КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2015 р. Справа№ 910/23713/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Алданової С.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі Мурашко М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: представник Бухонкін І.В. - за довіреністю.

від відповідача: представник Лисенко Д.В. - за довіреністю.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська-пожежно-страхова компанія"

на рішення Господарського суду м. Києва від 24.11.2014 року

у справі №910/23713/14 (суддя Трофименко Т.Ю.)

позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія

"Юнівес"

до Приватного акціонерного товариства "Українська-пожежно-

страхова компанія"

про стягнення 23 023,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 24.11.2014р. у справі № 910/23731/14 частково задоволений позов ПАТ "СК "Юнівес" до ПАТ "Українська-пожежно-страхова компанія", з відповідача на користь позивача стягнуто 1 058,45грн. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, 1 746,61грн. судового збору. В частині відшкодування 19 964,56грн. припинено провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити їх без задоволення, рішення суду без змін.

Представник відповідача підтримав позицію, викладену в апеляційній скарзі, вважає що рішення суду підлягає скасуванню.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила наступне.

Як встановлено матеріалами справи, 27.05.2013р. між ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" (надалі - Страховик) з однієї сторони та Фізичною особою - Желєзняк Володимиром Васильовичем (надалі - Страхувальник) з другої сторони - був укладений Договір добровільного страхування наземного траспорту програма "Оптіма" № 076-А/13/ДО, об'єктом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки "BYD", реєстраційний номерний знак АН 0483 МН, сірого кольору, 2013 року випуску. Строк дії договору - з 28.05.2013р. і діє по 27.05.2014р.

16.04.2014року біля будинку № 215 по вул. Челюскінців в Київському районі міста Донецьк, сталася дорожньо - транспортна пригода, в якій мало місце зіткнення автомобілів марки "ВАЗ", реєстраційний номерний знак АН 0777 ВВ, під керуванням водія Ніколаєнко С.П. та автомобіля марки "BYD", реєстраційний номерний знак АН 0483 МН, під керуванням Желєзняк В.В.

Відповідно до Волноваського районного суду Донецької області від 12.05.2014р. встановлено вину Ніколаєнко С.П. у скоєнні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст., 124 КУпАП України.

Цивільна-правова відповідальність Ніколаєнко С.П., водія транспортного засобу марки "ВАЗ", реєстраційний номерний знак АН 0777 ВВ, застрахована у Приватного акціонерного товариства "Українська-пожежно-страхова компанія", що підтверджується полісом № АЕ/218479 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У відповідності до звіту № 14/5/372 від 10.05.2014р., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "BYD", реєстраційний номерний знак АН 0483 МН, в результаті ДТП, становить 23 639,44 грн. Звіт складений Суб'єктом підприємницької діяльності Прохоровим К.М., який має кваліфікацію оцінювача (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача № 8068 від 08.06.2013р.).

Згідно рахунку № 10400 від 25.04.2014р., складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Гратиум", вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки "BYD", реєстраційний номерний знак АН 0483 МН, в результаті його пошкодження при ДТП складає 23 523,00 грн. разом з ПДВ.

Позивачем складено страховий акт № 1563/ДО від 14.05.2014р., відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 23 023,00 грн.

Сума страхового відшкодування в розмірі 23 023,00грн. перерахована на розрахунковий рахунок авторемонтного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гратиум", що підтверджується платіжним дорученням: № 9158 від 19.05.2014р.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Позивач направив відповідачу заяву на виплату страхового відшкодування № 17/07/08-06 від 08.07.2014р. про виплату суми страхового відшкодування в розмірі 23 023,00 грн., оскільки водій транспортного засобу "ВАЗ", реєстраційний номерний знак АН 0777 ВВ, застрахована у ПрАТ "Українська-пожежно-страхова компанія", що підтверджується полісом №АЕ/218479 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Разом з тим, відповідач залишив вимогу без відповіді, тому позивач змушений звернутися до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що після порушення провадження по даній справі відповідачем перерахована частина страхового відшкодування в розмірі 19 964,56 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 40896 від 03.11.2014р., за таких обставин суд припинив провадження в цій частині на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

В решті позовних вимог, місцевий господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в сумі 1 058,45 грн., виходячи з наступного розрахунку: 2 058,44 грн. (залишок невиплаченої страхової суми) - 999,99 грн. (франшиза відповідно до полісу АЕ/218479).

