РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015Справа №910/23712/14

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"

до 1) Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова"

2) Державного підприємства "Радомишльське лісомисливське господарство"

про відшкодування шкоди у розмірі 107 112,90 грн.

Головуючий суддя Полякова К.В.

Суддя Гумега О.В.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники:

Від позивача: Амєліна О.О. (дов.№798 від 30.12.2014)

Від відповідача 1: не з'явився

Від відповідача 2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" та Державного підприємства "Радомишльське лісомисливське господарство" про відшкодування шкоди у розмірі 107 112,90 грн.

Позивач зазначає, що виконавши умови договору страхування майнових інтересів власника автомобіля і виплативши йому у зв'язку з пошкодженням автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді суму страхового відшкодування, отримав право вимоги до осіб, відповідальних за завдані збитки, якими є відповідач, як особа, що застрахувала цивільну відповідальність винної у пригоді особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2014 порушено провадження у справі №910/23712/14 та призначено її до розгляду на 25.11.2014 року.

24.11.2014 від відповідача 1 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

До початку судового засідання 25.11.2014 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація, витребувана ухвалою суду від 31.10.2014 року.

За наслідками судового засідання 25.11.2014, у зв'язку із нез'явленням представників сторін, суд відклав розгляд справи на 18.12.2014, про що виніс відповідну ухвалу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Розпорядженням Голови Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 визначено для розгляду справи №910/23712/14 колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Полякова К.В., судді Гумега О.В., Картавцева Ю.В.

Відповідною ухвалою суду від 18.12.2014 справа №910/23712/14 прийнята вищезазначеною колегією суддів до свого провадження та призначена до розгляду на 12.02.2015 року.

У судовому засіданні 12.02.2015 представник позивача надав додаткові документи для доручення до матеріалів справи та усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідачів 1 та 2 у судове засідання не з'явились та відзивів на позов не надали. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення і з відміткою про вручення поштового відправлення. У зв'язку із цим, справа розглядається за наявними у ній матеріалами, відповідно до ст..75 Господарського процесуального кодексу України.

Приписи статті 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Нормами ст. 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихсь обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що представники відповідачів 1 та 2 не з'явились до судового засідання, за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2013 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" (страховик) та Налапко Іриною Михайлівною (страхувальник) укладено договір №007090/4055/0000013 добровільного страхування наземних транспортних засобів, за яким предметом страхування є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки "Ford", державний номер АМ4774ВМ. Вигодонабувачем за даним Договором виступає Публічне акціонерне товариство «Кредобанк».

Відповідно до довідки №9354920 про дорожньо-транспортну пригоду, 24.02.2014 по вул.Карпенка у м.Радомишль, Житомирської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки "Ford", державний номер АМ4774ВМ, під керуванням Налапко М.М. та транспортним засобом марки «КРАЗ 6233 М6», державний номер АМ1517ВВ, із причепом «МАЗ 837810-012», державний номер АМ1141ХТ, які належать Державному підприємству «Радомишльське лісомисливське господарство» та перебували під керуванням водія Мацапури М.М.

Дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Мацапурою М.М. Правил дорожнього руху України, якого постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.03.2014 у справі №289/363/14-п визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, страхувальник звернувся до позивача із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку та виплату страхового відшкодування за договором №007090/4055/0000013 від 26.12.2013 року.

Також, у матеріалах справи міститься лист №49-3003/14 від 21.03.2014 вигодонабувача за Договором - ПАТ «Кредобанк» - щодо погодження виплати страхового відшкодування безпосередньо на рахунок СТО.

Вартість матеріального збитку, спричиненого власнику ТЗ "Ford", державний номер АМ4774ВМ, визначена позивачем на підставі Звіту №866 від 08.05.2014, складеного Фізичною особою-підприємцем Землюк Вадим Володимирович, та становить 141029,50 грн.

Розмір страхового відшкодування визначений позивачем на підставі виставлених станцією СТО ТОВ "Мега Моторс Груп" рахунку- фактури №СФ-0002691 від 14.03.2014 із ремонтною калькуляцією Audatex, рахунку-фактури №СФ-0002806 від 06.05.2014 та акту виконаних робіт №РНУ-000480 від 27.05.2014, та зазначений у страхових актах №00137637 від 27.03.2014 та №00137637/2 від 26.05.2014 у загальному розмірі 107112,90 грн.

