ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року Справа № 915/2006/14

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал", що діє від власного імені за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду "Файненшл Фаундейшн" недиверсифікованого виду закритого типу, вул. Набережна Перемоги, б. 32, а/с 4702, м. Дніпропетровськ, 49094

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1, 55000

про розірвання договору оренди приміщення б/н від 01.02.2010 року, стягнення заборгованості в сумі 85 369, 44 грн., в тому числі: 54 212, 83 грн. - заборгованості з орендної плати; 564, 87 грн. - заборгованості з компенсації комунальних послуг; 30 591, 74 грн. - неустойки та усунення перешкод у користуванні майном та виселення

за участю представників сторін:

від позивача: Білецький Олег Петрович, довіреність від 15.12.2014 року;

відповідач ОСОБА_3, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Южноукраїнським МВ УМВС України в Миколаївській області, 16.11.2010 року

До господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал", що діє від власного імені за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду "Файненшл Фаундейшн" недиверсифікованого виду закритого типу з позовними вимогами до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про:

- розірвання договору оренди приміщення б/н від 01.02.2010 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал", що діє від власного імені за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду "Файненшл Фаундейшн" недиверсифікованого виду закритого типу та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3;

- стягнення заборгованості в сумі 85 369, 44 грн., в тому числі: 54 212, 83 грн. - заборгованості з орендної плати; 564, 87 грн. - заборгованості з компенсації комунальних послуг; 30 591, 74 грн. - неустойки;

- усунення перешкод у користуванні приміщенням та виселення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з частини нежитлового приміщення площею 100 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, Миколаївська область.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.12.2014 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, призначено розгляд справи в судовому засіданні 23.12.2014 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 23.12.2014 розгляд справи було відкладено на 27.01.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 27.01.2015 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 10.02.2015 року.

В судовому засіданні 10.02.2015 року було оголошено перерву до 13.02.2015 року.

10.02.2015 року до канцелярії господарського суду Миколаївської області від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (арк. справи 66-67), в якій позивач просить суд:

- розірвати договір оренди приміщення б/н від 01.02.2010 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал", що діє від власного імені за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду "Файненшл Фаундейшн" недиверсифікованого виду закритого типу та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3;

- стягнути заборгованість в сумі 84 930, 46 грн., в тому числі: 54 212, 83 грн. - заборгованості з орендної плати; 564, 87 грн. - заборгованості з компенсації комунальних послуг; 30 152, 76 грн. - неустойки;

- усунути перешкоди у користуванні приміщенням та виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 з частини нежитлового приміщення площею 100 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, Миколаївська область.

Керуючись ст. 22 ГПК України, подана заява прийнята судом до розгляду, про що зазначено в протоколі судового засідання від 10.02.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.02.2015 року:

- припинено провадження у справі в частині розірвання договору оренди приміщення б/н від 01.02.2010 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал", що діє від власного імені за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду "Файненшл Фаундейшн" недиверсифікованого виду закритого типу та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору;

- прийнято відмову позивача від позову в частині усунення перешкод у користуванні приміщенням та виселення відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (код ІПН НОМЕР_1) з частини нежитлового приміщення площею 100 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, Миколаївська область;

- припинено провадження у справі в частині усунення перешкод у користуванні приміщенням та виселення відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (код ІПН НОМЕР_1) з частини нежитлового приміщення площею 100 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, Миколаївська область на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відмовою позивача від позову.

Отже, предметом спору є вимога про стягнення заборгованості в сумі 84 930, 46 грн., в тому числі: 54 212, 83 грн. - заборгованості з орендної плати; 564, 87 грн. - заборгованості з компенсації комунальних послуг; 30 152, 76 грн. - неустойки.

В судовому засіданні 13.02.2015 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача в судовому засіданні 13.02.2015 року позовні вимоги в частині заявлених до стягнення коштів підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

01.02.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал", що діє від власного імені за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду "Файненшл Фаундейшн" недиверсифікованого виду закритого типу та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було укладено Договір оренди частини приміщення загальною площею 100 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2, приміщення 1Н.

