РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015№910/26605/14

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні
справу № 910/26605/14
за позовом заступника військового прокурора Київського гарнізону, м. Київ, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ,
до дочірнього підприємства державної компанії «Укрспецекспорт» - державної госпрозрахункової зовнішньоторговельної та інвестиційної фірми «Укрінмаш», м. Київ,
про стягнення 420 620,82 грн.,

за участю представників:
прокуратури Тимко В.В. (посвідчення від 15.04.2014 №025581);
позивача Марченко І.І. (довіреність від 29.07.2014 №220/546/д);
відповідача Коротченка О.П. (довіреність від 13.01.2015 №27/11-9Д).

Заступник військового прокурора Київського гарнізону (далі - Прокуратура) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі МОУ) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з дочірнього підприємства державної компанії «Укрспецекспорт» - державної госпрозрахункової зовнішньоторговельної та інвестиційної фірми «Укрінмаш» (далі - Підприємство) 86 285,40 грн. 3% річних та 334 335,42 грн. втрат від інфляції, а всього 420 620,82 грн.
Позов мотивовано тим, що: 18.09.2007 МОУ та Підприємством укладено договір комісії № 270/8/21-07р (щодо порядку відчуження та реалізації військового майна на внутрішньому ринку) (далі - Договір); МОУ передало відповідачу літаки, що підтверджується такими актами приймання-передачі: від 23.04.2008 № б/н; від 02.06.2008 № б/н та від 02.06.2008 № б/н; Підприємство перерахувало грошові кошти за літаки із простроченням, що підтверджується такими платіжними дорученнями: від 30.10.2008 № 4177 на суму 3 058 403,73 грн. (455 291,85 грн. перераховані на виконання умов Договору); від 26.01.2009 № 246 на суму 510 717,21 грн.; від 18.02.2009 № 674 на суму 393 895,43 грн.; від 18.03.2009 № 1081 на суму 418 902,39 грн.; від 15.06.2011 № 1069 на суму 229 768,40 грн.; від 19.06.2012 № 1111 на суму 69 845,61 грн. та від 12.09.2012 № 1729 на суму 190 262,42 грн.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.12.2014 порушено провадження у справі.
Підприємство 25.12.2014 подало суду клопотання про застосування строків позовної давності до вимог позивача та надало власний розрахунок 3% річних та втрат від інфляції.
Відповідач 19.01.2015 подав суду відзив на позов, в якому зазначив таке: на підтвердження неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань позивач долучив до матеріалів справи копії платіжних доручень відповідача від 30.10.2008 №4177, від 26.01.2009 №246, від 18.02.2009 №674, від 18.03.2009 №1082, від 15.06.2011 №1069, від 19.06.2012 №1111 та від 12.09.2012 №1729; відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Договору комітент доручає комісіонеру, а комісіонер бере на себе зобов`язання за комісійну плату укласти на умовах, що не суперечитимуть умовам Договору, та виконати від свого імені в інтересах комітента та за його рахунок договір з покупцем на реалізацію на внутрішньому ринку з подальшою реалізацією на зовнішньому ринку літаків Су-25УБ та Су-25 (далі - спецвироби, товар); за змістом пункту 5.7 розділу 5 Договору кошти (частина коштів), які отримані комісіонером за реалізований товар покупцю, за виключенням податку на додану вартість, комісійної плати та документально підтверджених сум витрат, понесених комісіонером при організації реалізації товару покупцю за Договором (у розмірах, узгоджених з комітентом), у строк п`яти робочих днів з дати підписання відповідних актів приймання-передачі товару від комісіонера покупцю, але не пізніше ніж у строк десяти робочих днів з дати підписання відповідних актів приймання-передачі товару від комітента до комісіонера, перераховуються у гривнях на рахунок комітента; відповідно до пункту 3.4 розділу 3 Договору передача спецвиробів за цим Договором здійснюється у строк 90 робочих днів з моменту набрання Договором чинності за умови надання комісіонером комітенту довідки про отримання від покупця коштів за спецвироби, передбаченої пунктом 6.5 цього Договору; згідно з абзацом другим пункту 6.5 розділу 6 Договору передача здійснюється після отримання комітентом довідки від комісіонера про отримання від покупця комісіонером коштів за товар; комітент порушив умови пункту 3.4 розділу 3 та пункту 6.5 розділу 6 Договору, передав товар відповідачу згідно з актами приймання-передачі від 23.04.2008 та від 02.06.2008 за відсутності відповідної довідки про отримання комісіонером грошових коштів від покупців, що свідчить про наявність згоди позивача на реалізацію відповідачем товару без попередньої оплати їх власності, та призвело до неможливого виконання відповідачем пункту 5.7 розділу 5 Договору; отже, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
