КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2015 р. Справа№ 910/26957/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Ропій Л.М.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Бовсунівській Л.О.

за участю представників

позивача Крісан С.І. - засновник

відповідача 1 не з'явився

відповідача 2 не з'явився

відповідача 3 не з'явився

відповідача 4 Зінченко І.Ю.

відповідача 5 не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «АКС»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2014

у справі №910/26957/14 (суддя Яковенко А.В.)

за позовом Приватного підприємства «АКС»

до 1. Регіонального відділення Фонду Державного майна України

по Одеській області

2. Фонду Державного майна України

3. Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське

пароплавство»

4. Міністерства інфраструктури України

5. Ізмаїльської міської ради Одеської області

про визнання неправомірними дій та бездіяльності юридичної особи

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2014 позовна заява Приватного підприємства «АКС» (далі - позивач) до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській області (далі - відповідач 1), Фонду Державного майна України (далі - відповідач 2), Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (далі - відповідач 3), Міністерства інфраструктури України (далі - відповідач 4), Ізмаїльської міської ради Одеської області (далі - відповідач 5) про визнання неправомірними дій та бездіяльності юридичної особи повернута без розгляду на підставі п. п. 1, 2, 4, 6 ч.1, ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Не погодившись з вказаною ухвалою позивач, звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2014 скасувати, справу передати на розгляд до суду першої інстанції. Вважає ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав можливості позивачу виправити недоліки в позовній заяві та виніс ухвалу про повернення позовної заяви без розгляду, чим порушив права позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2015 відновлено строк на подання апеляційної скарг, прийнято її до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 18.02.2015. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28. Доказами належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи є повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали від 02.02.2015) позивачу -06.02.2015, відповідачу 1 - 09.02.2015, відповідачу 2 - 04.02.2015, відповідачу 3 - 09.02.2015, відповідачу 4 - 04.02.2015 , відповідачу 5 - 06.02.2015, долучені до матеріалів справи.

16.02.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відповідач 3 надав відзив на апеляційну скаргу.

18.02.2015 у судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2014 скасувати, справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Представник відповідача 4 у судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Представники відповідачів 1, 2, 3, 5 у судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання з розгляду апеляційної скарги позивача, а матеріали справи дозволяють розглянути апеляційну скаргу без участі представників відповідачів 1, 2, 3, 5, з метою дотримання вимог ст. 102 ГПК України, на думку колегії суддів, відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників позивача та відповідача 4, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали від 05.12.2014, повертаючи позовну заяву без розгляду на підставі п. п. 1, 2, 4, 6 ч. 1, ч 3 ст.63 ГПК України, суд першої інстанції послався на те, що позивачем:

- до позовної заяви не додано доказів на підтвердження повноважень

директора Приватного підприємства «АКС» Крісан Т.Б.;

- не зазначено повного найменування відповідача - 3;

- не додано доказів сплати судового збору в належному розмірі;

- не направлено на адресу відповідачів копії позовної заяви з додатками;

Оцінивши докази, які мають значення для перегляду оскаржуваної ухвали, колегія суддів не погоджується з доводами місцевого господарського суду, зазначеними при поверненні позовної заяви без розгляду, виходячи з наступного.

У п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України зазначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником (ст. 54 ГПК України).

Згідно п. 3.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 №18, якщо господарський суд має сумніви стосовно наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, він у процесі підготовки справи до судового розгляду витребує у позивача докази на підтвердження таких повноважень. У разі їх неподання суд виносить ухвалу про залишення позову без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява підписана директором Приватного підприємства «АКС» Крісан Тетяною Борисівною та засвідчена печаткою підприємства.

Крім того, до апеляційної скарги додано копію наказу від 10.09.2001 №1 про призначення на посаду директора Приватного підприємства «АКС» Крісан Т.Б.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

В позовній заяві позивач зазначив найменування відповідача 3 - ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство».

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити найменування (для юридичної особи).

Згідно ст. 90 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Юридична особа може мати крім повного найменування, скорочене найменування.

З документів доданих до позовної заяви та з витягу Інформаційно-ресурсного центру (зроблено судом самостійно та долучено до матеріалів справи) вбачається, що відповідачем є Приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство», скорочена назва «ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство».

Крім того, ст. 65 ГПК України надає суду право з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, вчиняти необхідні дії при підготовці справи до розгляду, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи, зокрема, суддя при підготовці справи до розгляду має право зобов'язати сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребувати від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

До позовної заяви додаються докази, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі (п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України).

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Судом першої інстанції встановлено, що, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру. Тобто, при зверненні до суду заявник мав сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру. Проте, до позовної заяви додано квитанцію від 18.10.2014 №35 про сплату судового збору в сумі 1218,00 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 54 ГПК України позовна заява - процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов. Позов у процесуальному сенсі - звернена до суду першої інстанції вимога про захист своїх прав та інтересів.

Предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Визначаючи предмет позову, слід звернути увагу на перелік способів захисту цивільного права та інтересу, викладений у ст. 16 ЦК України. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач, звернувшись з позовною заявою, просить суд прийняти рішення, яким надати можливість та не перешкоджати здійсненню приватизації нерухомого майна, а саме: тенісного корту загальною площею 1640 кв. м, розташованого за адресою: пр. Суворова, 2, м. Ізмаїл, Одеської області, а дії відповідачів визнати неправомірними. Дане свідчить, що є підстави вважати про звернення позивача з однією немайновою вимогою про припинення дії, яка порушує право (п.3 ст. 16 ЦК України).

Повертаючи позовну заяву, суддя зазначив, що додані позивачем описи вкладення у цінний лист та фіскальні чеки про відправку поштової кореспонденції відповідачам датовані 15.10.2014, тоді як позовна заява підписана 22.10.2014 свідчать про направлення сторонам іншої кореспонденції.

З оригіналів описів вкладення у цінний лист, які наявні в матеріалах позовної заяви, вбачається, що позивачем направлені на адресу відповідачів документи перелік яких співпадає з документами, які були додані до позовної заяви.

Отже, проаналізувавши матеріали позовної заяви, можна вважати, що позивачем виконано вимоги п.6 ст. 63 ГПК України.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправомірно повернув позовну заяву Приватного підприємства «АКС» без розгляду на підставі п. п. 1, 2, 4, 6 ч.1, ч. 3 ст.63 ГПК України.

В зв'язку з цим ухвала Господарського суду міста Києва від 05.12.2014 у справі № 910/26957/14 підлягає скасуванню, а позовна заява Приватного підприємства «АКС» передачі на розгляд Господарського суду міста Києва.

Згідно з ч.7 ст.106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про повернення позовної заяви без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 63, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «АКС» задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2014 у справі № 910/26957/14 скасувати.

3. Позовну заяву Приватного підприємства «АКС» та додані до неї документи передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Л.М. Ропій

Н.Ф. Калатай