ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" лютого 2015 р.Справа № 916/5135/14

Позивач: Публічне акціонерне товариство „ДТЕК Добропільська ЦЗФ"

Відповідач: Державне підприємство „Одеська залізниця"

Про: стягнення 3330,44грн.

Суддя Демешин О. А.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Гордієнко М.В. - довіреність

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство „ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства „Одеська залізниця" (далі - Відповідач) про стягнення 3330,44грн. вартості 5500кг нестачі вантажу (кам`яного вугілля марки Г-газовий).

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що 31.12.2013р. між ПАТ „ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (Виконавець) та ПАТ „ДТЕК Павлоградвугілля" (Замовник) було укладено Договір №13-15/75-У відповідно до якого Замовник зобов`язався передати (поставити ) Виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги Виконавця пов`язані із збагаченням вугілля та прийняти концентрат. Виконавець зобов`язався прийняти вугілля, провести його збагачення та передати (поставити) отриманий концентрат Замовнику в строки та на умовах обумовлених договором та/або Специфікаціями.

Відповідно до укладеної між сторонами договору Специфікації від 01.07.2014р. позивач, як Виконавець був зобов`язаний прийняти від Замовника вугілля в кількості 60500тон, провести його збагачення та передати (поставити) Замовнику, отриманий в результаті збагачення цього вугілля, концентрат на умовах, визначених в листах-заявках, а саме - Ізмаїльському МТП та/або ТОВ „ТІС".

Згідно пункту 5 Специфікації, поставка концентрату мала здійснюватись на умовах „DDP місце призначення" залізнична станція Ізмаїл-Експорт (для Ізмаїльського МТП) Одеської залізниці та /або „DDP місце призначення" залізнична станція Чорноморська (для ТОВ „ТІС") Одеської залізниці (код станції 403002).

Листом №1/4803 від 27.06.2014р. ПАТ „ДТЕК Павлоградвугілля" повідомило позивача по справі про необхідність відвантаження вугільної продукції в кількості 10000 тон на адресу ТОВ „ТІС-Вугілля".

При цьому у вказаному листі було зазначено про необхідність при заповненні залізничних накладних, зокрема, у графі №4 - „ООО „ТИС-Уголь" для компании ПАО „ДТЭК Павлоградуголь".

04.07.2014р. ПАТ „ДТЕК Добропільська ЦЗФ" за залізничною накладною № 50571702 відправило вугілля зі станції Добропілля Донецької залізниці на станцію Чорноморська Одеської залізниці.

08.07.2014р. після перевірки маси вантажу на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці у вагоні № 67160523 була виявлена нестача вантажу на 5500кг про що було складено комерційний Акт РА № 003653/325 від 08.07.2014р. Зокрема, у вказаному Акті зазначалось про наявність ліворуч за ходом потягу над 2-м та 4-м люками поглиблень довжиною 4,5м., шириною 1,2м, глибиною 0,6м за відсутності маркування з використанням катки в місцях поглиблень. В технічному відношенні вагон справній. Течії вантажу немає.

Виходячи з вартості 1 тони вугільної продукції в розмірі 808,96грн. та відомостей графи 20 залізничної накладної № 50571702 позивачем розраховано вартість нестачі вантажу, збереження якого не було забезпечено залізницею. Її розмір становить 3330,44грн.

Вказану суму позивач просить стягнути з Одеської залізниці.

Відповідач, заперечуючи проти позову, стверджує про те, що залізниця має бути звільнена від відповідальності за втрату або нестачу вантажу на підставі п. А) ст..111 Статуту залізниць України, оскільки, на думку відповідача, вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантажений засобами відправника та за відсутності ознак втрати, псування або пошкодження вантажу.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:

Як зазначалось вище, комерційним Актом РА № 003653/325 від 08.07.2014р. було підтверджено нестачу 5500кг вугілля та наявність ліворуч за ходом потягу над 2-м та 4-м люками поглиблень довжиною 4,5м., шириною 1,2м, глибиною 0,6м за відсутності маркування з використанням катки в місцях поглиблень. Тобто, заперечення відповідача про те, що в даному випадку не мало місця ознак втрати та пошкодження вантажу, судом не приймаються, оскільки саме відсутність маркування в місцях поглиблень свідчить про невжиття належних заходів до збереження вантажу, що перевозився залізницею у вагоні № 67160523.

Між тим, у задоволенні позову слід відмовити, приймаючи до уваги те, що позивачем не доведено факту порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і, відповідно - наявності у нього права на звернення до суду з цим позовом.

Як встановлено статтею 1 ГПК України - підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 130 Статуту залізниць України передбачено, що право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі нестачі вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту та документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Передача іншим організаціям або громадянам права пред`явлення претензій та позовів, відповідно до ст.133 вищевказаного Статуту - не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику.

Можливість передачі права на пред`явлення претензії та позову засвідчується переуступним підписом на документі (накладній).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вантажоодержувач (ТОВ „ТІС") передало право на пред`явлення позову ПАТ „ДТЕК Добропільська ЦЗФ".

Однак, з графи 4, доданої до матеріалів справи копії залізничної накладеної від 04.07.2014р. вбачається, що одержувачем вантажу було „ООО „ТИС"ГП МТП Южный".

Відомості про надання позивачу права на пред`явлення претензії та позову саме вищевказаним одержувачем вантажу (ТОВ „ТІС") в матеріалах справи відсутні.

З графи 18 залізничної накладної від 04.07.2014р. вбачається, що таке право надано позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю „ТІС-ВУГІЛЛЯ", тобто - особою, яка не є одержувачем вантажу, зазначеним у графі 4 цієї залізничної накладної. При чому, такий висновок можливо зробити лише виходячи з печатки вказаного товариства, розташованої після слів: „Право на пред`явлення претензії та позову передано ПАТ „ДТЕК Добропільська ЦЗФ"

Керівник:

Гол.бухгалтер:"

Однак, будь-які відомості про особу (посада, прізвище), що поставила підпис у графі 16 залізничної накладної та про наявність у цієї особи повноважень щодо передачі позивачу права пред`являти претензії та позови від імені вантажоодержувача (ТОВ „ТІС") у цій накладній та в матеріалах справи - відсутні.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено факту порушення його прав та законних інтересів і, відповідно, права на звернення до суду з позовом, що розглядається у цій справі.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя О.А. Демешин