УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.02.2015Справа № 910/3332/15-г

Суддя Сташків Р.Б., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "МЕТАЛЛУРГИЧЕСКИЙ КОМБИНАТ "АЗОВСТАЛЬ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАР"

про стягнення 2233133,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Аналогічну правову позицію викладено в п.п. 2.20 та 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Проте Публічним акціонерним товариством "МЕТАЛЛУРГИЧЕСКИЙ КОМБИНАТ "АЗОВСТАЛЬ" до позовної заяви № 09-4/1 від 04.02.2015 (вхідний номер суду 3332/15 від 13.02.2015) додано копію платіжного доручення № від 08.04.2014, тоді як платіжним документом в розумінні Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» можу бути тільки оригінал.

Посилання позивача на фактичну втрату оригіналу платіжного доручення судом відхиляються, оскільки позивач не позбавлений права та можливості звернутися до установи банку за видачею дублікату оригіналу або другого оригіналу платіжного доручення, та подати його до суду у встановленому законом порядку.

Таким чином на даний час за відсутності оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору подана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Також, пунктом 2 частини 1 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Відповідно до статті 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Таким чином, враховуючи положення статті 56 ГПК України, належним та допустимим доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

При цьому, закон не передбачає можливості направлення відповідачу додатків до позову на вибір позивача (напр. позивач вважає, що частина додатків відповідачу не потрібна та/або вже є у відповідача в наявності), та натомість закон імперативно вказує на обов'язок позивача направити відповідачу копію позовної заяви і доданих до неї документів.

Проте з доданого до позовної заяви Публічного акціонерного товариства "МЕТАЛЛУРГИЧЕСКИЙ КОМБИНАТ "АЗОВСТАЛЬ" № 09-4/1 від 04.02.2015 (вхідний номер суду 3332/15 від 13.02.2015) опису вкладення у цінний лист вбачається направлення відповідачу не всіх додатків до позову, а лише тих, які на думку позивача у відповідача відсутні, що є порушенням вищевказаних положень ст.ст. 56, 57 ГПК України та відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України є підставою для повернення даного позову заявнику без розгляду.

Відтак, з огляду на вищенаведене та керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею в загальному порядку після усунення допущених порушень. Дана ухвала набирає чинності з моменту прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст. 106 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків