ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р. Справа № 921/1046/14-г/8

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Бонк Т. Б.

суддів Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

при секретарі судового засідання І. О.Борщ

за участю представників:

від позивача ( скаржник) - Козак Н.В.(представник за довіреністю)

від відповідача - Панас Ю.А. (представник за довіреністю)

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" від 11.12.2014 року № 14/2-1258

на рішення господарського суду Тернопільської області від 01 грудня 2014 року, суддя - І.М.Гирила у справі № 921/1046/14-г/8

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго", м. Тернопіль

про cтягнення заборгованості на загальну суму 4 569 242, 43 грн .

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Тернопільської області від 01.12.2014 року провадження у справі № 921/1046/14-г/8 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" в частині стягнення 3 242 245,81 грн. основного боргу припинено, в частині стягненні пені в розмірі 291 129,91 грн, 3% річних у розмірі 179 814,64 грн, збитків внаслідок інфляції у розмірі 556 883,62 грн., 7% штрафу у розмірі 299 168,46 грн. відмовлено.

Рішення суду в частині припинення провадження у справі мотивоване тим, що на виконання умов Договору про організацію взаєморозрахунків № 648/30 від 07.10.2014 року, 15.10.2014 року відповідачем перераховано на рахунок позивача грошові кошти в сумі 3 242 245,81 грн. за спожитий природний газ згідно договору купівлі-продажу природного газу №137/12-БО-30 від 05.10.2012 р. за 2012 рік, що підтверджується платіжним дорученням №10 від 15.10.2015 року.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені, 3% річних, збитків внаслідок інфляції,7% штрафу, рішення суду мотивоване тим, що розрахунок за поставлений у жовтні-грудні 2012 року природний газ відбувався у порядку та строки, передбачені договором про організацію взаєморозрахунків № 648/30 від 07.10.2014 року, тому підстави для застосування санкцій, передбачених п.7.2. договору про купівлю продажу природного газу №137/12-БО-30 від 05.10.2012 року та наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2ст.625 ЦК України відсутні.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що рішення господарського суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження всіх істотних обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим просить рішення господарського суду Тернопільської області скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 291 129,91 грн., 3% річних у розмірі 179 814,64 грн., збитків внаслідок інфляції у розмірі 556 883,62 грн., 7 % штрафу у розмірі 299 168,46 грн .Скаржник вважає, що умови договору купівлі-продажу є чинними та підлягають виконанню відповідачем в повному обсязі, а сплата 3 % річних від простроченої суми та інфляційні нарахування є способом захисту майнового права та інтересу кредитора.

Не погоджуючись із апеляційною скаргою, відповідач подав до суду відзив, в якому заперечив доводи скаржника та зазначив, що рішення суду прийнято із врахуванням всіх фактичних обставин справи та з відповідністю правовим нормам, які регулюють спірні правовідносини, у зв'язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, та відзиві на неї, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (продавець), з однієї сторони, та Обласним комунальним підприємством теплових мереж "Тернопільтеплокомуненерго", правонаступником якого є Комунальне підприємство теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго", (покупець), з другої сторони, укладено Договір купівлі-продажу природного газу №137/12-БО-30 (далі - Договір), за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього Договору (п.п. 1.1. п. 1 договору).

Відповідно до п.п.2.1 п.2 договору, продавець передає покупцеві з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2012 року газ обсягом до 2 715 000 куб. м, у т.ч. по місяцях кварталів: жовтень - 278,0 тис. куб. м, листопад - 1 074,0 тис. куб. м, грудень - 1 363,0 тис. куб. м. Обсяги газу, що планується передати за цим договором, можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку .

Підпунктом 3.1 п.3 договору передбачано, що продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі.

Згідно п.п. 3.3.п. 3 договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Підпунктом 3.4. п.3 договору передбачено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Ціна (граничний рівень ціни) на газ та послуги з його транспортування установлюються НКРЕ. Ціна за 1000 куб. м газу становить 3 509,00 грн без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість за ставкою - 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 305,60 грн, крім того ПДВ - 20% - 61,12 грн, всього з ПДВ - 366,72 грн. До сплати за 1000 куб. м природного газу - 3 884,78 грн, крім того ПДВ -20% -7 76,96 грн, всього з ПДВ - 4 661,74 грн. (п.п.5.1 ; 5.2 п.5 Договору).

Відповідно до п.п.6.1.п.6 договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором ( п.п.7.1 п.7 договору).

Згідно п.п.7.2 п.7 договору купівлі -продажу природного газу, у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 (про встановлення оплати за газ) цього договору покупець у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) % від суми простроченого платежу.

Підпунктом 11.1. п.11 договору встановлено, що останній набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 жовтня 2012 року і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2012 року, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договірних відносин продавець передав покупцеві 2 118 252 м3 природного газу на загальну суму 9 874 731, 56 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів приймання-передачі природного газу, за період з жовтня 2012 року по грудень 2012 року, які підписані та скріплені печатками представниками обох сторін.