09.02.2015 представник МОУ подав суду пояснення, в яких зазначив таке: приймання-передача спецвиробів здійснювалась у відповідності з пунктом 6.5 Договору; 24.03.2008 позивач отримав лист від 24.03.2008 № 27/14-2917, в якому відповідач повідомив про надходження коштів; 22.04.2008 позивач отримав лист від 21.04.2008 № 27/4-4227, в якому відповідач повідомив про надходження коштів; позивач підготував листи на видачу відповідних нарядів від 24.03.2008 № 270/8/301 та від 22.04.2008 № 270/8/406; строк позовної давності було пропущено внаслідок неналежного виконання Підприємством умов Договору, ненадання всіх необхідних витребуваних позивачем документів для перевірки розрахунків за Договором, затягування часу, порушення пункту 11 Договору, яким встановлено те, що пред`явлені претензії розглядаються сторонами у 30-ти денний строк.
12.02.2015 відповідач подав суду додаткові пояснення, в яких зазначив таке:
- листи Підприємства від 24.03.2008 № 27/14-2917 та 21.04.2008 № 27/4-4227 мають назву «Щодо видачі нарядів на передачу виробів за договором комісії № 270/8/21-07р-4/103Д від 18.09.2007» та не можуть вважатися повідомленнями про отримання коштів від покупця. Натомість, названі листи адресовані директору Державного департаменту надлишкового майна та земель з проханням дати вказівку відповідним службам оформити наряди на передачу 2-х одиниць літаків;
- передача спецвиробів відбулася без попередньої оплати їх вартості та свідчить про наявність на це згоди позивача;
- предметом Договору є надання посередницьких послуг в сфері торгового обороту, що передбачають вчинення одного або кількох правочинів, за винятком правочинів, що мають особистий характер. Предметом договору комісії виступає діяльність комісіонера, тобто послуга, що ним надається, а не сам правочин як результат діяльності комісіонера;
- відповідно до частини третьої статті 1016 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) комісіонер не відповідає перед комітентом за невиконання третьою особою договору, укладеного з нею за рахунок комітента, крім випадків, коли комісіонер був необачним при виборі цієї особи або поручився за виконання договору (делькредере);
- жодної згадки в Договорі та подальшому листуванні сторін щодо поруки немає;
- відповідач не придбав у власність майно, а був лише посередником у здійсненні господарської діяльності і діяв виключно в рамках Договору.
У судовому засіданні 12.02.2015 представники Прокуратури та позивача надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на позов, проти задоволення позовних вимог заперечив, просив застосувати до вимог позивача наслідки спливу позовної давності.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників учасників процесу, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.09.2007 МОУ (комітент) і Підприємством (комісіонер) укладено Договір, за умовами якого:
- комітент доручає комісіонеру, а комісіонер бере на себе зобов`язання за комісійну плату укласти на умовах, що не суперечать Договору, та виконати від свого імені в інтересах комітента та за рахунок останнього договір з покупцем на реалізацію на внутрішньому ринку з подальшою реалізацією на зовнішньому ринку спецвиробів згідно із специфікацією спецвиробів, які передаються комітентом комісіонеру для реалізації покупцю (додаток № 1 до Договору), на умовах ЕХW державне підприємство «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт» (м. Запоріжжя), військова частина НОМЕР_1 (м. Миколаїв), військова частина НОМЕР_2 (м. Івано-Франківськ) відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс» у редакції 2000 року (пункт 1.1 Договору);
- грошова сума, яку комісіонер зобов`язується перерахувати комітенту від виконання його доручення, повинна бути не меншою ніж 6 710 601,20 грн. без податку на додану вартість (пункт 4.3 Договору);
- про отримання коштів (частини коштів) від покупця, перерахування коштів на рахунок комітента, а також про будь-які інші фінансові операції, що безпосередньо пов`язані з організацією реалізації спецвиробів (частини спецвиробів), комісіонер у строк трьох робочих днів з дати проведення фінансової операції письмово повідомляє комітента (пункт 5.5 Договору);
- кошти (частина коштів), які отримані комісіонером за реалізовані спецвироби (частину спецвиробів) покупцю, за виключенням податку на додану вартість, комісійної плати та документально підтверджених сум витрат, понесених комісіонером при організації реалізації спецвиробів (частини спецвиробів) покупцю за Договором (у розмірах, узгоджених з комітентом), у строк п`яти робочих днів з дати підписання відповідних актів приймання-передачі спецвиробів від комісіонера до покупця, але не пізніше ніж у строк десяти робочих днів з дати підписання відповідних актів приймання-передачі спецвиробів від комітента до комісіонера, перераховуються у гривнях на рахунок комітента (пункт 5.8 Договору);
- приймання-передача спецвиробів здійснюється на підставі наряду та наявності у повноважного представника комісіонера довіреності від її керівника, виданої належним чином. При цьому передача здійснюється після отримання комітентом довідки від комісіонера про отримання від покупця коштів за спецвироби (пункт 6.5 Договору);
- Договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін (пункт 12.1 Договору).