Відповідно до п. 2.1, 2.2 Договору щомісячно, до 5-го числа місяця наступного за розрахунковим відповідач зобов'язувався сплачувати позивачу оренду плату в розмірі 75 грн. за один кв.м. та компенсацію за комунальні послуги.

В подальшому розмір орендної плати змінювався, про що сторонами укладались Додаткові угоди.

Відповідач, починаючи з 2012 року порушував обов'язки з оплати орендних платежів, поступово погашаючи заборгованість, що виникала. Однак, починаючи з лютого 2014 року відповідач взагалі не сплачує заборгованість з орендних платежів. Як вбачається з розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем виникла за січень 2013 року, а також за період з лютого 2014 року по жовтень 2014 року включно.

Керуючись п. 6.3 Договору позивачем нараховано відповідачу пеню за порушення строків оплати орендних платежів.

Враховуючи вищевикладене, із посиланням на приписи ст. 526, 530, 612, 615, 629, 759 ЦК України, ст. 283 ГК України та умови договору представник позивача просив суд стягнути заявлену заборгованість.

Відповідачем подано суду письмовий відзив по суті спору (арк. справи 46-47), в якому відповідач просив суд позов задовольнити частково в частині стягнення заборгованості по орендній платі та пені. В задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації за комунальні послуги та проусунення перешкод в користуванні майном та виселення відмовити.

В судовому засіданні 13.02.2015 року відповідач зазначив про визнання позову в частині нарахування орендних платежів та розміру компенсації за комунальні послуги, що підтверджується також підписаними сторонами Актами звірки взаємних розрахунків. Відповідач не погодився з розміром нарахованої пені. Відповідачем 13.02.2015 року також було подано суду заяву про застосування відповідно до ст. 257 ЦК України строку позовної давності до позовних вимог в частині нарахування пені на суму заборгованості за січень 2013 року (арк. справи 102).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

01.02.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал", що діє від власного імені за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду "Файненшл Фаундейшн" недиверсифікованого виду закритого типу (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі - орендар) було укладено Договір оренди приміщення (далі - Договір), відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених договором, орендодавець зобов'язується передати орендареві, а орендар зобов'язується прийняти у тимчасове користування (оренду) частину приміщення, визначене у договорі за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності (роздрібна торгівля меблями) (пункт 1.1 Договору) (арк. справи 11-17).

До Договору сторонами укладались Додаткові угоди, якими змінювався розмір орендної плати.

Даний договір підписано сторонами та скріплено печатками сторін.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічного змісту норма закріплена в ст. 283 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 ГК України об'єктом оренди може бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Умовами Договору оренди сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.2 Договору частина площі приміщення, яке передається в оренду за договором, знаходиться за адресою: Миколаївська область, АДРЕСА_2, має загальну площу 100 м.кв. і належить орендодавцеві на підставі свідоцтва на право власності.

Відповідно до п. 2.1 Договору приміщення передається орендодавцем і приймається в оренду Орендарем на умовах сплати останнім Орендодавцю плати за користування приміщенням на підстав рахунків-фактур, наданих Орендодавцем, або на підставі даного Договору шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, зазначений Орендодавцем.

Відповідно до п. 2.2 Договору орендна плата підлягає сплаті до 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим із розрахунку 75, 00 гривень за 1 кв.м., в т.ч. ПДВ 12, 50 гривень. Загальна вартість орендної плати за місяць становить 6 250, 00 гривень, ПДВ 1 250, 00 гривень, всього - 7 500, 00 гривень.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції, який офіційно оприлюднений органом статистики за попередній місяць (індексація).

До Договору сторонами укладались Додаткові угоди від 01.09.2011 року, від 03.10.2011 року, від 01.11.2011 року, від 01.12.2011 року, від 03.01.2012 року, якими змінювався розмір орендної плати (арк. справи 20-24).

Зокрема, Додатковими угодами встановлювалось, що на період з 01.09.2011 року по 31.01.2012 року абзац 1 п. 2.2 Договору діяв в наступній редакції: «Орендна плата підлягає сплаті до 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим із розрахунку 60, 00 гривень за 1 кв.м., в т.ч. ПДВ 10, 00 гривень. Загальна вартість орендної плати за місяць становить 5 000, 00 гривень, ПДВ 1 000, 00 гривень, всього - 6 000, 00 гривень».

Відповідно до п. 2.3 Договору орендар сплачує орендодавцю за надання комунальних послуг у повному обсязі на підставі рахунків наданих орендодавцем.

Відповідно до п. 4.2 Договору орендар зобов'язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору передача Орендодавцем та прийняття Орендарем приміщення в оренду засвідчується актом здачі-приймання приміщення в оренду. Повернення приміщення орендодавцеві здійснюється за актом здачі-приймання. Обовязок по складанню акта здачі-приймання покладається на сторону, яка передає приміщення іншій стороні Договору.

Орендар/Орендодавець зобов'язаний здійснити огляд приміщення під час підписання акту здачі-приймання.

Відповідно до п. 5.2 Договору приміщення та інше майно вважаються фактично переданими Орендодавцеві/Орендареві з моменту підписання акта здачі-приймання.

Відповідно до п. 7.1 Договору цей договір укладається на строк до 01.02.2011 року, у разі якщо ні одна із сторін за 14 днів до сплину строку договору не повідомить про свій намір його припинити, договір вважається продовженим на такий же строк на тих самих умовах.

Відповідно до п. 7.10 Договору після закінчення терміну оренди Орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право перед третіми особами на продовження договору оренди на новий строк. При цьому, умови договору оренди на новий строк встановлюються за домовленістю сторін.

Судом встановлено наступне.

На виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв у користування частину приміщення площею 100 кв.м. для розміщення магазину меблів, яке розташоване за адресою: Миколаївська область, АДРЕСА_2, приміщення 1Н, згідно плану орендованого приміщення, про що сторонами було підписано Акт здачі-приймання частини приміщення від 01.02.2010 року (арк. справи 18).

10.02.2015 року орендар передав, а орендодавець прийняв частину приміщення площею 100 кв.м., яке розташоване за адресою: Миколаївська область, АДРЕСА_2, приміщення 1Н, про що сторонами було підписано Акт здачі-приймання частини приміщення від 10.02.2015 року (арк. справи 104).

Як встановлено судом, 01.02.2015 року договір оренди приміщення б/н від 01.02.2010 року припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, про що зазначено в ухвалі господарського суду Миколаївської області від 13.02.2015 року про припинення провадження у справі в частині позовних вимог.

Однак, протягом дії договору відповідач виконував взяті на себе зобов'язання в частині сплати орендних платежів неналежним чином.

Так, позивачем були виставлені відповідачу рахунки за січень 2013 року та за період з лютого 2014 року по жовтень 2014 року на сплату орендної плати та компенсації комунальних послуг (арк. справи 85-94). Докази направлення вказаних рахунків на адресу відповідача наявні у матеріалах справи (арк. справи 85-96).

Відповідачем свої зобов'язання зі сплати орендних платежів та компенсації за надання комунальних послуг виконувались з порушенням строків внесення орендних платежів та не в повному обсязі, що призвело до виникнення боргу по Договору за оренду нежитлового приміщення за січень 2013 року та за період з лютого 2014 року по жовтень 2014 року в сумі 54 212, 83 грн. - заборгованості зі сплати орендної плати та 564, 87 грн. - заборгованості зі сплати компенсації за надання комунальних послуг.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із претензіями про сплату заборгованості (арк. справи 25-27), на які відповідачем було направлено відповіді (арк. справи 28-30), однак заборгованість не була погашена.

