РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015Справа №910/27146/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металлинвестресурс"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії"

2) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін :

Від позивача: не з'явився

Від відповідача 1: Корнієнко Л.В. (дов.)

Від відповідача 2: Демченко М.М. (представник за договором)

Від третьої особи: не з'явився

У судовому засіданні 04.02.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Металлинвестресурс" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача 1 - Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії", відповідача 2 - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. №7077 від 19.09.2014 року про звернення стягнення на предмет застави, а саме на лінію по виготовленню ПК 6,3 м.макс ширина 1,2, яка належить ТОВ "Металлинвестресурс" на користь ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", згідно договору застави від 17.05.2013 року.

В позовні заяві позивач просить суд зупинити стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису.

У відповідності до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

В пункті 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" визначено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, позивачем не наведено обставин які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, суду не надано жодних доказів того, що вказані заходи до забезпечення позову можуть забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим, суд відмовляє в задоволенні заявленої в позові заяві про вжиття заходів до забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2014р. порушено провадження у справі № 910/27146/14, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 23.12.2014р. та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

22.12.2014р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача 1 - Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та документи по справі.

Представники сторін в судове засідання 23.12.2014р. не з'явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2014р. розгляд справи №910/27146/14 відкладено на 28.01.2015р.

27.01.2015р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача 1 - Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" надійшов відзив на позовну заяву.

Представник відповідача 1 - Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" в судовому засіданні 28.01.2015р. надав суду пояснення щодо документів, які були долучені відповідачем 1 до відзиву.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Металлинвестресурс" в судове засідання 28.01.2015р. не з'явився, вимог ухвали Господарського суду м. Києва № 910/27146/14 від 05.12.2014р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача 2 - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни в судове засідання 28.01.2015р. не з'явився, вимог ухвали Господарського суду м. Києва № 910/27146/14 від 05.12.2014р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи - Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в судове засідання 28.01.2015р. не з'явився, вимог ухвали Господарського суду м. Києва № 910/27146/14 від 05.12.2014р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2015р. розгляд справи №910/27146/14 відкладено на 04.02.2015р.

04.02.2015р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача 2 - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни надійшли письмові заперечення на позов та витребувані судом документи.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Металлинвестресурс" в судове засідання 04.02.2015р. не з'явився, вимог ухвали Господарського суду м. Києва № 910/27146/14 від 05.12.2014р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача 1 - Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" в судовому засіданні 04.02.2015р. надав пояснення по суті заперечень на позов, позовні вимоги заперечив.

Представник відповідача 2 - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни в судовому засіданні 04.02.2015р. позовні вимоги заперечив.

Представник третьої особи - Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в судове засідання 04.02.2015р. не з'явився, вимог ухвали Господарського суду м. Києва № 910/27146/14 від 05.12.2014р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 04.02.2015р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представників відповідачів, суд

ВСТАНОВИВ:

29.04.2013 року між ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металлинвестресурс" був укладений Договір про відкриття кредитної лінії №10-В/13/08/КЛ-КБ із змінами та доповненнями, за умовами якого позичальнику було надано кредит у сумі 900000 доларів США 00 центів, з змінною процентною ставкою, яка розраховується за формулою R=LIBOR USD 12М+11,27% річних (але не менше 12,0% річних та не більше 20,0% річних), з максимальним строком користування траншами кредиту не більше 365 днів та з кінцевим строком повернення кредиту не пізніше "28" квітня 2016 року.

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, позичальник зобов'язувався своєчасно здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані проценти.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договорам між ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" та ТОВ "Металлинвестресурс" було укладено договір застави від "17" травня 2013 року, який посвідчений приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П. та зареєстровано в реєстрі за №505 (надалі - "Договір застави"), за яким ТОВ "Металлинвестресурс" було надано банку в заставу спеціалізоване обладнання: лінія по виготовленню ПК 6,3 м, макс. ширина 1,2 та складається з наступних об'єктів, а саме: Бетоноукладач СМЖ-228Б, Портал вібропригрузочни й СМЖ-228Б.101, Формовочна машина СМЖ- 227, Віброплощадка СМЖ-66.