Комунальне підприємство теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" виконало частково свої зобов'язання по оплаті за отриманий природний газ на суму - 6 632 485,75 грн. Даний факт підтверджується довідкою, поданою позивачем, по операціях підприємства "Тернопільтеплокомуненерго КПТМ Тернопільської ОР" за період з 01.10.2012 по 31.07.2014 рік. Таким чином, сума основного боргу відповідача перед позивачем на момент подачі позовної заяви становить - 3 242 245,81 грн.

07 жовтня 2014 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2014 року № 30 «Деякі питання надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевам бюджетам на богашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого постачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування» між сторонами у справі та Головним управлінням державної Казначейської служби України у Тернопільській області, Департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації, Управлінням житлово-комунального господарства Тернопільської обласної державної адміністрації було укладено договір №648/30 про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування.

Предметом вищевказаного договору є організація та проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п.24.ст.14 та п.2 ст.16 Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» та постанови Кабінету Міністрів № 30 від 29.01.2015 року.

За умовами вищезазначеного договору сторони дійшли згоди погасити заборгованість відповідача за спожитий природний газ перед позивачем за договором купівлі-продажу природного газу у розмірі 3 242 245,81 грн., у тому числі податок на додану вартість 540 374,30 грн., за рахунок коштів субвенції з державному бюджету місцевому бюджету для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню.

Сторони також погодили перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків та послідовність виконання сторонами договору.

Казначейство перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду Державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з пунктом 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", Головному управлінню державної Казначейської служби України у Тернопільській області (сторона перша) у сумі 3 242 245,81 гривень на підставі рішення Мінфіну. Сторона перша перераховує на рахунок Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації (сторона друга) кошти в сумі 3 242 245,81 гривень для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню. Сторона друга перераховує на рахунок Управління житлово-комунального господарства Тернопільської обласної державної адміністрації (сторона третя) кошти в сумі 3 242 245,81 гривень для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню. Сторона третя перераховує на рахунок Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" (сторона четверта) кошти в сумі 3 242 245,81 гривень для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню. Сторона четверта перераховує на рахунок Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"(сторона остання) кошти в сумі 3 242 245,81 гривень, у тому числі податок на додану вартість 540 374,30 гривень, для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 05.10.2012р. № 137/12-БО-30 за 2012 рік. Сторона остання перераховує кошти для погашення та обслуговування запозичень, залучених під державні гарантії, сплату податкових зобов'язань і проведення розрахунків з постачальниками імпортованого природного газу.

Крім того, сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.(ч.2 п.10 договору про організацію взаєморозрахунків).

15 жовтня 2014 року, в ході розгляду справи в суді першої інстанції, Комунальним підприємством теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" перераховано на рахунок Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" грошові кошти в розмірі 3 242 245,81 грн. за спожитий природний газ згідно договору №137/12-БО-30 за 2012 рік. Факт зарахування підтверджується наявними в матеріалах справи платіжним дорученням №10 від 15.10.2015 року та письмовим підтвердження представника позивача від 10.11.2014 року.

Відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до абзацу 1 та 3 п.4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

На підставі наведеного з врахуванням зазначених норм законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 3 242 245,81 грн.

Предметом позову також було стягнення - пені в сумі 291 129,91 грн., 3% річних у розмірі 179 814,64 грн., збитків внаслідок інфляції у розмірі 556 883,62 грн., 7 % штрафу у розмірі 299 168, 46 грн.

Згідно положень ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.546, 549 ЦК України, пеня є одним із видів забезпечення виконання зобов'язання.

За приписами ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Апеляційний суд вважає, що договір про організацію взаєморозрахунків № 648/ 30 від 07.10.2014 року не є новацією в розумінні ч.2 ст. 604 ЦК України з огляду на те, що він укладений іншим колом суб'єктів, ніж договір №137/12-БО-30 від 05.10.2012 року, та не припиняє первісні зобов'язання за останнім, а лише організовує взаєморозрахунки заборгованості, яка існує по ньому. Уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України ( у справі № 14/108 від 30.09.2014 року; № 14/099 від 23.09.2014 року)

Отже, для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України та ч.1ст.230 ГК України необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляду справи і відповідно до п.15 якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Апеляційний суд дійшов висновку, що строк виконання зобов'язань з оплати природного газу на суму 3 242 245,81 грн., отриманого на умовах договору №137/12-БО-30 від 05.10.2012 року, сторони погодили умовами договору № 648/ 30 від 07.10.2014 року про організацію взаєморозрахунків, прострочення оплати за умовами якого не доведено.

З урахуванням вищезазначених норм законодавства України, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав про стягнення пені на суму 291 129,91 грн., 3% річних у розмірі 179 814,64 грн., збитків внаслідок інфляції у розмірі 556 883,62 грн., 7 % штрафу у розмірі 299 168, 46 грн.

Відповідно до статті 49 ГПК України стороні, на користь якої відбулося рішення, друга сторона відшкодовує витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з урахуванням усіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору залишаються на скаржнику відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Тернопільської області від 01 грудня 2014 року, у справі №921/1046/14-г/8 - залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" від 11.12.2014 року № 14/2-1258 - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 20.02.2015 року.

Головуючий суддя Т. Б.Бонк

Суддя С.М. Бойко

Суддя Г.Г. Якімець