ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Справа № 925/1975/13

Господарський суд Черкаської області в складі судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Лавріненку С.І., за участю представників сторін: позивача - Шульги П.М. за довіреністю, відповідача - не з'явились, третьої особи - не з'явились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанси» до публічного акціонерного товариства «Жашківське автотранспортне підприємство 17141», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення 60023 грн. 76 коп.,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2013 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанси» звернувся в господарський суд з позовом до відкритого акціонерного товариства «Жашківське автотранспортне підприємство-17141» (далі - відповідач) про стягнення, на підставі на підставі договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012 року, за яким позивач набув право вимог до відповідача за кредитним договором № 0 від 28.11.2006 року, укладеним між АТ «Укрсиббанк» і відповідачем, 152130 грн. 80 коп. заборгованості за основним зобов'язанням, 60023 грн. 76 коп. заборгованості за відсотками, 30822 грн. 12 коп. пені за порушення термінів погашення грошових зобов'язань та 6164 грн. 42 коп. 3% за користування коштами, що разом складає 249141 грн. 09 коп., та відшкодування судових витрат (том 1 а.с. 3-6).

16.01. і 05.02.2014 року позивач подав заяву і доповнення до неї про уточнення позовних вимог, в якій зменшив їх розмір і остаточно просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 212021 грн. 79 коп. та відшкодувати судові витрати (том 1 а.с.101-103, 117-118).

Рішенням господарського суду Черкаської області від 11.02.2014 року у справі № 925/1975/13 було повністю задоволено позов, стягнуто з відповідача на користь позивача 152130,80 грн. заборгованості, 60023,76 грн. заборгованості за відсотками, 30822,12 грн. пені, 6164,42 грн. 3 % річних за користування коштами, що разом складає 249141 грн. 09 коп., та 4982,82 грн. судових витрат (том 1 а.с. 165-168).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2014 року у справі № 925/1975/13 рішення місцевого господарського суду від 11.02.2014 року змінено, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 212021,79 грн. та судовий збір в розмірі 4240,43 грн. (том 1 а.с. 222-227).

Постановою Вищого господарського суду України від 18.09.2014 року у справі № 925/1975/13 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2014 року та рішення господарського суду Черкаської області від 11.02.2013, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Черкаської області (том 2 а.с. 37-40). При постановленні даного судового рішення Вищий господарський суд України зазначив, що ні місцевим господарським судом, ні судом апеляційної інстанції не було досліджено обставин наявності (відсутності) боргу ВАТ «Жашківське АТП 17141» перед первісним кредитором (ПАТ «УкрСиббанк»). Судами попередніх інстанцій не з'ясовано та не зазначено період нарахування заборгованості відповідача. Не досліджувалось судами рішення господарського суду Черкаської області від 08.05.2009 року у справі № 16/1015, про яке зазначав відповідач, наказ від 13.11.2009 № 16/1015, виданий судом на виконання цього рішення. Поза увагою судів залишилась постанова державного виконавця органу державної виконавчої служби Жашківського управління юстиції від 05.12.2011 року, у якій зазначено про сплату боргу в повному обсязі за наказом господарського суду Черкаської області від 13.11.2009 № 16/1015. Судами також не з'ясовано обставин, з якими закон пов'язує застосування позовної давності, про яку заявляв відповідач.

Під час нового розгляду справи № 925/1975/13 ухвалою суду від 26.12.2014 року, за клопотанням позивача, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (т. 2 а.с. 90-92, 104-107).

21.01.2015 року позивач з врахуванням встановлених обставин справи, подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та остаточно просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за відсотками на момент уступки права вимог, тобто на 14.05.2012 року, в розмірі 60023,76 грн., що становить 7512,36 дол. США по курсу 7,99 грн. за один дол. США, стягнути з відповідача судові витрати та повернути надлишок сплаченого судового збору (том 2 а.с. 144). Ухвалою суду від 21.05.2015 року заява позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнята до розгляду.

Представник позивача в засіданнях суду позов із підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, заяві про зменшення розміру позовних вимог від 21.01.2015 року, заяві про виправлення описки від 05.02.2015 року (т. 2 а.с. 154), письмових поясненнях (т. 2 а.с. 88, 89), підтримав і просив суд їх задовольнити.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, в засіданні суду 02.12.2014 року його представник позов не визнав і просив суд в його задоволенні позивачу відмовити повністю з мотивів безпідставності позовних вимог та заявив про застосування судом позовної давності до вимог позивача як на самостійну підставу відмови в задоволенні позову (протокол судового засідання, т. 2 а.с. 69-70).

В наступні судові засідання відповідач явку свого представника не забезпечив, подав заяви про застосування строків позовної давності (т. 2 а.с. 78-80), стягнення з позивача судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг (т. 2 а.с. 84) та про розгляд справи без участі його представника за наявними у справі матеріалами (т. 2 а.с. 77).

Третя особа - ПAT «УкрСиббанк» явку свого представника в засідання суду не забезпечила, подала витребувані судом письмові пояснення і документи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

28.06.2006 року між третьою особою - ПAT «УкрСиббанк» (на момент укладення - АКІБ «УкрСиббанк»), як банком, та відповідачем - ВАТ «Жашківське автотранспортне підприємство 17141», як кредитором, було укладено кредитний договір № 0 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 91144 дол. США. Вказана сума дорівнювала еквіваленту 460277 грн. 20 коп. за курсом НБУ на день укладення цього договору (т. 1 а.с. 9-15).

У кредитному договорі його сторони домовились, зокрема, про наступне:

позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Кредитного договору, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору та/або умов відповідної угоди сторін (п. 1.2.2.);

за користування кредитними коштами з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлювалась у розмірі 12,3 % річних (п. 1.3.1.);

за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 14,3 % річних (п. 3.2.).

Згідно з Додатком № 1 до кредитного договору відповідач зобов'язався виплатити банку суму кредиту та проценти по ньому за погодженим сторонами графіком погашення кредиту до 26.11.2010 року (т. 1 а.с. 16-17).

В засіданні суду судом досліджено матеріали справи № 16/1015 господарського суду Черкаської області за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ВАТ «Жашківське автотранспортне підприємство 17141» про стягнення заборгованості по кредитному договору № 0 від 28.11.2006 року станом на 15.01.2009 року.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 08.05.2009 року у справі № 16/1015 (том 2 а.с.58-59), залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.08.2009 року, повністю задоволено позов АКІБ «УкрСиббанк» в особі Черкаського управління Центрального регіонального департаменту до ВАТ «Жашківське автотранспортне підприємство 17141», стягнуто 41770,00 доларів США по кредиту достроково, 6091,61 доларів США по простроченому кредиту, 1868,16 доларів США прострочених процентів за період з 06.06.2008 року по 06.01.2009 року, 4,69 доларів США пені по кредиту, 0,99 долари США пені по процентах, 5000,00 грн. штрафу за порушенням умов кредитного договору, 497,35 дол. США та 102,00 грн. сплаченого державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На примусове виконання вказаного рішення суду 13.11.2009 року судом був виданий наказ №16/1015 (т. 1 а.с. 85), який перебував на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Жашківського районного управління юстиції. Постановою державного виконавця від 05.12.2011 року у виконавчому провадженні ВП № 18397634 закінчено виконавче щодо примусового виконання наказу №16/1015 від 13.11.2009 року з посиланням на те, що борг сплачений повністю (т. 2 а.с. 60). Супровідним листом № 1495 від 05.12.2011 року наказ і постанова державного виконавця повернені в суд, вхідний реєстраційний номер суду 20075 від 12.12.2011 року.

Проте, із матеріалів виконавчого провадження ВП № 18397634 вбачається, що за розпорядженням державного виконавця, затвердженим начальником ВДВС Жашківського РУЮ 04.08.2011 року, грошові кошти в сумі 140872 грн., які надійшли 28.07.2011 року від ВАТ «Жашківське АТП 17141» при примусовому виконанні наказу № 16/1015 від 13.11.2009 року, платіжним дорученням № 280 від 04.08.2011 року відділом ДВС 128002,35 грн. перераховано ПАТ «УкрСиббанк», 12800,24 грн. - на користь держави як погашення виконавчого збору, 69,41 грн. - на проведення виконавчих дій (т. 2 а.с. 142, 143).

За розпорядженням державного виконавця, затвердженим начальником ВДВС Жашківського РУЮ18.11.2011 року, грошові кошти в сумі 133041,75 грн., які надійшли 09.11.2011 року від ВАТ «Жашківське АТП 17141» при примусовому виконанні наказу № 16/1015 від 13.11.2009 року, платіжним дорученням № 510 від 18.11.2011 року відділом ДВС 120947,05 грн. перераховано ПАТ «УкрСиббанк», 12094,70 грн. - на користь держави як погашення виконавчого збору (т. 2 а.с. 140, 141).

Із повідомлення ПАТ «УкрСиббанк» № 30-1/527 від 09.01.2015 року (т. 2 а.с. 116), довідки - розрахунку заборгованості ВАТ «Жашківське АТП 17141» за кредитним договором № 0 від 28.06.2006 року, станом на 20.04.2012 року (т. 2 а.с. 120-130) на виконання рішення господарського суду Черкаської області від 08.05.2009 року у справі № 16/1015 на рахунок банку від відділу ДВС Жашківського РУЮ надійшли грошові кошти, а саме: 10.08.2011 року - 128002,35 грн. (екв. 15362,28 дол. США), які розподілені наступним чином: 1500 грн. на повернення авансового внеску, 4049,60 грн. - погашення судових витрат, 122452,75 грн. - погашення заборгованості за кредитом; 15.11.2011 року надійшло 1500 грн. (екв. 187,76 дол. США), які 23.11.2011 року зараховані на погашення заборгованості за кредитом; 18.11.2011 року надійшло 120947,05 грн. (екв. 15139,58 дол. США), які 23.11.2011 року зараховані на погашення заборгованості за кредитом.

20.04.2012 року між третьою особою - ПAT «УкрСиббанк», як клієнтом, та позивачем - ТОВ «Кредекс Фінанс», як фактором, був укладений договір факторингу № 05/12 (далі - договір факторингу), за яким відбулося відступлення права вимоги по кредитному договору № 0 від 28.11. 2006 року, що був укладений між AT «УкрСиббанк» та ВАТ «Жашківське АТП -17141», а ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло прав кредитора до ВАТ «Жашківське АТП 17141» (т. 1 а.с. 125-160). Згідно з п. 2.3. договору факторингу, передача права вимоги за кредитом набуває чинності у дату передачі з моменту підписання акту приймання-передачі, після чого фактор стає новим кредитором до боржників стосовно заборгованості і отримує відповідні права вимоги за кредитами.

14.05.2012 року клієнт і фактор по договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012 року склали акт приймання передачі, за яким клієнт передав (відступив) права вимоги за кредитами фактору (за переліком, наведеним у частині А додатку № 1 (реєстр заборгованості боржників) до договору факторингу), а фактор прийняв такі права вимоги за кредитами (т. 1 а.с. 25, 144).

Відповідно до витягу з реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу, заборгованість відповідача - ВАТ «Жашківське АТП 17141» по кредитному договору № 0 від 28.11.2006 року станом на 14.05.2012 року складала 19040,15 дол. США за кредитом і 7512,36 дол. США по процентам за користування кредитом (т. 1 а.с. 24, 104-108, 141-143).

За вих. № 672 від 22.05.2012 року позивач направив відповідачу засобами поштового зв'язку вимогу про погашення кредитної заборгованості на загальну суму 212154,56 грн. і повідомлення банку про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, які згідно зі списком № 1-138-3 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів з рекомендованим повідомлення (ф.103) від 30.05.2012 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення форми № 119 з відміткою про вручення, вречені уповноваженій особі відповідача 05.06.2012 року (т. 1 а.с. 19-20, 21, 161-162).

Із виписки ПАТ «УкрСиббанк» по кредитному договору № 0 від 28.06.2006 року, укладеному банком з відповідачем, за період дії договору з 28.11.2006 по 26.11.2010 року, станом на 08.01.2015 року несплачена заборгованість відповідача становить 19040,15 дол. США за кредитом і 7512,36 дол. США по процентам за користування кредитом (т. 2 а.с. 117-119).

