РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015№910/28070/14

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/28070/14

за позовом фізичної особи - підприємця Смолярчука Сергія Сергійовича, м. Луцьк,

до приватного акціонерного товариства "ДХЛ Інтернешнл Україна", м. Київ,

про стягнення 23 465,59 грн.,

без участі представників сторін у зв'язку з їх неявкою.

Фізична особа - підприємець Смолярчук Сергій Сергійович (далі - ФОП Смолярчук С.С.) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства "ДХЛ Інтернешнл Україна" (далі - ПрАТ «ДХЛ Інтернешнл Україна»): 20 000 грн. заборгованості, яка утворилася у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору перевезення від 04.12.2013 № 0412А (далі - Договір); 1 242,59 грн. втрат від інфляції; 233,42 грн. 3% річних; 1 989,59 грн. пені, а всього 23 465,59 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.12.2014 порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.01.2015 відкладено розгляд справи у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання.

У судове засідання 16.02.2015 представники сторін у судове засідання не з'явилися; представник відповідача про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, вимоги ухвал суду не виконав.

Ухвали господарського суду міста Києва від 17.12.2014 та від 19.01.2015 було надіслано, зокрема, відповідачу на адреси, зазначені у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 16.02.2015 без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.12.2013 ПрАТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» (експедитор) та ФОП Смолярчуком С.С. (перевізник) було укладено Договір, за умовами якого:

- перевізник зобов'язується доставити вантаж у міжнародному сполученні або в межах території України у відповідності до заявки до місця призначення і видати його вантажоодержувачеві (вповноваженій особі вантажоодержувача) у відповідності до заявки експедитора, а експедитор зобов'язується оплатити встановлену плату за здійснене у відповідності до заявки перевезення (пункт 1.1 Договору);

- експедитор зобов'язується своєчасно, в строки, вказані в пункті 3.3 Договору, здійснювати розрахунки з перевізником (підпункт 2.1.6 пункту 2.1 Договору);

- розрахунки за надані експедиторові транспортні послуги здійснюються в національній валюті України шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок перевізника. Підтвердженням факту надання послуги є оригінал товарно-транспортної накладної встановленого зразка стосовно перевезення, вказаного у заявці, з відмітками вантажовідправника, перевізника (експедитора), одержувача вантажу і митних органів (пункт 3.1 Договору);

- підставою для здійснення оплати послуг перевізника є оригінал рахунку-фактури, наданий перевізнику в одному екземплярі, оригінал CMR з відповідної заявки з відміткою вантажоодержувача про приймання вантажу та оригінали інших документів, що підтверджують узгоджені з експедитором додаткові витрати перевізника, які він поніс в інтересах експедитора з метою виконання Договору (пункт 3.2 Договору);

- строк оплати послуг перевізника складає 14 (чотирнадцять) днів з моменту отримання експедитором документів, вказаних у пункті 3.2 Договору, якщо інше не обумовлено в заявці на перевезення (пункт 3.3 Договору);

- у випадку несвоєчасного здійснення платежів винна сторона сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ) з розрахунку періоду прострочення (пункт 4.5 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 03.12.2014 або до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 7.1 Договору).

Частиною першою статті 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання умов Договору ПрАТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» надано позивачу заяву від 18.06.2014 №2006, відповідно до якої вартість послуг перевезення становить 20 000 грн.

Так, позивачем належним чином виконано умови Договору та здійснено перевезення, що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR) №335386 та №415039, наявних в матеріалах справи.

Вказані міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) містять печатки митних контролів, з яких також вбачається, що товар було поставлено 23.06.2014.

Отже, судом встановлено, що ФОП Смолярчук С.С. виконав умови Договору в повному обсязі та надіслав на адресу відповідача оригінали документів, які передбачено пунктом 3.2 Договору, що підтверджується списком від 02.07.2014 №197 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, які, в свою чергу, були отримані ПрАТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» 07.07.2014; однак відповідач грошові кошти за перевезення товару позивачу так і не перерахував.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено пунктом 3.2 Договору, підставою для здійснення оплати послуг перевізника є, зокрема, оригінал рахунку-фактури, наданий перевізнику в одному екземплярі.