Відповідно до статті 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
24.03.2008 позивач отримав лист від 24.03.2008 № 27/14-2917, в якому відповідач повідомив про таке: надійшли кошти у сумі 1 440 000 грн. від покупця (МОУ належить 1 374 192 грн.); передача майна запланована у період з 27.03.2008 по 10.04.2008. Також Підприємство просило МОУ надати вказівку оформити наряди на передачу двох одиниць літаків Су-25.
22.04.2008 позивач отримав лист від 21.04.2008 № 27/4-4227, в якому відповідач повідомив про таке: надійшли кошти у сумі 1 440 000 грн. від покупця (МОУ належить 1 374 192 грн.); передача майна запланована у період з 12.05.2008 по 23.05.2008. Також Підприємство просило МОУ надати вказівку оформити наряди на передачу двох одиниць літаків Су-25.
Доводи відповідача про те, що названі листи не є довідкою про надходження коштів від покупця, а є лише проханням оформити наряди на передачу літаків, спростовується змістом листів.
Підприємство не надало суду доказів того, що інформація, зазначена у листах від 24.03.2008 № 27/14-2917 та від 21.04.2008 № 27/4-4227, спростована та не відповідала дійсності.
24.03.2008 та 22.04.2008 позивач надіслав листи (№ 270/8/301 та № 270/8/406) начальнику центру обліку надлишкового та списаного майна Збройних Сил України, в яких просив підготувати відповідні наряди на передачу літаків.
Позивач виконав умови Договору та передав відповідачу спецвироби, що підтверджується такими актами приймання-передачі:
- від 23.04.2008 № б/н, відповідно до якого було передано літак Су-25, заводський номер 6, без авіаційних двигунів, рік випуску 1983;
- від 02.06.2008 № б/н, відповідно до якого було передано літак Су-25, заводський номер 8, рік випуску 1983 з авіаційними двигунами Р-95Ш № Г, рік випуску 1983 та Р-95Ш № Г, рік випуску 1990;
- від 02.06.2008 № б/н, відповідно до якого було передано: літак Су-25, заводський номер 1, рік випуску 1983 з авіаційними двигунами Р-95Ш № НОМЕР_3 , рік випуску 1987 та Р-95Ш № НОМЕР_4 , рік випуску 1987; літак Су-25, заводський номер 5, без авіаційних двигунів Р-95Ш, рік випуску 1983.
Названі акти підписані повноважними представниками сторін та скріплені печаткою позивача.
Відповідно до умов Договору Підприємство мало перерахувати грошові кошти МОУ у строк п`ять робочих днів після підписання актів приймання-передачі спецвиробів з покупцем, але не пізніше ніж у строк десять робочих днів з дати підписання відповідних актів приймання-передачі.
Отже, грошові кошти за актом приймання-передачі від 23.04.2008 мали бути перераховані до 13.05.2008, а за актами приймання-передачі від 02.06.2008 до 17.06.2008.