Факт наявності вказаної заборгованості підтверджується також підписаними сторонами Актами звіряння взаєморозрахунків за період з 01.02.2010 року по 10.02.2015 року (весь період дії договору) (арк. справи 97-100).

Судом також враховано визнання відповідачем ФОП ОСОБА_3 в судовому засіданні 13.02.2015 року заборгованості зі сплати орендної плати та заборгованості зі сплати компенсації за надання комунальних послуг.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за договором оренди приміщення б/н від 01.02.2010 року в сумі 54 212, 83 грн. та заборгованості з компенсації комунальних послуг за договором оренди приміщення б/н від 01.02.2010 року в сумі 564, 87 грн., є обґрунтованими, підставними та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення пені., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 року № 14 за приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Відповідно до п. 6.1 Договору у випадку порушення своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, визначену договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до п. 6.3 Договору у випадку заборгованості по виплаті орендної плати орендар сплачує орендодавцеві пеню в розмірі 0,5 відсотків від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 6.4 Договору сплата, передбаченої п. 6.3 Договору пені, не звільняє орендаря від виконання покладених на нього цим Договором обов'язків по оплаті орендної плати.

Позивачем здійснено нарахування пені на суму заборгованості з орендної плати за січень 2013 року та на суму заборгованості з орендної плати за період з лютого 2014 року по жовтень 2014 року, виходячи з розміру 0,5 відсотків від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Детальний розрахунок пені наявний у матеріалах справи (арк. справи 69).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність здійснення перерахунку заявленого до стягнення розміру пені. Перерахунок заявленої до стягнення суми пені здійснено судом за допомогою бази даних "Законодавство України".

Розрахунок пені здійснено судом відповідно до умов Договору та вимог ст. 232 ГК України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" в межах піврічного строку нарахування, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, на суму заборгованості по кожному окремому зобов'язанню (рахунку за оренду приміщення) з урахуванням здійснених відповідачем проплат.

Детальний розрахунок пені, здійснений судом, наявний в матеріалах справи (арк. справи 108-119).

Пеня, нарахована на залишок суми заборгованості за січень 2013 року, становить 19, 89 грн.

Пеня, нарахована на суму заборгованості з орендних платежів, які виникли за період з лютого 2014 року по жовтень 2014 року, становить 7 184, 20 грн.

При цьому, судом враховано подану відповідачем заяву про застосування строку позовної давності до позовних вимог в частині нарахування пені на суму заборгованості на січень 2013 року (арк. справи 102).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні вимоги в частині нарахування пені на суму заборгованості за січень 2013 року, слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Пеня в розмірі 7 184, 20 грн., нарахована на суму заборгованості з орендних платежів, які виникли за період з лютого 2014 року по жовтень 2014 року, є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню. В решті заявленої до стягнення пені слід відмовити.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є доведеними належними та допустимими доказами у справі та підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір в сумі відповідно до ст. 49 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 33, 34, 43, 49, ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

частково задовольнити позов.

Стягнути з відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1, 55000 (код ІПН НОМЕР_1) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал", що діє від власного імені за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду "Файненшл Фаундейшн" недиверсифікованого виду закритого типу, вул. Набережна Перемоги, б. 32, а/с 4702, м. Дніпропетровськ, 49094 ()

- 54 212, 83 грн. (п'ятдесят чотири тисячі двісті дванадцять грн. 83 коп.) - заборгованості з орендної плати за договором оренди приміщення б/н від 01.02.2010 року;

- 564, 87 грн. (п'ятсот шістдесят чотири грн. 87 коп.) - заборгованості з компенсації комунальних послуг за договором оренди приміщення б/н від 01.02.2010 року;

- 7 184, 20 грн. (сім тисяч сто вісімдесят чотири грн. 20 коп.) - пені за договором оренди приміщення б/н від 01.02.2010 року;

- 1 332, 91 грн. (одна тисяча триста тридцять дві грн. 91 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

В решті пені в сумі 22 968, 56 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 14.02.2015 року

Суддя Е.М. Олейняш