Надання позивачем транспортних послуг відповідачу на загальну суму 20 000 грн. також підтверджується рахунком-фактурою від 25.06.2014 №СФ-0000566 та потадковою накладною від 25.06.2014 №94.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Форма податкової накладної та порядок її заповнення були затверджені наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 № 1379.

Оскільки ПрАТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» не перерахувало на рахунок позивача грошові кошти за перевезення вантажу, ФОП Смолярчук С.С. змушений був звернутися до відповідача із претензією від 23.10.2014 №392, в якій просив ПрАТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» невідкладно перерахувати на рахунок ФОП Смолярчука С.С. заборгованість за надані транспортні послуги згідно з поданою заявкою від 18.06.2014 №2006 у сумі 20 000 грн.

Вказану претензію позивач надіслав на адресу відповідача 23.10.2014, однак ПрАТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» відповідь позивачу не надало, грошові кошти у сумі 20 000 грн. не перерахувало, будь-яких зауважень щодо здійснення перевезення в письмовому вигляді не виклав.

Отже, оскільки ПрАТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» сума заборгованості за Договором в добровільному порядку сплачена не була, то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 20 000 грн. боргу є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Крім основної заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача 1 989,59 грн. пені, 1 242,51 грн. втрат від інфляції та 233,42 грн. 3% річних.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що строк оплати послуг перевізника складає 14 (чотирнадцять) днів з моменту отримання експедитором документів, вказаних у пункті 3.2 Договору, якщо інше не обумовлено в заявці на перевезення.

Судом встановлено, що оригінали документів, передбачені пунктом 3.2 Договору, були отримані відповідачем 07.07.2014. Таким чином, нарахування 3% річних та втрат від інфляції повинно починатися саме з 22.07.2014, а не 21.07.2014, як зазначено позивачем.

Позивач просить стягнути з відповідача втрати від інфляції за період з 01.08.2014 по 31.10.2014 на суму 1 242,51 грн. та 3% річних за період з 21.07.2014 по 09.12.2014 на суму 233,42 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми втрат від інфляції, суд дійшов висновку, що такий розрахунок правильний та підлягає стягненню з відповідача у сумі 1 242,51 грн.; належна ж до стягнення сума 3 % річних за перерахунком суду становить 231,78 грн. (за період з 22.07.2014 по 09.12.2014); у частині стягнення 1,64 грн. 3 % річних слід відмовити.

Стосовно стягнення пені господарський суд міста Києва вважає за необхідне зазначити таке.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.5 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасного здійснення платежів винна сторона сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ з розрахунку періоду прострочення.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 1 989,59 грн. пені за період з 21.07.2014 по 09.12.2014.

Так, перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені, господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що такий розрахунок також неправильний, а відтак стягненню з відповідача підлягає 1 975,89 грн. пені за розрахунком суду; у стягненні ж 13,7 грн. пені слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «ДХЛ Інтернешнл Україна» (юридична адреса: 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 11-Б; поштова адреса: 04074, м. Київ, вул. Лугова, 9; ідентифікаційний код 22925230) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь фізичної особи-підприємця Смолярчука Сергія Сергійовича (адреса реєстрації: 43024, м. Луцьк, вул. В'ячеслава Чорновола, 6/113; поштова адреса: 43006, м. Луцьк, вул. Авіаторів, 1; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків ): 20 000 (двадцять тисяч) грн. основної заборгованості; 1 242 (одну тисячу двісті сорок дві) грн. 51 коп. втрат від інфляції; 231 (двісті тридцять одну) грн. 78 коп. 3% річних; 1 975 (одну тисячу дев'ятсот сімдесят п'ять) грн. 89 коп. пені та 1 825 (одну тисячу вісімсот двадцять п'ять) грн. 80 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.02.2015.

Суддя О. Марченко