ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р. Справа № 921/1078/14-г/4

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді М.І. Хабіб

суддів В.М.Гриців

О.В. Зварич

при секретарі Ярмощук Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг", №149 від 20.11.2014

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.10.2014

у справі №921/1078/14-г/4

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ", м. Київ, вул. Жилянська, 43,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ - ЛІЗИНГ", с. Васильківці Гусятинського району Тернопільської області

про розірвання договору фінансового лізингу № 2-L від 19.07.2010 та зобов'язання повернути предмет лізингу.

За участю представників:

позивача: Бабаєвський Д.О. - представник (довіреність в матеріалах справи);

відповідача: не з'явився (належно повідомлений).

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "ОТП ЛІЗИНГ" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із позовом до ТзОВ "Мрія - Лізинг" про розірвання договору фінансового лізингу № 2-L від 19.07.2010 та зобов'язання повернути предмет лізингу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення умов договору фінансового лізингу № 2-L від 19.07.2010 відповідач не сплатив лізингових платежів, його заборгованість станом на 03.09.2014 становить 327 287,60грн.

Посилаючись на пункти 8.1 та 8.2 договору, ст. 10 ЗУ «Про фінансовий лізинг», позивач просить задоволити позов.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 30.10.2014 у справі № 921/1078/14-г/4 (суддя Н.М.Бурда) позов задоволено.

Розірвано договір фінансового лізингу №2-L від 19 липня 2010р., укладений Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія - Лізинг".

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія - Лізинг" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" предмет лізингу, а саме:

- комбайн картоплезбиральний GRIMME SE 150-60, 2010 року випуску, серійний номер 41602370;

- комбайн картоплезбиральний GRIMME SE 150-60, 2010 року випуску, серійний номер 41602371.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія - Лізинг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" - 70 230,65грн в повернення сплаченого судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване положеннями ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 525, 526, 530, 626, 629, 651 Цивільного кодексу України, ст.ст.1,11, 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16 грудня 1997 року № 723/97, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002, постановою пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 №7.

При задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу №2-L від 19.07.2010 щодо сплати лізингових платежів за період з квітня 2014 року по липень 2014 року, тобто більше 30 днів, є достатньою правовою підставою для розірвання вказаного договору в судовому порядку. Відповідно до ст.ст.651,653 ЦК України, ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг", та умов договору у випадку розірвання договору лізингоодержувач зобов'язаний повернути предмет лізингу лізингодавцю, що є підставою для задоволення вимог позивача.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, вважає рішення таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт вказує на те, що розірвання договору можливе лише у разі істотного порушення договору, якому суд не дав оцінки. Заперечує достовірність проведених позивачем розрахунків заборгованості, оскільки вони зроблені в односторонньому порядку, а актів звірки сторони не підписували. Крім того, вважає доводи позивача суперечливими, оскільки позивач стверджує про розірвання договору в односторонньому порядку, шляхом надіслання відповідачу повідомлення, в той же час просить суд розірвати договір. Стверджує, що договір є нерозірваним і строк повернення предмета лізингу не настав, тому вважає вимогу позивача про повернення предмета лізингу необґрунтованою, а рішення в частині задоволення цієї вимоги передчасним. Крім того, звертає увагу , що судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання відповідача від 30.10.14 про відкладення розгляду справи.

Позивач у відзиві (вх.вх.01-04/377/15 від 26.01.15) на апеляційну скаргу спростовує доводи скаржника та вказує, що відповідач прострочив сплату лізингових платежів на суму 327 287,60 грн на 131 календарний день (станом на 03.09.2014), а відповідно до п.п.8.2.2. п.8.2 Договору лізингу у разі несплати лізингоодержувачем лізингових платежів (частково або у повному обсязі) більше ніж на 30 календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого графіком, лізингодавець має право розірвати договір лізингу. Позивач звертає увагу суду на те, що його вимога про зобов'язання повернути предмет лізингу є похідною від вимоги про розірвання договору лізингу і може бути заявлена в одному позові. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 17.03.2014 у справі № 909/16/13-г.

В судовому засіданні 17.02.2015 представник позивача заперечив проти доводів скаржника, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.10.2014 - без змін.

Відповідач (скаржник) явки повноважного представника у судове засідання не забезпечив, причини неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

19 липня 2010року ТзОВ "ОТП ЛІЗИНГ" (лізингодавець) та ТзОВ "Мрія - Лізинг" ( лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №2-L , згідно з умовами якого лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу (поставки) зобов'язується набути у власність лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно, наведене у специфікації (додаток 2 до договору), а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами договору (п. 1.1 договору)

Строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених у графіку сплати лізингових платежів (додаток 1 до договору) (далі - графік) та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу за формою, встановленою лізингодавцем, але в будь-якому випадку, такий строк не може бути менше одного року (п. 1.2 договору);

Загальна вартість предмета лізингу на момент укладення договору зазначається в специфікації (п. 3.3 договору);

Згідно з п. 3.1 договору лізингові платежі складаються з авансового лізингового платежу, який включає суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості предмета лізингу, а також чергових лізингових платежів, кожен з яких включає:

- суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості предмета лізингу (п.п. 3.1.1 договору);

- винагороду лізингодавця у зв'язку з передачею у лізинг предмета лізингу (п.п. 3.1.2 Договору);

- складові лізингових платежів, їх суми та дати платежів визначені в графіку згідно з додатком 2 до договору, який є його невід'ємною частиною (п. 6.3. договору);

В п. 3.6 додатку 3 до договору "Загальні умови договору фінансового лізингу" встановлено, що кожний черговий лізинговий платіж лізингоодержувач зобов'язаний сплатити не пізніше дати, число в місяці якої відповідає числу в місяці, в якому було підписано акт приймання-передачі. Зазначені в графіку порядкові номери місяців лізингу відповідають календарним місяцям, які в прямому порядку слідують за місяцем, в якому було підписано акт приймання-передачі. Вказана в цьому пункті дата є датою нарахування кожного чергового лізингового платежу для цілей податкового обліку;

Відповідно до п.п. 8.2.2. п.8.2. договору у разі, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж або інші платежі (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого в графіку, то така подія вважається підставою для дострокового розірвання лізингодавцем цього договору в односторонньому порядку шляхом направлення відповідного письмового повідомлення лізингоодержувачу.

У випадку розірвання (дострокового припинення) цього договору з причин, зазначених у цьому договорі та/або законодавстві України, раніше сплачені лізингоодержувачем лізингові платежі поверненню не підлягають. Документом, що підтверджує факт прийняття лізингодавцем рішення про розірвання договору, є рекомендований лист лізингодавця. Договір вважається розірваним з моменту відправлення лізингоодержувачу відповідного рекомендованого листа лізингодавця, якщо інше не передбачено у цьому договорі (п. 8.4. договору).

Договір набирає чинності (вважається укладеним) з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін, та сплати лізингоодержувачем авансового лізингового платежу згідно з п. 3.3 Загальних умов , та комісії згідно з п. 3.2 договору, і діє до моменту повного та належного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором (п. 9.1 договору)

Сторони домовились, що необхідним та достатнім доказом надіслання письмового повідомлення сторонами одна одній є повідомлення про відправлення з відміткою сторони, якій надсилалось повідомлення, про отримання або відміткою поштової служби про відмову від прийняття рекомендованого листа або закінчення терміну зберігання. Рекомендовані листи надсилаються на адресу, зазначену цьому договорі, або надану стороною у випадку зміни її місцезнаходження( п. 9.7).

Пунктом. 8.1. договору встановлений обов'язок лізингоодержувача повернути предмет лізингу у випадку порушення зобов'язання за договором упродовж трьох робочих днів з дня припинення (розірвання) цього договору будь-яким чином.

19.07.2010 сторонами підписані Додаток 1 до договору - "Графік сплати лізингових платежів"; Додаток 2 до договору - "Специфікація"; Додаток 3 до договору - "Загальні умови договору фінансового лізингу"; Додаткову угоду №1.

По акту приймання-передачі від 09.08.2010 лізингодавець передав, а лізингоодержувач отримав предмет лізингу - 2 комбайни картоплезбиральні GRIMME SE 150-60, серійний номер 41602370 та серійний номер 41602371, загальною вартістю 3 517 759,54 грн.

Відповідно до Графіку відповідач мав сплачувати лізингові платежі щомісячно упродовж 60 місяців ( 5 років) після підписання акту приймання-передачі.

Згідно з розрахунком простроченої заборгованості за період з 25 квітня 2014 року по 25 липня 2014 року відповідач не здійснив жодного лізингового платежу, його заборгованість станом на 03.09.2014 становить 327 287,60 грн, а період прострочення 131 календарний день.

Доказів сплати лізингових платежів за вказаний період відповідач суду не подав.

Факт несплати відповідачем лізингових платежів підтверджується також довідкою Святошинського відділення АТ "ОТП Банк" від 28.10.2014 вих. №031/2-2009, з якої вбачається, що за період з 01.05.2014 по 30.09.2014 від ТзОВ "Мрія - Лізинг" не надходили кошти за договором фінансового лізингу №2-L на рахунок позивача, відкритий у банку.

Позивач надіслав на адресу відповідача письмове повідомлення від 01.08.2014 за №2423/08 про розірвання даного договору та про повернення предмета лізингу, до якого додав рахунки №25306 від 22.04.2014, №26556 від 21.05.2014, №28363 від 23.06.2014, що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції та описом вкладення у цінний лист від 05.08.2014.Як стверджує позивач, повідомлення повернене йому відділенням зв'язку з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

За інформацією, що міститься на офіційному веб-порталі Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» http://ukrposhta.ua, вказане поштове відправлення адресату не вручене.

Встановивши обставини справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та доводи сторін, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Права та обов'язки лізингодавця визначені ст. 10 Закону, згідно з якою лізингодавець має право, зокрема, вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

Права та обов'язки лізингоодержувача визначені ст. 11 Закону, відповідно до якої лізингоодержувач зобов'язаний, зокрема, своєчасно сплачувати лізингові платежі, а у разі дострокового розірвання договору лізингу зобов'язаний повернути предмет лізингу.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом( ч.1 ст.2 Закону).

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору фінансового лізингу №2-L від 19.07.2010 позивач передав відповідачу по акту приймання-передачі від 09.08.2010 предмет лізингу - 2 комбайни картоплезбиральні GRIMME SE 150-60, серійний номер 41602370 та серійний номер 41602371, загальною вартістю 3 517 759,54 грн. Згідно з Графіком сплати лізингових платежів (додаток №1 до договору) відповідач мав сплачувати лізингові платежі щомісячно упродовж 60 місяців (5 років) після підписання акту приймання-передачі.

В порушення умов договору відповідач не сплатив лізингові платежі за період з 25.04.2014 по 25.07.2014. Його заборгованість станом на 03.09.2014 згідно з розрахунком, наданим позивачем, становить 327 287,60 грн, а період прострочення - 131 календарний день.

Скаржник не подав жодних доказів на підтвердження сплати лізингових платежів за період з 25.04.2014 по 25.07.2014, також не подав доказів на спростування суми боргу, вказаної в розрахунку позивача.

Правові наслідки порушення зобов'язання визначені ст. 611 ЦК України, згідно з якою у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.;

Відповідно до умов договору (п.п. 8.2.2. п.8.2) у разі несплати лізингоодержувачем лізингових платежів (частково або у повному обсязі) більше ніж на 30 календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого у графіку, лізингодавець має право розірвати договір лізингу в односторонньому порядку шляхом направлення відповідного повідомлення лізингоодержувачу.

При цьому, пунктами 1.3 та 8.1 договору передбачено, що у разі дострокового розірвання договору лізингу лізингоодержувач зобов'язаний повернути предмет лізингу лізингодавцю протягом 3 робочих днів з дня припинення (розірвання) цього договору будь-яким чином .

Позивач надсилав відповідачу повідомлення про розірвання договору та повернення предмета лізингу, однак відповідач його не отримав.

Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом..

Отже, надіслання позивачем відповідачу повідомлення про розірвання договору не позбавляє його права на звернення з відповідним позовом до суду про розірвання договору, а з огляду на те, що повідомлення не було отримане відповідачем, подання позову до суду колегія суддів вважає правомірним.

Апеляційний суд погоджується з доводами позивача та висновком місцевого господарського суду про те, що наслідком дострокового розірвання договору лізингу є обов'язок лізингоодержувача повернути предмет лізингу, який встановлений законом та договором.

Таким чином, колегія судів вважає необґрунтованими доводи скаржника про передчасність задоволення вимоги про повернення предмету лізингу, оскільки вимога про повернення предмету лізингу є похідною від вимоги про розірвання договору.

Щодо доводів скаржника про те, що місцевий суд неправомірно не задоволив його клопотання про відкладення розгляду справи, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки питання відкладення розгляду справи в кожному конкретному випадку вирішує суд в залежності від обставин справи.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи, однак в жодне засідання не забезпечив явки свого представника, а двічі (20.10.2014 та 30.10.2014) подавав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відкладення розгляду справи за обставин, визначених у ч.1 ст.77 ГПК, є обов'язковим лише за умови неможливості вирішення спору в даному судовому засіданні. З матеріалів справи не вбачається наявність обставин, які унеможливлювали розгляд справи без участі представника відповідача, належно повідомленого про день, час та місце розгляду справи. Крім того, чинне законодавство не обмежує сторони в кількості представників, які можуть представляти в суді їх інтереси.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позову є законним та обґрунтованим.

Інші доводи скаржника відхиляються колегією суддів, оскільки не спростовують висновків суду , викладених в рішенні .

Відповідно до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що скаржником не доведено наявності підстав для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.43, 49, 91, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.10.2014 у справі № 921/1078/14-г/4 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 20.02.2015

Головуюча-суддя М.І. Хабіб

судді В.М.Гриців

О.В. Зварич