КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2015 р. справа№ 910/27741/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Руденко М.А.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Чечун Л.В.

відповідача - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик»

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 12.12.2014 р.

у справі № 910/27741/14 (суддя - Сівакова В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про визнання угоди про припинення дії договору найму № ДО 96/Б-2010 від 07.12.2011 р. недійсною

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» звернулось з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання угоди про припинення дії договору найму № ДО 96/Б-2010 від 07.12.2011 р. недійсною.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2014 р. було повернуто без розгляду позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2014 р., Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду та передати справу до місцевого суду для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що позовна заява була підписана представником за довіреністю ОСОБА_4 та відповідає вимогам ст. 54 та ст. 57 ГПК України. Так, до позовної заяви були додані належні та допустимі докази на підтвердження повноважень ОСОБА_5., в якості в.о. голови правління - генерального директора, на підписання довіреності, а саме: належним чином засвідчена копія наказу Фонду державного майна України від 30.10.2014 р. Крім того, у разі сумніву стосовно наявності повноважень у особи, яка підписала позовну заяву відповідних повноважень, місцевий суд міг витребувати у позивача відповідні докази.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2015 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/27741/14, розгляд справи призначено на 12.02.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015 р. у зв`язку з перебуванням судді Шапрана В.В. у відпустці сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Буравльов С.І., судді - Андрієнко В.В., Руденко М.А.

В засідання суду, призначене на 12.02.2015 р., представник відповідача не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Будь-яких доказів поважності причин відсутності зазначеного представника суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначеного представника не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» звернулось з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання угоди про припинення дії договору найму № ДО 96/Б-2010 від 07.12.2011 р. недійсною.

Суд першої інстанції, повертаючи без розгляду заяву, посилався на п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України та зазначив, що позовна заява № 1315-13 від 08.12.2014 р. підписана представником ОСОБА_4 на підставі довіреності, виданої в.о. голови правління - генерального директора ПАТ «НВП «Більшовик» ОСОБА_5. Проте, доказів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_5 в якості виконуючого обов'язки голови правління - генерального директора не подано.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу, приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Нормами чинного законодавства України, зокрема ст. 63 ГПК України, визначений перелік підстав, при наявності яких суддя повертає позовну заяву без розгляду.

За змістом ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Разом з апеляційною скаргою позивач надав суду апеляційної інстанції оригінал позовної заяви із додатками, що були йому повернуті оскаржуваною ухвалою суду.

Дійсно, вказана позовна заява від імені позивача підписана юрисконсультом юридичного відділу ПАТ «НВП «Більшовик» ОСОБА_4

Встановлено, що позовна заява скаржника містить чіткий перелік додатків, які подаються разом із нею.

Так, до позовної заяви було додано належним чином засвідчену копію наказу Фонду державного майна України від 30.10.2014 р. № 2518 про призначення в.о. голови правління ПАТ «НВП «Більшовик» та належним чином засвідчену копію довіреності представника позивача, видану на ім'я ОСОБА_4 від 27.11.2014 р. № 1276-13.

Таким чином, позивачем, на виконання вимог чинного законодавства України, Господарському суду м. Києва були надані всі необхідні для прийняття позовної заяви до провадження докази.

Разом з тим, відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у застосуванні положень пункту 1 частини першої статті 63, а також пункту 1 частини першої статті 81 ГПК України у випадках, коли позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, слід мати на увазі таке. Якщо господарський суд має сумніви стосовно наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, він у процесі підготовки справи до судового розгляду витребує у позивача докази на підтвердження таких повноважень. У разі їх неподання суд виносить ухвалу про залишення позову без розгляду.

Отже, суд першої інстанції, в разі наявності сумнівів щодо повноважень юрисконсульта юридичного відділу ПАТ «НВП «Більшовик» ОСОБА_4 на підписання позовної заяви мав змогу витребувати у позивача докази повноважень керівника підприємства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково було встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 63 ГПК України, а отже оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Частиною 5 статті 106 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Господарського м. Києва від 12.12.2014 р. у справі № 910/27741/14 - скасуванню, з переданням вказаної справи на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Стосовно витрат скаржника по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Як вже зазначалось вище, у справі № 910/27741/14 судом апеляційної інстанції було переглянуто та скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у ч. 7 ст. 106 ГПК України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, тому розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 49 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 12.12.2014 р. у справі № 910/27741/14 скасувати та передати справу на розгляд Господарського суду м. Києва.

3. Матеріали справи № 910/27741/14 повернути до Господарського суду м. Києва.

4. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

М.А. Руденко