ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2015 р. Справа № 910/26302/14

За позовом Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М.Францевича НАН України

до Приватного виробничо - комерційного підприємства "Агро-Латте"

про стягнення 239843,95грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Печений М.В. (довіреність №01-12-Дир-86 від 24.01.2014);

від відповідача - Бодян В.І. (керівник)

СУТЬ СПОРУ: Інститут проблем матеріалознавства ім. І.М.Францевича НАН України звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Приватного виробничо - комерційного підприємства "Агро-Латте" (далі - ПП "Агро-Латте") про стягнення 239843,95грн основної заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором від 01.04.2013 №11-13 оренди нерухомого майна в частині сплати орендної плати та платежів за фактично надані комунальні послуги у встановлений договором строк (а.с.7-8).

26.01.2015 позивачем подано до суду заяву про зміну (доповнення) підстав позову, в якій позивачем доповнено підстави позову посиланням на договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за договором оренди від 01.04.2013 №11-13.

Відповідна заява прийнята до розгляду судом 27.01.2015 (а.с.138).

Відповідач у справі - ПП "Агро-Латте" повністю визнав суму боргу у розмірі 239 843,95грн, але у зв'язку з скрутним фінансовим становищем просив суд розстрочити виплату боргу на 12 місяців (а.с.133).

Розгляд справи по суті заявлених вимог розпочато в судовому засіданні 27.01.2015, у якому оголошено перерву до 03.02.2015, а 03.02.2015 - до 06.02.2015 для надання сторонами додаткових доказів.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, представник відповідача позов визнав, проте просив суд розстрочити виплату боргу на 12 місяців. Щодо заявленого клопотання про розстрочення виконання рішення суду представник позивача заперечував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.04.2013 між сторонами у справі Інститутом проблем матеріалознавства ім. І.М.Францевича НАН України (далі - орендодавець) та ПП "Агро-Латте" (далі - орендар) укладено договір № 11-13 оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі ІПМ НАН України (а.с.13-19, далі - договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно (далі - майно) загальною площею 944,2 м2, розміщене по вул. Василя Степанченка, 3 у м. Києві на 1 та 2 поверхах к011, к04, к02, частково цех та дві кімн. К02 відділу кадрів під офіс та виробництво. Об'єкт оренди перебуває на балансі Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М.Францевича НАН України; вартість майна визначена згідно із звітом про незалежну оцінку майна від 28.02.2013 і становить за незалежною оцінкою 1 962 849,00грн на 28.02.2013 (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі.

Обов'язок щодо складання акта приймання-передачі покладається на орендодавця (пункт 2.4 договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за перший місяць оренди - 28.02.2013 за всю орендовану площу - 24 939,72грн та ПДВ 4987,94грн, а всього 29 927,66грн.

В силу п. 3.3 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховується орендарем відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця (п. 3.4 договору).

Як визначено договором, крім орендної плати орендар сплачує орендодавцю по рахункам орендодавця: відшкодування комунальних платежів; відшкодування податку на землю; витрати на утримання будинку та інші витрати за договором відшкодування.

Згідно п. 5.4 орендар зобов'язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 5.18 та 5.19 договору до обов'язків орендаря віднесено здійснення витрат, пов'язаних з утримуванням орендованого майна та прилеглої до будинку території, надаванням послуг, сплатою податків та інших платежів, а також укладення з балансоутримувачем орендованого майна протягом 15 робочих днів після підписання договору договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Орендодавець відповідно до п. 7.1 договору зобов'язується передати орендарю майно згідно з цим договором за актом приймання-передачі майна, який підписується одночасно з цим договором, а у разі оренди майна на строк не менше ніж три роки - після державної реєстрації договору.

Вказаний договір укладений строком до трьох років та діє з 01.04.2013 по 31.12.2015 (п. 10.11 договору).

За актом від 01.04.2013 прийому-передачі орендованих площ позивач передав, а відповідач прийняв об'єкт оренди (а.с.20).

