ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" лютого 2015 р. Справа № 924/41/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" м. Хмельницький

до приватного підприємства "Авангард ДВА" м. Хмельницький

про стягнення 4312,85 грн., з яких: 3671,69 грн. - основна заборгованість; 304,30 грн. - інфляційні втрати; 37,55 грн. - 3% річних; 299,31 грн. - пеня

Представники сторін:

позивач: Ялівчук А.А. - представник по довіреності від 04.01.15р. №16/02

відповідач: не з'явився

В судовому засіданні у відповідності до ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 4312,85 грн., з яких: 3671,69 грн. - основна заборгованість; 304,30 грн. - інфляційні втрати; 37,55 грн. - 3% річних; 299,31 грн. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на постачання теплової енергії №1090/538 від 15.10.2005р. щодо оплати послуг за спожиту теплову енергію, в результаті чого станом на 01.12.2014 р. у відповідача рахується заборгованість в розмірі 3671,69 грн. за період з 01.04.2014р. по 01.12.2014р.

Крім того, за період прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання позивачем заявлено до стягнення 304,30 грн. інфляційних втрат; 37,55 грн. 3% річних та 299,31 грн. пені.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вважає їх правомірними та обґрунтованими.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, правом участі представника в судовому засіданні не скористався. Ухвала, яка направлялася на юридичну адресу відповідача повернута відділення поштового зв'язку до суду із зазначенням причини повернення: "за зазначеною адресою не проживає".

Судом враховується, що відповідно до ст. 64 ГПК України ухвали надсилаються сторонам за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала вручена їм належним чином. Аналогічна позиція викладена в п.п. 3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Так, судом вжито всіх передбачених ГПК України заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене, а також з огляду на обмеженість строків вирішення даного спору, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго" є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з електронного ресурсу ДП „Інформаційно-ресурсний центр" від 17.02.2015р.

Приватне підприємство "Авангард ДВА" є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з електронного ресурсу ДП „Інформаційно-ресурсний центр" від 03.02.2015р.

15.10.2005р. між МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" (енергопостачальна організація) та приватним підприємством "Авангард ДВА" (споживач) укладено договір на постачання теплової енергії за №1090/538, згідно п. 1.1. якого енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Кількість і обсяги теплової енергії визначаються в додатку №1 до договору, який є невід'ємною частиною договору і поновлюється в залежності від зміни характеристики тепловикористовуюючого об'єкта, виробничої діяльності споживача тощо (п. 2.1. договору).

Пунктом 3.2.2. договору визначено, що споживач теплової енергії зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Згідно з п. п. 6.1. - 6.3. договору розрахунок за теплову енергію, що споживається, проводиться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата використаної теплової енергії здійснюються споживачем наступним чином: попередня оплата в розмірі 50% розрахункової місячної норми теплової енергії до 15 числа поточного (розрахункового) місяця; остаточні розрахунки проводяться до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 7.2.3. договору передбачена відповідальність споживача за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію у вигляді пені в розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 10.1. договору останній набуває чинності з 15.10.2005 р. та діє до 15.10.2005 р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. (п.10.4 договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено їх печатками.

На виконання вказаного договору, позивачем в період з 01.04.2014р. по 01.09.2014р. надавалися послуги з централізованого теплопостачання на загальну суму 3671,69 грн., у зв'язку з чим щомісячно відповідачу виставлялись до оплати рахунки за спожиту теплову енергію згідно затверджених тарифів, зокрема, рахунки: №538 від 11.04.2014р. на суму 564,78 грн., №538 від 06.05.2014р. на суму 515,64 грн., №538 від 03.06.2014р. на суму 676,34 грн., №538 від 02.07.2014р. на суму 638,31 грн., №538 від 01.08.2014 р. на суму 638,31 грн., №538 від 02.09.2014р. на суму 638,31 грн.

Згідно розрахунку позивача станом на 01.12.2014р. заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію за період з 01.04.2014р. по 01.12.2014р. складає 3671,69 грн.