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із кредитного договору № 0 від 28.11.2006 року, укладеного між третьою особою і відповідачем, та договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012 року, укладеного між третьою особою і позивачем, вимоги позивача та заперечення відповідача витікають із суті прав та обов'язків сторін за цими договорами.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов'язань кредиту, загальні положення про кредит, як окремий вид зобов'язань, визначені параграфом 2 глави 71, а також розділами IV, V та ст.ст. 346, 347 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов'язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення зобов'язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п. 8 Цивільного кодексу (далі -ЦК) України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов'язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом ст.ст. 193, 202 ГК, ст.ст. 509, 525, 526, 598 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514, ч. 1 ст. 516, ч. 1 ст. 518 ЦК України: кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом; заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Таким чином, станом на 14.05.2012 року, тобто на момент передання права вимоги по договору факторингу, заборгованість відповідача по кредитному договору становила 19040,15 дол. США за кредитом і 7512,36 дол. США по процентам за користування кредитом. Заборгованість за кредитом в сумі 19040,15 дол. США є залишком заборгованості, стягнутої з відповідача на користь банку по рішенню господарського суду Черкаської області від 08.05.2009 року у справі № 16/1015, але сплаченої неповністю відповідачем. Проценти за користування кредитом у розмірі 7512,36 дол. США нараховані банком на залишок заборгованості по кредиту в сумі 19040,15 дол. США за період з 07.01.2009 по 20.04.2012 року, тобто з наступного дня після закінчення періоду нарахування процентів у справі № 16/1015 (06.01.2009 року) по день відступлення права вимоги по договору факторингу.

Саме з урахуванням цих обставин позивач заявив про зменшення розміру позовних вимог, остаточно просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за відсотками на момент уступки права вимог, тобто на 14.05.2012 року, в розмірі 7512,36 дол. США, що становить 60023,76 грн. по курсу 7,99 грн. за один дол. США, його вимоги про це суд визнає обґрунтованими, доказаними, а позов - таким, що підлягає задоволенню повністю. Заперечення представника відповідача в цій частині суд визнає безпідставними і відхиляє.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову відповідач, крім безпідставності позовних вимог, заявив про застосування позовної давності до позовних вимог, вважаючи цей строк пропущеним позивачем.

Позивач подав письмові заперечення на заяву відповідача про застосування позовної давності (т. 2 а.с. 89), в якій вважав цей строк ним не пропущеним. Представник позивача в засіданні суду спростовував заяву відповідача з мотивів, викладених у письмовому запереченні. За змістом цих заперечень сторони кредитного договору № 0 від 26.11.2006 року - банк і відповідач і додатку № 1 до договору погодили графік погашення кредиту, відповідно до якого останньою датою погашення є 26.11.2010 року. З урахуванням трьохрічного строку загальної позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України, останнім днем звернення до суду за захистом порушеного права є 26.11.2013 року, що і зроблено позивачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтями 256-258, 260, 261, 263, 264 ЦК України визначено поняття позовної давності, її загальну і спеціальну тривалість, правила обчислення, початок перебігу, умови зупинення і переривання перебігу позовної давності.

Пунктом 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 10 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» роз'яснено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

За встановлених обставин справи, суд надає перевагу запереченням позивача на заяву відповідача про застосування позовної давності до спірних вимог, а заяву відповідача про застосування позовної давності залишає без задоволення.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

При подачі позову позивачем заявлено до стягнення 249141 грн. 09 коп., сплачено платіжним дорученням № 1824 від 24.09.2013 року 4982 грн. 82 коп. судового збору. Заявами від 16.01.2014 року, 05.02.2014 року, 21.01.2014 року (т. 1 а.с. 101-103, 117-118, т. 2 а.с. 144), прийнятими судом, зменшено розмір позовних вимог до 60023 грн. 76 коп.

Згідно з абз. 2 п. 2.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі зменшення розміру позовних вимог зайво сплачена сума судового збору підлягає поверненню. Враховуючи викладене підлягає поверненню позивачу 3155 грн. 82 коп. сплаченого судового збору.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1827 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Жашківське автотранспортне підприємство 17141», місцезнаходження: 19200, Черкаська область, м. Жашків, вул. Перемоги, будинок 11, ідентифікаційний код юридичної особи 03119500 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанси», місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8, поверх 6, оф. 1, ідентифікаційний код юридичної особи 36799749 - 60023 грн. 76 коп. процентів за користування кредитом, 1827 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 16.02.2015 року.

Суддя В.М. Грачов