Позивач, на виконання умов договору №007090/4055/0000013 від 26.12.2013 та відповідно до заяв страхувальника та вигодонабувача, перерахував на рахунок ТОВ "Мега Моторс Груп" суму страхового відшкодування у розмірі 98241,07 грн. та 7926,83 грн., що підтверджується повідомленням про списання грошових коштів з суми авансового платежу (депозитного рахунку), перерахованого платіжним дорученням №002468 від 24.01.2014 у розмірі 700000,00 грн., а також виплачено 945,00 грн. безпосередньо на картковий рахунок страхувальника, згідно платіжного доручення №011089 від 31.03.2014 року.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільно-правова відповідальність водія Мацапури М.М., який керував транспортним засобом марки «КРАЗ 6233 М6», державний номер АМ1517ВВ, із причепом «МАЗ 837810-012», державний номер АМ1141ХТ, на момент скоєння ДТП застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Нова" (відповідач 1 у справі), за полісами №АС/6758490 та №АС/6758462, відповідно до інформації з Єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Отже, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тому 10.06.2014 позивач звернувся до відповідача 1 із заявою вих.№06749 на виплату страхового відшкодування та за вих.№06750 до відповідача 2, однак коштів станом на день розгляду справи судом позивач так і не отримав.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Частинами другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільним кодексом України встановлено, що цивільно-правова відповідальність виникає лише за наявності вини особи. Цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішенням суду (п. 5 ст. 11 ЦК України).

Наявною у матеріалах справи постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.03.2014 у справі №289/363/14-п встановлено вину Мацапури М.М. у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди під час керування транспортним засобом марки «КРАЗ 6233 М6», державний номер АМ1517ВВ, із причепом «МАЗ 837810-012», державний номер АМ1141ХТ.

На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність Мацапури М.М., який керував транспортним засобом марки «КРАЗ 6233 М6», державний номер АМ1517ВВ, із причепом «МАЗ 837810-012», державний номер АМ1141ХТ, застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Нова" (відповідач 1 у справі), за полісами №АС/6758490 та №АС/6758462, відповідно до інформації з Єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Пунктом 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином відповідач 1 - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Нова" є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу марки "Ford", державний номер АМ4774ВМ.

Відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, до позивача - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" - як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором №007090/4055/0000013 від 26.12.2013 добровільного страхування наземних транспортних засобів, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до Мацапури М.М., як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Положеннями статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов"язаний провести виплату при настанні страхового випадку, а страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття визначає, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісами №АС/6758490 та №АС/6758462, виданими відповідачем 1 - Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Нова" - визначено франшизи в розмірі 00,00 грн. та ліміт відповідальності по майну - 50000,00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача 1 , обмежується встановленим полісом лімітом, а саме у розмірі 50000,00 грн., а тому вимога позивача до відповідача 1 є правомірною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Нормами частини 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Правила ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачають, що володільцем джерела підвищенної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається із матеріалів справи, власником забезпечених у відповідача 1 ТЗ «КРАЗ 6233 М6», державний номер АМ1517ВВ, із причепом «МАЗ 837810-012», державний номер АМ1141ХТ, за полісами №АС/6758490 та №АС/6758462 є відповідач 2 - Державне підприємство «Радомишльське лісомисливське господарство». Також, вказані ТЗ знаходились під керуванням водія Мацапури М.М., який перебуває у трудових відносинах із відповідачем 2, про що зазначається у постанові Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.03.2014 у справі №289/363/14-п про притягнення до адміністративної відповідальності Мацапури М.М. за ст..124 КУпАП.

Норми ст.1194 Цивільного кодексу України встановлюють, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, з урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, відповідач 2 зобов'язаний відшкодувати залишеною не відшкодованою позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 57112,90 грн.

Положеннями статті 509 ЦК України, визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зазначені вище норми ЦК України кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З'ясувавши обставини справи та надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог, які підлягають задоволенню.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судові витрати - судовий збір - відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" та Державного підприємства "Радомишльське лісомисливське господарство" про відшкодування шкоди у розмірі 107 112,90 грн. - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" (02660, м.Київ, вул.М.Раскової, 11; ідентифікаційний код 31241449) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (01032, м.Київ, вул. Саксаганського, будинок 70а; ідентифікаційний код 20033533) 50000 (п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок сплаченого страхового відшкодування та 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок судового збору.

Стягнути з Державного підприємства "Радомишльське лісомисливське господарство" (12201, Житомирська область, Радомишльський район, місто Радомишль, вулиця Київська, 6; ідентифікаційний код 13568251) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (01032, м.Київ, вул. Саксаганського, будинок 70а; ідентифікаційний код 20033533) 57112 (п'ятдесят сім тисяч сто дванадцять) гривень 90 копійок страхового відшкодування та 1142 (одну тисячу сто сорок дві) гривні 26 копійок судового збору.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 12.02.2015 року.

Повний текст рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

та підписано 14.02.2015 року

Головуючий суддя К.В. Полякова

Суддя О.В. Гумега

Суддя Ю.В. Картавцева