Заперечуючи проти рішення, відповідач зауважує на тому, що дійсно отримав від позивача претензію на суму 23 023грн. в порядку регресу; строк виплати страхового відшкодування складає не більше 90 днів за умови отримання відповідних документів. Враховуючи, що копію постанови районного суду відносно винної особи у скоєнні ДТП, позивачем надана 18.08.2014, строк на виплату обраховується саме з 18.08.2014 по 17.11.2014. Крім того, позивач не запрошував відповідача до огляду пошкодженого транспортного засобу, між тим відповідно до ремонтної калькуляції №uip-8483 від 03.11.2014 вартість відновлювального ремонту з ПДВ складає 20 964,56грн. У встановлені строки ПрАТ "УПСК" прийняло рішення та здійснило розрахунок на користь позивача в розмірі 19 964,56грн. ( 20 964,56грн.- вартість ремонту згідно калькуляції, 1000грн. франшиза згідно договору страхуванння). За таких обставин відсутні підстави для стягнення коштів.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до статті 993 цього Кодексу, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за заподіяні збитки унормований і статтею 27 Закону України "Про страхування". За приписами цієї норми, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За змістом ст. 1191 ЦК України право звернення з регресною вимогою виникає у кредитора з моменту здійснення ним виплат потерпілому, з цього ж моменту обчислюється строк для пред'явлення регресного позову.

Так, до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про страхування" розмір страхової суми та (або) розмір страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладення договору страхування або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик згідно з лімітами відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю та майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, завданої нею іншій особі, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 27 Закону України "Про страхування" встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

При оцінці розрахунків шкоди, спричиненої транспортному засобу внаслідок ДТП, викладених у висновках автотоварознавчих експертів та розрахунках страхових відшкодувань, здійснених страховиками, слід враховувати положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092.

Відповідачем не наведено доводів щодо невірного визначення розрахунку страхового відшкодування в розмірі 23 023грн., здійсненого на підставі огляду транспортного засобу та з урахуванням ринкових цін на роботи та деталі, ніж наведених відповідачем у сумі 20 964,56грн., здійснених на підставі програмного продукту на базі данних AudatexGmbH без врахування ринкових пропозицій.

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду підлягає зміні з огляду на наступне.

Відповідно до матеріалів справи вартість майнової шкоди автомобілю марки "BYD", реєстраційний номерний знак АН 0483 МН, в результаті його пошкодження при ДТП складає 23 523,00грн. разом з ПДВ, виплата страхового відшкодування позивачем відбулась у межах 23 023грн.

Відповідачем за наслідками розгляду претензії позивача визнано розмір страхового відшкодування у сумі 20 964,56грн. згідно страхового акту від 03.11.2014р., які, як зазначалось вище, були перераховані позивачу після порушення позовного провадження у даній справі за мінусом франшизи -1000грн., що складає 19 964,56грн.

Тобто, з урахуванням наведених обставин слід виходити з наступного розрахунку:23 023грн.(розмір сплаченого позивачем страхового відшкодування) - 19 964,56 грн. ( розмір перерахованого відповідачем позивачу страхового відшкодування в порядку регресу з урахуванням франшизи) = 3 058,44 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Суд першої інстанції помилково невірно розрахував залишок невиплаченої відповідачем суми страхового відшкодування у розмірі- 1 058,45грн., повторно врахувавши франшизу, яка вже була врахована відповідачем при сплаті страхового відшкодування.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню;рішення місцевого господарського суду підлягає зміні з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська-пожежно-страхова компанія" залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду м. Києва від 24.11.2014 змінити та рішення викласти в наступній редакції:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ЮНІВЕС" задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 40, ) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем при виконанні рішення на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ЮНІВЕС" (03680, м. Київ, вул. Червоноармійська, 72, ) 3 058,44 грн., (три тисячі пятдесят вісім) грн. 44 коп. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу та 1 746 (одну тисячу сімсот сорок шість) грн. 61 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Провадження по справі в частині стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 19 964,56 грн. припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

4. Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ.

5.Матеріали справи повернути господарському суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.О. Алданова

С.Я. Дикунська