Проте Підприємство перерахувало грошові кошти за спецвироби із простроченням, що підтверджується такими платіжними дорученнями: від 30.10.2008 № 4177 на суму 3 058 403,73 грн. (455 291,85 грн. перераховані на виконання умов Договору; 2 603 111,88 грн. на виконання умов договору від 29.05.2008 № 270/7/54-08Р-5/92-Д); від 26.01.2009 № 246 на суму 510 717,21 грн.; від 18.02.2009 № 674 на суму 393 895,43 грн.; від 18.03.2009 № 1081 на суму 418 902,39 грн.; від 15.06.2011 № 1069 на суму 229 768,40 грн.; від 19.06.2012 № 1111 на суму 69 845,61 грн. та від 12.09.2012 № 1729 на суму 190 262,42 грн.
Посилання відповідача на частину третю статті 1016 ЦК України є безпідставним, оскільки пунктом 5.7 Договору чітко встановлений обов`язок Підприємства щодо перерахування отриманих коштів.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Позивач надіслав відповідачу претензію від 18.04.2013 № 7 (290/2/1587), в якій просив перерахувати пеню у сумі 246 551,69 грн., 3% річних у сумі 86 285,40 грн. та втрати від інфляції у сумі 334 335,42 грн. у зв`язку із простроченням перерахування грошових коштів за Договором.
13.06.2013 Підприємство надіслало МОУ лист, в якому не визнало претензію № 7 та відхилило вимоги зі сплати пені за договором повністю у зв`язку із спливом строку позовної давності.
Заступник військового прокурора та позивач просять стягнути з відповідача:
- 334 335,42 грн. втрат від інфляції (17 327,93 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 393 816,67 грн. за період з 14.05.2008 по 30.10.2008; 1 352,45 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 61 475,18 грн. за період з 18.06.2008 по 27.01.2009; 45 964,55 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 510 717,21 грн. за період з 18.06.2008 по 27.01.2009; 17 839,08 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 168 293,21 грн. за період з 18.06.2008 по 18.02.2009; 29 913,84 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 225 602,22 грн. за період з 18.06.2008 по 18.02.2009; 20 531,77 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 168 293,21 грн. за період з 18.06.2008 по 20.03.2009; 30 574,32 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 250 609,18 грн. за період з 18 06.2008 по 20.03.2009; 84 784,54 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 229 768,40 грн. за період з 18.06.2008 по 15.06.2011; 25 074,57 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 69 845,61 грн. за період з 18.06.2008 по 19.06.2012; 66 972,37 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 190 262,42 грн. за період з 18.06.2008 по 12.09.2012);
- 86 285,40 грн. 3% річних (5 487,61 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 393 816,67 грн. за період з 14.05.2008 по 30.10.2008; 680,26 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 61 475,18 грн. за період з 18.06.2008 по 30.10.2008; 9 402,79 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 510 717,21 грн. за період з 18.06.2008 по 27.01.2009; 3 402,75 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 168 293,21 грн. за період з 18.06.2008 по 18.02.2009; 4 561,49 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 225 602,22 грн. за період з 18.06.2008 по 18.02.2009; 3 817,72 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 168 293,21 грн. за період з 18.06.2008 по 20.03.2009; 5 685,05 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 250 609,18 грн. за період з 18 06.2008 по 20.03.2009; 20 641,39 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 229 768,40 грн. за період з 18.06.2008 по 15.06.2011; 8 398,70 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 69 845,61 грн. за період з 18.06.2008 по 19.06.2012; 24 207,64 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 190 262,42 грн. за період з 18.06.2008 по 12.09.2012).
За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності щодо вимог про стягнення втрат від інфляції та 3% річних.
Так Підприємство зазначає, що строк позовної давності щодо вимог про стягнення втрат від інфляції у сумі 242 287,28 грн. (період нарахування з 14.05.2008 по 15.06.2011) та пені у сумі 53 579,06 грн. (період нарахування з 14.05.2008 по 15.06.2011) закінчився 15.06.2014, а позовна заява подана 28.11.2014.
Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).
Позивач заперечив проти задоволення клопотання відповідача, посилаючись на листування Підприємства та МОУ.
На думку позивача, із листування сторін (лист від 28.09.2012 № 27/9-8379; лист від 23.10.2012 № 290/2/1230; лист від 16.01.2013 № 27/9-500; лист від 18.04.2013 № 290/2/1587 та лист від 13.06.2013) вбачається, що строк позовної давності було пропущено внаслідок неналежного виконання Підприємством умов Договору, ненадання всіх необхідних витребуваних позивачем документів для перевірки розрахунків за Договором, затягування часу, порушення пункту 11 Договору, яким встановлено те, що пред`явлені претензії розглядаються сторонами у 30-ти денний строк.
