РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015Справа №910/29721/14

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка"

про стягнення 7 720,00 грн.

за участю представників:

від позивача:Сидоришина Т.Г.- представник за довіреністю № 15 від 25.12.2014 р.
від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка" про стягнення 7 720,00 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач порушив умови договору про надання в експлуатацію фіксованих місць для денного паркування № 1.1-138.11 від 29.12.2011 р. в частині своєчасної плати за надані послуги, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у вказаній сумі.

У позові Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка" заборгованість в сумі 7 720,00 грн., яка складається з: 7 000,00 грн. - основної заборгованості, 511,90 грн. - пені, 208,10 грн. - 3 % річних.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначив, що сума основного боргу була відповідачем сплачена. Просив припинити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Позиція відповідача з приводу заявленого позову суду невідома.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

29.12.2011 р. між Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" (сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тарілка" (сторона-2) укладено договір про надання в експлуатацію фіксованих місць для денного паркування № 1.1-138.11, відповідно до умов якого сторона-1 надає стороні-2 в експлуатацію 5 фіксованих місць для щоденного паркування автотранспортних засобів за адресою: вул. Б. Хмельницького, 23 (далі - об'єкт) (п. 1.1 договору).

У відповідності до пункту 3.1 договору загальна вартість використання вказаних місць складає 3 500,00 грн. на місяць.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.6 договору розрахунок між сторонами здійснюється щомісячно шляхом попередньої оплати у розмірі 100 % місячної вартості послуг не пізніше 15 числа поточного місяця. Розмір плати може бути змінений стороною-1 в односторонньому порядку, про що сторона-2 повідомляється шляхом направлення відповідного листа про зміну вартості послуг та тарифу.

У судовому засіданні встановлено, що на виконання умов договору позивач за вересень 2013 р. та грудень 2013 р. надав відповідачу послуги з використання фіксованих місць для денного паркування на загальну суму 7 000,00 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 0022254 від 30.09.2013 р. та № 0028588 від 31.12.2013 р.

Разом з тим, відповідач у порушення умов договору взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати наданих послуг згідно з договором не виконав.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідача на час звернення до суду виникла заборгованість за надані послуги у сумі 7 000,00 грн.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

У судовому засіданні встановлено, що під час розгляду справи по суті відповідач сплатив основну заборгованість у сумі 7 000,00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача та поясненнями представника позивача.

Таким чином, сплативши заборгованість у розмірі 7 000,00 грн. відповідач припинив у такий спосіб відповідне грошове зобов'язання основної заборгованості у вказаній сумі, у зв'язку з чим провадження в цій частині позовних вимог підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка" основна заборгованість за надані послуги у сумі 7 000,00 грн. відсутня

Крім суми основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача за договором пеню у сумі 511,90 грн. за період з 15.11.2014 р. по 13.06.2014 р.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як вбачається з умов договору, відповідно до п. 4.1 договору за несвоєчасне перерахування, зазначеної у п. 3.1 цього договору суми, сторона-2 сплачує стороні-1 пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення від суми несплати.

Провівши власний розрахунок заявленої позивачем суми пені відповідно до подвійної облікової ставки Національного банку України та вимог ст. 232 ГК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за несвоєчасне погашення заборгованості пеню у сумі 410,99 грн. за період з 15.11.2014 р. по 13.06.2014 р., тобто у меншому розмірі, ніж заявлено позивачем, оскільки ним неврахований 6-місячний строк нарахування пені на заборгованість, яка виникла у вересні місяці 2013 р.

Також позивач просить стягнути з відповідача 208,10 грн. - 3 % річних за період з 15.11.2014 р. по 28.11.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства та умови укладеного сторонами правочину, вимоги про стягнення 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Провівши розрахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню 3 % річних у сумі 208,10 грн. за період з 15.11.2014 р. по 28.11.2014 р.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 32 - 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження за позовом Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка" про стягнення 7 720,00 грн. в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка" основної заборгованості в сумі 7 000,00 грн. припинити.

Позовні вимоги Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка" про стягнення 720,00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 23, ідентифікаційний код 37535970) на користь Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6, ідентифікаційний код 35210739) пеню у сумі 410 (чотириста десять) грн. 99 коп. та 3 % річних у сумі 208 (двісті вісім) грн. 10 коп.

У решті позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарілка" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 23, ідентифікаційний код 37535970) на користь Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6, ідентифікаційний код 35210739) судовий збір у сумі 1 570 (одну тисячу п'ятсот сімдесят) грн. 94 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 12 лютого 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 17 лютого 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна