ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2015 р. Справа № 922/1191/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Кухар В.І., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

апелянта - Марченко О.П., за довіреністю №620/14-Н від 04.12.2014р.;

кредитора - ПАТ "ОТП Банк" - Ющенко В.М., за довіреністю б/н від 17.09.2014р.,

ліквідатора - Колесникова О.М.,

представника ліквідатора - Ямпольського Ю.О., за довіреністю б/н від 16.07.2014р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" (вх.№540Х/2 від 26.01.2015р.) на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.01.2015р. у справі №922/1191/13,

за заявою Приватного акціонерного товариства "АККО-ІНВЕСТ", м. Харків,

до Приватного акціонерного товариства "АККО-ІНВЕСТ", м. Харків,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.01.2015р. (суддя Міньковський С.В.) затверджено звіт ліквідатора про відшкодування витрат у процедурі ліквідації ПрАТ "АККО-ІНВЕСТ" за рахунок наявних коштів у боржника в загальній сумі 909391,00 грн., з якої: 13720,00 грн. - послуги оцінки майна; 313560,00 грн. - послуги біржі; 582111,00 грн. витрати, пов'язані із проведенням ліквідаційної процедури.

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль", не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 15.01.2015р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у затвердженні звіту ліквідатора у повному обязі.

Обґрунтовуючи свої вимоги викладені в апеляційній скарзі, скаржник посилається на те, що суд першої інстанції затвердив звіт про витрати ліквідатора, які були останнім задоволені у тому числі за рахунок реалізації заставного майна боржника, що перебувало у заставі апелянта. Також, апелянт вказує на те, що судом не з'ясовано структуру витрат ліквідатора та за рахунок яких коштів вони були компенсовані. Крім того, скаржник посилається на порушення судом першої інстанції при винесенні ухвали норм процесуального права, оскільки вважає, що судом не було надано можливості кредитору ознайомитись із затвердженим звітом про витрати ліквідатора.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.01.2015р. апеляційну скаргу кредитора прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09.02.2015р. розгляд справи відкладався для надання сторонам можливості надати суду додаткові обґрунтовані пояснення та докази.

Апелянт надав доповнення до апеляційної скарги (вх.№2687 від 18.02.2015р.) в яких зазначив, що звіт ліквідатора про витрати не містить інформації щодо того, які саме витрати та у якому розмірі конкретно було понесено щодо підготовки до реалізації по кожному окремому виду майна боржника та пропорційність утримання коштів від реалізації такого майна. Також, скаржник зазначає, що сума витрат, понесених ліквідатором (зокрема, бухгалтерські послуги, послуги з охорони майна, послуги з оцінки майна) встановлені відповідними угодами, але матеріали справи не містять відповідних калькуляцій з визначення їх вартості, що може свідчити про необґрунтованість визначення такої вартості.

Інші учасники судового процесу у справі про банкрутство відзивів на апеляційну скаргу не надали.

Кредитор, ПАТ "ОТП Банк", надав клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№2695 від 18.02.2015р.), у зв'язку з необхідністю надання часу для підготовки та подання суду відзиву на апеляційну скаргу.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Враховуючи термін, встановлений частиною 2 статті 102 Господарського процесуального кодексу України для розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, відсутність мотивованого клопотання про продовження строку розгляду справи та правових підстав для її відкладення, враховуючи те, що розгляд справи вже відкладався для надання сторонам можливості подати пояснення по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, з метою дотримання принципу рівності та змагальності сторін дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання ПАТ "ОТП Банк" про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 18.02.2015р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити її в повному обсязі. Представник ПАТ "ОТП Банк" підтримав вимоги апеляційної скарги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" та просив її задовольнити. Ліквідатор та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши у судовому засіданні пояснення учасників провадження у справі про банкрутство, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду від 15.04.2013 р. було порушено провадження по справі про банкрутство ПрАТ "Акко - Інвест", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено судове засідання, на якому судом буде вирішено питання щодо подальшої процедури банкрутства ПрАТ "Акко - Інвест" на 17.04.2013 р.

Постановою господарського суду Харківської області від 17.04.2013р. ПрАТ "Акко-Інвест" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором по справі призначено Колесникова О.М., зобов'язавши його виконати ліквідаційну процедуру.

За результатами ліквідаційної процедури арбітражний керуючий Колесников О.М. надав суду звіт про відшкодування витрат за підсумками процедури ліквідації у справі про банкрутство ПрАТ "Акко - Інвест".

15.01.2015р. господарським судом Харківської області прийнято оскаржувану ухвалу, якою затверджено наданий ліквідатором звіт про відшкодування витрат у процедурі ліквідації за рахунок наявних коштів боржника в загальній сумі 909391,00 грн., з огляду на відповідність звіту вимогам статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з приписами статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу приписів пункту 1-1 Прикінцевих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) в редакції Закону від 22.12.11 №4212-VІ, який набрав чинності 19.01.2013р., положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Таким чином, враховуючи, що провадження у справі порушено 15.04.2013р., тобто після набрання чинності новою редакцією Закону, колегія суддів зазначає, що до спірних правовідносин мають бути застосовані положення Закону в редакції, чинній з 19.01.2013р.

Відповідно до частин 4, 5 статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов'язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов'язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг. Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Згідно частини 7 статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Як зазначив ліквідатор у своєму звіті від 01.12.2014р. за період процедури ліквідації у справі про банкрутство ним були понесені витрати, пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури на суму 582111,00 грн., витрати на послуги з оцінки майна на суму 13720,00 грн., витрати на послуги біржі на суму 313560,00 грн., всього витрат на суму 909391,00 грн.

Перевіряючи вказані суми, колегія суддів дослідивши надані до звіту документи (договори, квитанції, акти виконаних робіт, інш.) встановила, що, по-перше, сума витрат в розмірі 582111,00 грн. підтверджується документально та складається з:

- послуг охорони майна в сумі 546523,50 грн. (договори про охорону №04-13/1, №04-13/2, №04-13/3 від 17.04.2013р., №52 від 01.01.2014р.; №27 від 10.12.2013р.);

- нотаріального посвідчення документів - 390,00 грн.;

- послуг реєстраційної служби (отримання витягів, інформаційних довідок, припинення іпотеки, заборони, арештів, податкової застави) - 3292,80 грн.;

- послуг офіційного друкованого видання з публікації оголошення про банкрутство та конкурс - 1424,36 грн.;

- послуг банку (банківська комісія, витрати на закриття рахунків, оплата довідок) - 5373,93грн.;

- бухгалтерських послуг - 7033,82 грн. (договір №1804/2013-1 від 18.04.2013р.);

- послуг пошти - 623,62грн.;

- послуг копіювання (отримання копій в суді) - 199,10 грн.;

- послуг архівної установи в сумі 2980,00 грн. (договір б/н від 21.07.2014р. на впорядкування документів);

- канцтоварів - 3631,87 грн.;

- оренди оргтехніки - 6090,00 грн. (договір №19-04/2013 від 19.04.2013р. та акти з 30.04.13 р. по 30.11.14 р.);

- транспортних послуг - 4548,00 грн. (акт № ХХ-0000013 від 26.12.2013р., №ХХ-0000042 від 23.07.2014р.).

По-друге, послуги з оцінки майна на суму 13720,00 грн. підтверджуються договором на проведенні оцінки майна №06/01 від 06.05.2013р.; актом виконаних робіт від 14.05.2013р.; квитанцією №87 від 21.11.2013р. та квитанцією №10 від 23.10.2013р.

По-третє, витрати на послуги біржі на суму 313560,00 грн. підтверджуються договором про проведення аукціону №12/11/13 від 19.11.2013р., протоколом погодження договірної ціни на виконання послуг з проведення аукціону від 19.03.2014р., протоколом проведення аукціону №1 від 20.06.2014р.р.; актом приймання-передачі наданих послуг від 30.06.2014р.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо документального підтвердження всіх понесених витрат ліквідатора під час проведення ліквідаційної процедури.

Відповідно до статей 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, колегія суддів зазначає, що обов'язок доказування тверджень апелянта про те, що є підстави вважати необґрунтованими понесення ліквідатором витрат з бухгалтерських послуг, послуг з охорони та оцінки майна, у встановлених угодами сумах, оскільки матеріали справи не містять відповідних калькуляцій з визначення їх вартості, покладається на самого кредитора.

Таким чином, апеляційний господарський суд не приймає до уваги твердження апелянта щодо необґрунтованості розміру понесених витрат, оскільки останній, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу України, не надав суду доказів того, що відповідні послуги надаються в іншому розмірі, або понесені ліквідатором витрати є великими поряд із цінами, що звичайно ставляться за відповідні послуги.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно затвердив звіт ліквідатора про відшкодування витрат за підсумками процедури ліквідації, як такий, що відповідає вимогам статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Щодо посилань апелянта на те, що судом порушено норми процесуального права, колегія суддів зазначає, що, як вбачається із матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 22.12.2014р. звіт ліквідатора про відшкодування витрат було призначено до слухання на 15.01.2015р. Вказана ухвала була направлена АТ "РБ Аваль" - 22.12.2014р. за вих. №041249. Тобто, апелянт мав достатньо часу для того, щоб скористатись своїм процесуальним правом на ознайомлення із матеріалами справи та звітом ліквідатора, однак відповідного не зробив. Посилання апелянта на те, що в нього були сумніви щодо оперативної роботи канцелярію суду, у зв'язку із новорічними святами, є необґрунтованими припущеннями. Жодних письмових клопотань щодо ознайомлення із матеріалами справи матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, враховуючи, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що при прийнятті ухвали місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що ухвала господарського суду Харківської області від 15.01.2015р. у справі №922/1191/13 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 15.01.2015р. у справі №922/1191/13 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.І. Кухар

Суддя І.А. Шутенко