ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 лютого 2015 р. Справа № 918/1825/14

Суддя Горплюк А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 16 924 грн. 13 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : Бречко М.П. (довіреність №93 від 31.12.2014р.).

Від відповідача : не з'явився.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" звернулося до господарського суду Рівненської області із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 15 614 грн. 58 коп. та пені в сумі 1 318 грн. 47 коп..

Ухвалою суду від 17.12.2014р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження, справу призначено до слухання на 25.12.2014р.

Ухвалою суду від 25.12.2014р. розгляд справи відкладено на 13.01.2015р.

Ухвалою суду від 13.01.2015р. розгляд справи відкладено на 22.01.2015р.

Ухвалою суду від 22.01.2015р. розгляд справи відкладено на 10.02.2015р.

10.02.2015 р. позивачем, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подано заяву про уточнення суми позовних вимог в частині стягнення пені, згідно з якою Публічне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 1 309 грн. 55 коп. пені за період з 01.06.2014р. по 30.11.2014р..

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках передбачених ст. 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Пунктами 3.10, 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз'яснено, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Таким чином, оскільки до закінчення судового розгляду позивачем до канцелярії суду подано заяву про уточнення суми позовних вимог в частині стягнення пені, яка за своєю суттю є заявою про зменшення розміру позовних вимог, суд розглядає справу з урахуванням вказаної заяви.

В судовому засіданні 10.02.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві та з урахуванням заяви про уточнення суми позовних вимог в частині стягнення пені.

Представник відповідача в судові засідання 25.12.2014р., 13.01.2015р., 22.01.2015р. та 10.02.2015р. не з'явився, вимог не заперечив, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 41, 46).

Крім того, до господарського суду Рівненської області повернулись поштові відправлення, якими відповідачу за адресою: 33024, АДРЕСА_1, було направлено ухвали від 13.01.2015р. та 22.01.2015р., з довідкою відділення підприємства зв'язку: «За закінченням терміну зберігання» (а.с.51-53, 64-66).

Разом з тим, з поданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 22.12.2014р. (а.с. 43 зворот) вбачається, що місцезнаходження Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2: 33013, АДРЕСА_1. Вищезазначена обставина свідчить про неподання відповідачем органу реєстрації, всупереч пункту 5 частини 1 статті 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», відомостей про зміну фактичного місцезнаходження. Таким чином, негативні наслідки за вказане порушення покладаються на відповідача - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2.

Відповідно до частини 1 статті 64 ГПК України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Суд вбачає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви без участі представника відповідача відповідно до статті 75 ГПК України.

В результаті розгляду матеріалів справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.11.2010р. Закритим акціонерним товариством "Ей-І-ЕС Рівнеенерго", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендар) укладено договір оренди приміщення №1753 (надалі - Договір; а.с. 7-18).

Згідно з п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов'язується передати орендареві, а орендар зобов'язується прийняти у строкове платне користування приміщення, що визначене у цьому договорі та сплачувати орендодавцеві орендну плату в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Разом з приміщенням в оренду передаються: обладнання (перелік такого обладнання наведено у Додатку №3 до даного договору) та майно (перелік майна наведено у Додатку №4 до даного договору). Далі по тексту договору приміщення, що передається в оренду, обладнання та майно, що передаються разом із приміщенням, іменуються «Приміщення, що орендується».

У відповідності до п.п.1.2. та 1.3. Договору, адреса будинку, у якому знаходиться приміщення, що орендується: АДРЕСА_3, приміщення їдальні будинку адмінуправління комерційної дільниці. Загальна площа приміщення, що орендується: 161,7 кв.м..

Відповідно до п.1.5 Договору, балансова вартість будівлі, в якій знаходиться приміщення, що орендується станом на 01.11.2010р. становить 28 963 грн. 81 коп. без ПДВ. Балансова вартість обладнання, що передається разом з приміщенням, що орендується станом на 31.10.2010р. складає 17 581 грн. 88 коп. без ПДВ (п. 1.6. Договору).

Згідно з п. 2.1. Договору, приміщення, що орендується, надається орендарю для відкриття закладу громадського харчування. Цей договір набирає чинності з моменту підписання акту приймання-передачі приміщення, що орендується уповноваженими представниками сторін та діє протягом 1 календарного року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від обов'язку виконати їх зобов'язання, передбачені цим договором (п. 2.2. Договору).

У відповідності до п. 2.3. Договору, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору сторони письмово не заявлять про його закінчення, то він вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах, проте з урахуванням умов, що викладені в розділі 3 договору. При цьому загальний строк дії договору з урахуванням усіх пролонгацій не може перевищувати 3 календарні роки.