Відповідно до п. 2.1. Договору застави, заставою забезпечуються виконання наступних зобов'язань боржника, які випливають з Кредитного договору і можуть виникнути в майбутньому за Кредитним договором, зокрема, але не обмежуючись:

зобов'язання повернути банку кредит, наданий в доларах США в межах кредитної лінії, відкритої строком до 28 квітня 2016р. за Кредитним договором 2 з граничним лімітом кредитування в сумі 900 000 (дев'ятсот тисяч) доларів США 00 центів, в строк/и який/і зазначений/ються в Кредитному договорі, а у випадках, передбачених законодавством України та/або Кредитним договором - достроково;

зобов'язання в строк/и та в порядку, які передбачені в ст. 6 Кредитного договору, а у випадках передбачених законодавством України та/або Кредитним договором - до настання строків, зазначених в ст. 6 Кредитного договору - сплатити/чувати банку проценти за користування кредитом за Кредитним договором; зобов'язання сплатити Заставодержателю (банку) штрафні санкції, неустойки (пені, штрафи) за невиконання та/або неналежне виконання зобов'язань по Кредитному договору у строки та у розмірах, які зазначаються в Кредитному договорі;

зобов'язання відшкодувати збитки, завдані банку невиконанням та/або неналежним виконанням зобов'язань по Кредитному договору; зобов'язання сплатити банку будь-які інші платежі в строки і в порядку, встановлені в Кредитному договорі.

19.09.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. було вчинено виконавчий напис № 7077 на Договорі застави від 17.05.2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П. та зареєстровано в реєстрі за № 505 про звернення стягнення на предмет застави: лінію по виготовленню ПК 6,3 м. макс ширина 1,2 та складається з наступних об'єктів, а саме: бетоноукладач СМЖ-228Б, інвентарний номер 12.07-1, залишкова балансова вартість 372706,23 грн.; портал вібропригрузочний СМЖ-228Б.101, інвентарний номер 12.07-2, залишкова балансова вартість 114532,96 грн.; формовочна машина СМЖ-227, інвентарний номер 12.07-3, залишкова балансова вартість 180466,91 грн.; віброплощадка СМЖ-66, інвентарний номер 12.07-4, залишкова балансова вартість 72030,86 грн., яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Металлинвестресурс", на праві власності, що підтверджується балансовою довідкою № 17/05-1 від 17.05.2013р. для задоволення вимог ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" на загальну суму 928800 доларів США та 142443,36 грн. на підставі договору застави від 17.05.2013 року, в якості забезпечення зобов'язання за кредитним договором № 10-В/13/08/КЛ-КБ від 29.04.2013 р.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що на момент звернення відповідача до приватного нотаріуса, сума заборгованості не була безспірною, боргові зобов'язання у виконавчому написі не співпадають із борговими зобов'язаннями у договорі застави та положення Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" не передбачають такого способу звернення стягнення, як звернення стягнення шляхом вчинення виконавчого напису, а тому вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною виконавчий напис не відповідає чинному законодавству України.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Нормами статті 546 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель, набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 6. ст. 20 Закону України "Про заставу" № 2654-XII від 02.10.1992р., звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18.11.2003р. № 1255-IV, якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням позивачем своїх зобов'язань за Кредитним договором, 07.05.2014 року ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" направив ТОВ "Металлинвестресурс" повідомлення-вимогу №74/5/58 про дострокове повернення всієї суми заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №10-В/13/08/КЛ-КБ від 29.04.2013р., в строк не пізніше 10 (десяти) робочих днів з дня відправлення банком даного повідомлення.

29.07.2014 року ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави від 17.05.2013 року.

