанова Кабінету Міністрів України №703 Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та наказу Міністра юстиції України 17.04.2012 № 595/5 (у редакції наказу Міністра юстиції України 14.12.2012 № 1841/5) та ін.
Водночас, припинилися повноваження комунальних підприємств бюро технічної інвентаризації зокрема в частині надання інформації про зареєстровані речові права на нерухоме майно. Таким чином, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно є єдиною державною інформаційною системою, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єкти цих прав. Разом з тим, Реєстраційна служба Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області має у своєму розпорядженні відомості про зареєстровані Комунальним підприємством «Миколаївське міське бюро технічної інвентаризації» речові права.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» інформація з Державного реєстру прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень надається у формі витягу, інформаційної довідки та виписки.
Частиною 2 вказаної статті визначено коло осіб, які мають право отримувати витяг з Державного реєстру прав на підставі заяви. До них віднесено: 1) власника нерухомого майна або уповноважену ним особу; 2) особу, яка має речове право на чуже нерухоме майно, або уповноважену нею особу; 3) спадкоємця (правонаступника - для юридичної особи) або уповноважену ним особу.
Відповідно до ч.3 ст. 28 Закону інформаційну довідку з Державного реєстру прав на підставі письмового запиту мають право отримувати суд, органи місцевого самоврядування, органи внутрішніх справ, органи прокуратури, органи державної податкової служби, органи Служби безпеки України та інші органи державної влади (посадові особи), якщо запит зроблено у зв'язку із здійсненням повноважень, визначених законом.
Таким чином, у суду є право отримати інформаційну довідку з Державного реєстру прав.
Разом з тим, нормами ГПК України не передбачено складання судом запитів за будь-якими формами або інших заяв, оскільки процесуальними документами господарського суду є рішення, ухвали та постанови, які є, в свою чергу, обов'язковими до виконання на всій території України.
Керуючись ст. ст. 40, 41, 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції від 22.12.2011р., ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», ст. 86 ГПК України, господарський суд, -
2. Зобов'язати ліквідатора Сорокіна О.О. надати дану ухвалу Реєстраційній службі Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області для виконання.
4. Ухвала набирає законної сили з 16.02.2015р. та є обов'язковою для виконання.
Суддя Т.М.Давченко