Враховуючи, що ПП "Авангард ДВА" свої зобов'язання за договором не виконує, позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості, а також інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності судом враховується:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З матеріалів справи вбачається, що 15.10.2005р. між МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" (енергопостачальна організація) та приватним підприємством "Авангард ДВА" (споживач) укладено договір на постачання теплової енергії за №1090/538, згідно п. 1.1. якого енергопостачальна організація взяла на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Згідно зі ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов'язання.

Згідно з п. п. 6.1. - 6.3. договору розрахунок за теплову енергію, що споживається, проводиться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата використаної теплової енергії здійснюються споживачем наступним чином: попередня оплата в розмірі 50% розрахункової місячної норми теплової енергії до 15 числа поточного (розрахункового) місяця; остаточні розрахунки проводяться до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору №1090 від 15.10.2005р. в період з 01.04.2014р. по 01.09.2014р. були надані послуги з централізованого теплопостачання на загальну суму 3671,69 грн., у зв'язку з чим щомісячно відповідачу виставлялись до оплати рахунки за спожиту теплову енергію згідно затверджених тарифів, зокрема, рахунки: №538 від 11.04.2014р. на суму 564,78 грн., №538 від 06.05.2014р. на суму 515,64 грн., №538 від 03.06.2014р. на суму 676,34 грн., №538 від 02.07.2014р. на суму 638,31 грн., №538 від 01.08.2014 р. на суму 638,31 грн., №538 від 02.09.2014р. на суму 638,31 грн.

Враховуючи, що відповідач не здійснював оплату за спожиту теплову енергію, станом на 01.12.2014р. у приватного підприємства "Авангард ДВА" утворилася заборгованість в розмірі 3671,69 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги про стягнення 3671,69 грн. заборгованості є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що зобов'язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, є втратами пов'язаними з інфляційними процесами в державі за час прострочення виконання зобов'язання боржником, а три процента річних є за своєю правовою природою платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Згідно листа Верховного Суду України „Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 №62-97р., відповідно до якого індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Відповідно до п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд перевіривши поданий до матеріалів позову розрахунок інфляційних втрат, встановив, що нарахування здійснено правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства. Тому заявлені до стягнення інфляційні втрати в розмірі 304,30 грн. за період з травня по листопад 2014р. підлягають задоволенню.

Також позивачем правомірно нараховано 3% річних в розмірі 37,55 грн. за період з 10.05.2014р. по 01.12.2014р.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Сторони в п. 7.2.3. договору передбачили відповідальність споживача за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію у вигляді пені в розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Як вбачається із поданого позивачем розрахунку, нарахування пені здійснено відповідно до вимог чинного законодавства у розмірі подвійної облікової стави НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Таким чином, заявлена до стягнення пеня в сумі 299,31 грн., нарахована за період з 10.05.2014р. по 17.07.2014р. підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги в сумі 4312,85 грн., з яких: 3671,69 грн. - основна заборгованість; 304,30 грн. - інфляційні втрати; 37,55 грн. - 3% річних; 299,31 грн. - пеня є правомірними, підтверджені наявними у справі розрахунками, ґрунтуються на приписах чинного законодавства, тому підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 32, 33, 44, 49, 82, 84, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м. Хмельницький до приватного підприємства "Авангард ДВА" м. Хмельницький про стягнення 4312,85 грн., з яких: 3671,69 грн. - основна заборгованість; 304,30 грн. - інфляційні втрати; 37,55 грн. - 3% річних; 299,31 грн. - пеня задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства "Авангард ДВА" (м. Хмельницький, вул. Сковороди, буд. 11, ) на користь міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" (м. Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5, ) 3671,69 грн. (три тисячі шістсот сімдесят одна гривня 69 коп.) основного боргу, 304,30 грн. (триста чотири гривні 30 коп.) інфляційних втрат, 37,55 грн. (тридцять сім гривень 55 коп.) 3% річних, 299,31 грн. (двісті дев'яносто дев'ять гривень 31 коп.) пені, 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 18.02.2014 р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу - м. Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5

3 - відповідачу - м. Хмельницький, вул. Сковороди, буд. 11 (простим).