Також, 31.07.2014 року ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" надіслав на адресу ТОВ "Металлинвестресурс" повідомлення-вимогу за вих. №6101/5/28-3 про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку ст. 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та усунення порушення Кредитного договору шляхом сплати повної суми заборгованості протягом 30-ти днів з моменту в реєстрації Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет застави. Відправлення вимоги за вих. №6101/5/28-3 від 29.07.2014р. підтверджується описом вкладення в цінний лист та поштовою квитанцією за №5475 про відправлення цінного листа №531 від 31.07.2014р.

Оскільки, ТОВ "Металлинвестресурс" не виконав вимог, зазначених відповідачем 1 - ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" у вказаних вимогах, відповідач 1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. із заявою від 19.09.2014 року про вчинення виконавчого напису на Договорі застави від 17.05.2013 року.

19.09.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. було вчинено виконавчий напис № 7077 на Договорі застави від 17.05.2013 року.

Порядок вчинення виконавчого напису та його форма, передбачені Цивільним кодексом України, Законом України "Про нотаріат", 16 Главою Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 87 Закону України "Про нотаріат" перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до розділу 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., встановлені умови за яких вчиняються виконавчі написи нотаріуса, а саме: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.

Відповідно до п. 1 вказаного Переліку (у редакції чинні на час вчинення виконавчого напису), для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису перевіряє наявність документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку.

Відповідачем 1 - ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" були додержані всі перелічені вище вимоги: подані нотаріусу необхідні документи, які підтверджують безспірну заборгованість боржника та право вимоги відповідача 1, а саме: оригінал договору застави від 17.05.2013р., який посвідчено приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №505; копія договору про відкриття кредитної лінії №10-В/13/08/КЛ-КБ від 29.04.2013р.; меморіальний ордер №31878446 від 20.05.2013р., меморіальні ордери №31520736 від 18.05.2013р., №29759394 від 13.05.2013р., №28119747 від 30.04.2013р., виписки по особовому рахунку ТОВ "Металлинвестресурс"; копія повідомлення-вимоги від 07.05.2014 та докази її направлення; копія повідомлення-вимоги заставодавцю за вих. №6101/5/28-3 від 19.07.2014р. та докази її направлення.

Таким чином, суд встановив, що відповідачем 1 - ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" було надано документи, що підтверджують безспірність заборгованості, вказана заборгованість позивача перед відповідачем 1 на час вчинення виконавчого напису була безспірною, та нотаріус діяв у межах норм чинного законодавства України.

Посилання позивача на подання позову до суду про визнання кредитного договору недійсним не підтверджені матеріалами справи, не спростовують факту надання нотаріусу документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку та безспірності заборгованості на час вчинення виконавчого напису.

З огляду на вищевстановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що спірний напис вчинено за відсутності документів, що підтверджують заборгованість за Кредитним договором №10-В/13/08/КЛ-КБ від 29.04.2013р., доказів оплати грошових коштів за Кредитним договором позивачем не надано, наявність заборгованості не спростовано.

Посилання позивача на те, що положеннями Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" не передбачено такого способу звернення стягнення як звернення стягнення шляхом вчинення виконавчого напису, не приймаються судом до уваги, оскільки ст. 24 вищевказаного Закону (в редакції чинній на час звернення стягнення) визначено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Щодо вимог до відповідача 2 - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни, то суд зазначає, що відповідно до п. 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 ГПК. При цьому за змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК, статей 1 і 3 названого Закону нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а залучається до участі в ньому як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, те, що позивачем не доведено правомірності своєї позиції та враховуючи безпідставність заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з підстав зазначених в позовній заяві.

Враховуючи викладене, суд вважає, що спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. правомірно, відповідно до вказаних вище норм чинного законодавства України та Договору, у зв'язку з чим, суд відмовляє в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Металлинвестресурс" до відповідача 1 - Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії", відповідача 2 - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Металлинвестресурс" до Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії", Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 09.02.2015р.

Суддя О.В. Гулевець