Плата за приміщення, що орендується за 1 календарний місяць становить 4 002 грн. 75 коп., в т.ч. ПДВ - 667 грн. 12 коп., за виключенням вартості водовідведення та каналізації, оплата за які проводиться за фактичне споживання та включається до рахунку на оплату послуг оренди. Оплата за спожиту електроенергію проводиться орендарем згідно з показниками приладів обліку відповідно до укладеного договору на постачання електричної енергії (п. 3.1. Договору).

У відповідності до пункту 3.6. Договору, орендна плата за користування приміщенням, що орендується, вноситься на умовах 100% післяоплати за звітний місяць на основі рахунка, сформованого орендодавцем 1-го робочого дня місяця наступного за звітним. Орендар сплачує рахунок протягом 3 робочих днів з моменту отримання такого рахунку.

Згідно з п. 7.3. Договору, за несвоєчасну оплату орендної плати, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені за кожний день прострочення.

Матеріалами справи стверджується, що на підставі акту прийому-передачі приміщення, що орендується згідно договору №1753 від 17.11.2010р. (а.с. 14), орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове користування приміщення площею 161,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. Разом з приміщенням в оренду передаються: обладнання (перелік такого обладнання наведено у Додатку №3 до договору №1753 від 17.11.2010р.) та майно (перелік майна наведено у Додатку №4 до договору №1753 від 17.11.2010р.).

07.10.2014р. Публічне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" звернулось до відповідача листом №31-08/4735 із пропозицією сплатити заборгованість в розмірі 12 111 грн. 83 коп. (а.с. 22, докази направлення - а.с. 21).

Проте, вказаний лист залишений відповідачем без відповіді та задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач протягом строку дії договору, належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання по договору оренди, щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, що призвело до виникнення заборгованості по сплаті орендної плати станом на 01.12.2014 р. в сумі 15 614 грн. 58 коп. (уточнений розрахунок суми боргу а.с. 57-58).

На підставі пункту 7.3. Договору позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 1 309 грн. 55 коп. (заява про уточнення суми позовних вимог а.с. 109).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановивши обставини справи і давши їм правову оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений 17.11.2010р. між сторонами договір є договором оренди.

У відповідності до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Судом достовірно встановлено, що 17.11.2010р. позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове платне користування приміщення загальною площею 161,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується актом прийому-передачі, що підписаний представниками сторін та скріплений відтисками їх печаток.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частини 1, 5 статті 762 ЦК України).

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України, що кореспондується із статтею 193 ГК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, відповідач протягом строку дії договору, належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання по договору оренди, щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, що стверджується банківськими виписками (а.с. 68-108, 111), та призвело до виникнення заборгованості по сплаті орендної плати станом на 01.12.2014 р. в сумі 15 614 грн. 58 коп..

Відповідач доказів сплати боргу суду не подав.

З вищевикладеного вбачається, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендні платі за період користування майном в розмірі 15 614 грн. 58 коп. стверджується матеріалами справи, є законною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням взятих зобов'язань відповідачем, відповідно до умов Договору та чинного законодавства, позивачем нараховано пеню за період з 01.06.2014р. по 30.11.2014р. з урахуванням часткової оплати суми боргу в розмірі 1 309 грн. 55 коп. (заява про уточнення суми позовних вимог а.с. 109).

Частина 1 статті 546 ЦК України передбачає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 7.3. Договору, за несвоєчасну оплату орендної плати, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені за кожний день прострочення.

Суд погоджується з вірністю зробленого позивачем розрахунку пені, а відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 309 грн. 55 коп. пені обґрунтовані, стверджується матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 15 614 грн. 58 коп. заборгованості по орендним платежам та 1 309 грн. 55 коп. пені стверджуються Договором та іншими матеріалами справи і підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 11, 509, 526, 530, 546, 549, 625, 612, 629 Цивільного кодексу України та ст.ст. 173, 193, 230, 232 Господарського кодексу України.

На відповідача на підставі статті 49 ГПК України покладаються витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827 грн. 00 коп..

Керуючись ст.ст. 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (33013, АДРЕСА_2, іден. код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33000, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, буд 71, ) - 15 614 грн. 58 коп. заборгованості по орендним платежам, 1 309 грн. 55 коп. пені та 1 827 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору на р/р 6002 в ПАТ "Альфа-Банк", Київ МФО 300346, .

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення підписане суддею "16" лютого 2015р..

Суддя Горплюк А.М.