ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.02.2015 р. Справа№ 914/32/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайфун-Плюс», с.Ожидів Буського району Львівської області

про стягнення 4349,28грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: Луцик С.В. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

Суть спору: позов заявлено Публічним акціонерним товариством «Львівобленерго», м.Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайфун-Плюс», с.Ожидів Буського району Львівської області про стягнення 4349,28грн. за перевищення величини споживання електричної потужності.

Ухвалою суду від 12.01.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 26.01.2015р. Ухвалою суду від 26.01.2015р. розгляд справи відкладено на 18.02.2015р. у зв'язку з неявкою відповідача.

Представнику позивача роз'яснено права згідно ст.ст.20, 22 ГПК України.

Представник позивача в судове засідання 18.02.2015р. з'явився, надав усні пояснення з приводу погашення ПП «Тайфун-Плюс» заборгованості перед позивачем на суму 4349,28грн., у зв'язку з чим просив задоволити подане ним клопотання (вх.№6620/15 від 17.02.2015р.) про припинення провадження у справі.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 18.02.2015р. повторно не забезпечив, письмового відзиву та витребуваних судом документів не подав, поважності причин неявки суду не повідомив, хоча про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999р. №441 із подальшими змінами, ПП «Тайфун-Плюс» встановлено граничні величини потужності (кВт), доведені до відома керівника підприємства письмовими повідомленнями №306-0055/1 від 19.03.2014р., №306-0081/1 від 15.04.2014р. та №306-0099 від 20.05.2014р., що є невід'ємними частинами укладеного сторонами договору на постачання електричної енергії №07822 від 29.08.2011р. Проте, при перевірці дотримання споживачем договірних (граничних) величин електричної потужності в години відповідного максимуму енергосистеми, проведених у квітні, червні та липні 2014 року, встановлено перевищення граничної величини електричної потужності, про що складено відповідні акти №242 від 18.04.2014р., №245 від 05.06.2014р. та №248 від 02.07.2014р. За перевищення договірної величини споживання електричної потужності ПАТ «Львівобленерго» нараховано ПП «Тайфун-Плюс» до оплати 4349,28грн. та виставлено відповідні рахунки, які останнім не оплачено, що зумовило звернення ПАТ «Львівобленерго» до суду із позовною заявою про стягнення вказаної суми заборгованості.

Проте, позивачем подано клопотання (вх.№6620/15 від 17.02.2015р.) про припинення провадження в справі у зв'язку зі сплатою 09.02.2015р. ПП «Тайфун-Плюс» боргу за перевищення величини споживання електричної потужності, що є предметом даного позову, в повному обсязі.

На підтвердження цього, до матеріалів справи долучено копію витягу з Клієнт-Банку ПАТ «Львівобленерго» за вказаний період.

У відповідності до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч.2 ст.49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. У п.4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. визначено, що зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.86, ст.116 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі припинити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Тайфун-Плюс» (Львівська область, Буський район, с.Ожидів, вул.Шашкевича, буд.41; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (м.Львів, вул.Козельницька, буд.3; ) 1827,00грн. судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Суддя Щигельська О.І.