Проте позивач не пояснив і документально не підтвердив причини зволікання із поданням даної позовної заяви та відповідного клопотання щодо поновлення строку позовної давності не подав.
Слід звернути увагу на те, що прострочення почалося ще у 2008 році, повний розрахунок Підприємством було проведено у 2012 році, претензія щодо сплати пені, 3% річних та втрат від інфляції позивач заявив лише у квітні 2013 року, а позов подано у листопаді 2014 року.
За таких обставин слід застосувати позовну давність до таких вимог: 17 327,93 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 393 816,67 грн. за період з 14.05.2008 по 30.10.2008; 1 352,45 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 61 475,18 грн. за період з 18.06.2008 по 27.01.2009; 45 964,55 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 510 717,21 грн. за період з 18.06.2008 по 27.01.2009; 17 839,08 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 168 293,21 грн. за період з 18.06.2008 по 18.02.2009; 29 913,84 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 225 602,22 грн. за період з 18.06.2008 по 18.02.2009; 20 531,77 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 168 293,21 грн. за період з 18.06.2008 по 20.03.2009; 30 574,32 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 250 609,18 грн. за період з 18 06.2008 по 20.03.2009; 84 784,54 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 229 768,40 грн. за період з 18.06.2008 по 15.06.2011; 24 738,06 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 69 845,61 грн. за період з 18.06.2008 по 27.11.2011; 67 387,54 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 190 262,42 грн. за період з 18.06.2008 по 27.11.2011); 5 487,61 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 393 816,67 грн. за період з 14.05.2008 по 30.10.2008; 680,26 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 61 475,18 грн. за період з 18.06.2008 по 30.10.2008; 9 402,79 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 510 717,21 грн. за період з 18.06.2008 по 27.01.2009; 3 402,75 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 168 293,21 грн. за період з 18.06.2008 по 18.02.2009; 4 561,49 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 225 602,22 грн. за період з 18.06.2008 по 18.02.2009; 3 817,72 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 168 293,21 грн. за період з 18.06.2008 по 20.03.2009; 5 685,05 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 250 609,18 грн. за період з 18 06.2008 по 20.03.2009; 20 641,39 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 229 768,40 грн. за період з 18.06.2008 по 15.06.2011; 7 221,84 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 69 845,61 грн. за період з 18.06.2008 по 27.11.2011; 19 672,61 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 190 262,42 грн. за період з 18.06.2008 по 27.11.2011).
За розрахунком суду стягненню з відповідача підлягають такі суми:
- 208,49 грн. втрат від інфляції (208,49 грн. втрати від інфляції, нараховані на суму боргу 69 845,61 грн. за період з 28.11.2011 по 19.06.2012; - 385,08 грн. дефляція на суму 190 262,42 грн. за період з 28.11.2011 по 12.09.2012);
- 5 711,87 грн. (1 176,85 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 69 845,61 грн. за період з 28.11.2011 по 19.06.2012; 4 535,02 грн. 3% річних, нараховані на суму боргу 190 262,42 грн. за період з 28.11.2011 по 12.09.2012).
У задоволенні ж решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до частини третьої статті 49 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 43, 49, 82 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути із дочірнього підприємства державної компанії «Укрспецекспорт» - державної госпрозрахункової зовнішньоторговельної та інвестиційної фірми «Укрінмаш» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36; ідентифікаційний код 14281072) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь Міністерства оборони України (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28а; ідентифікаційний код 00034022) 5 711 (п`ять тисяч сімсот одинадцять) грн. 87 коп. 3% річних і 208 (двісті вісім) грн. 49 коп. втрат від інфляції.
3. Стягнути із дочірнього підприємства державної компанії «Укрспецекспорт» - державної госпрозрахункової зовнішньоторговельної та інвестиційної фірми «Укрінмаш» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36; ідентифікаційний код 14281072) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, в доход державного бюджету України 118 (сто вісімнадцять) грн. 41 коп. судового збору.
4.Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.
5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.02.2015.

Суддя О. Марченко