Окрім того, 01.04.2013 між Інститутом проблем матеріалознавства ім. І.М.Францевича НАН України (далі - орендодавець) та ПП "Агро-Латте" (далі - орендар) укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (а.с.125-128, далі - договір про відшкодування витрат).

Відповідно до п. 1.1 договору про відшкодування витрат, балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться по вул.В.Степанченка, 3 у м. Києві, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих орендодавцем за цим договором.

За умовами договору, позивач зобов'язується забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утримання складського асфальтового майданчика і прилеглої території та створити необхідні умови для здійснення господарської діяльності, у т.ч. відповідача (його співробітникам) згідно до вимог чинного законодавства; надавати відповідачу комунальні та інші послуги, передбачені договором за діючими розцінками і тарифами.

До обов'язків відповідача, як визначено п.2.2.1 договору, належить, зокрема, обов'язок дотримуватись вимог, встановлених правил користування складським асфальтовим майданчиком та прилеглої території за цим договором та договором оренди.

Також, згідно п.2.2.3 договору, орендар зобов'язаний не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, отримати рахунки та внести плату на рахунок балансоутримувача (або організації, що обслуговує будівлю), за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновлювальної вартості приміщення, за комунальні послуги, а також відшкодувати податок за землю.

Договір укладено на строк з 01.04.2013 по 31.12.2015 включно.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем зобов'язань за відповідними договорами, а саме в частині оплати орендної плати та відшкодування витрат баласоутримувача на утримання орендованого майна.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Аналогічні положення передбачені і Законом України «Про оренду державного та комунального майна», норми якого є спеціальними і підлягають застосуванню до відносин сторін, враховуючи, що об'єктом оренди є державне майно.

Так, в силу чч.1,3 ст.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності у розмірі, визначеному на підставі Методики та у строки, встановлені у договорі.

Крім того, відповідно до ст.797 ЦК України плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Проте відповідач, в порушення своїх зобов'язань, визначених вищевказаними договорами, не здійснював передбачені договорами оплати у встановлений ними строк, чим допустив порушення зобов'язань. На момент прийняття рішення у даній справі, заборгованість відповідача станом на 10.09.2014 за відповідними договорами склала 239 843,95грн, що підтверджується актом звірки станом на серпень 2014 року (а.с.36-37). При цьому, у відповідному акті також відображені платежі, здійснені після 31.08.2014. Однак, у подальшому, платежі з 01.09.2014 по 31.12.2014 відповідач просив зарахувати в рахунок оплати нарахувань у період з вересня по грудень 2014 року, тобто за період, який не є предметом розгляду у даній справі (а.с.141). Наявність боргу у відповідному розмірі визнана судом під час розгляду даної справи.

В силу ч.1 ст.35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 239 843,95грн є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, відповідачем заявлено клопотання про розстрочення виконання рішення у справі протягом 12 місяців, яке підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підстави для відстрочення та розстрочення виконання рішення суду визначені ст.121 ГПК України, відповідно до якої, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, або своєю ініціативою суд у виняткових випадках, залежно від обставин справи може розстрочити виконання рішення.

Враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, фінансовий стан відповідача, ступінь вини відповідача у виникненні спору, а також зважаючи на те, що відповідачем здійснюється також оплата поточних платежів за договором, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення у даній справі строком на 12 місяців, починаючи з лютого 2015 року зі сплатою суми: 1-й місяць - 19987,02грн, 2-й місяць - 19987,03грн, з 3-ого по 12-й місяць рівними частинами по 19986,99грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у сумі 4796,88грн.

В судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини рішення; повне рішення складено 11.02.2015.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства «Агро-Лате» на користь Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М.Францевича НАН України 239 843,95грн основного боргу, розстрочивши виконання рішення у відповідній частині строком на 12 місяців зі сплатою суми у розмірі 239 843,95грн у наступному порядку: у лютому 2015 року - 19 987,02грн, у березні 2015 року - 19 987,03, у квітні 2015 року - січні 2016 року по 19986,99грн щомісяця.

3. Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства «Агро-Лате» на користь Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М.Францевича НАН України 4796,88грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ейвазова А.Р.