ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.02.15р. Справа № 904/9310/14
Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Дніпродзержинської міської Ради Дніпропетровської області, м. Дніпродзержинськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТЕРИНОСЛАВХЛІБ", м. Дніпропетровськ

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, розташованої за адресою - м. Дніпропетровськ, вул. Мурахтова (район буд №4) площею 0,0006га, яку використовує відповідач, шляхом повернення її позивачу за актом приймання-передачі з приведенням вказаної земельної ділянки у придатний для використання стан шляхом демонтажу тимчасової споруди розміром 2,0мх3,0м з реалізації хлібобулочних виробів за рахунок відповідача.

Представники:

Від позивача: Отрізна М.О., дов. №01-14/5/05вих від 12.01.2015р.

Від відповідача: Кійко О.А., дов. №б/н від 11.02.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Дніпродзержинська міська рада м. Дніпродзержинськ звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринославхліб» м. Дніпропетровськ з позовом про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, розташованої за адресою - м. Дніпропетровськ, вул. Мурахтова (район буд №4) площею 0,0006га, яку використовує відповідач, шляхом повернення її позивачу за актом приймання-передачі з приведенням вказаної земельної ділянки у придатний для використання стан шляхом демонтажу тимчасової споруди розміром 2,0мх3,0м з реалізації хлібобулочних виробів за рахунок відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на самовільне розміщення на земельній ділянці тимчасової споруди, лист Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області №6229 від 16.04.2014р., акт обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 22.07.2014р., приписи Положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель комунальної власності м. Дніпродзержинська, затвердженого рішенням Дніпродзержинської міської ради №949-43/VІ від 29.11.2013р., норми Законів України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011р., «Про державний контроль за використанням та охороною земель» №963-ІV від 19.06.2003р., «Про охорону земель» №962-IV від 19.06.2003р.

Позивач зазначає, що на підставі листа Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області №6229 від 16.04.2014р. про приналежність ТОВ «Катеринославхліб» кіоску, розташованого за адресою - м. Дніпропетровськ, вул. Мурахтова (район буд №4), фахівцями Відділу самоврядного контролю департаменту комунальної власності та земельних відносин міської ради було проведено обстеження вказаної земельної ділянки.

За результатами обстеження було встановлено, що за адресою Дніпродзержинськ, вул. Мурахтова в районі буд. №4 на відстані 1м від вул. Мурахтова та 4,5м від вул. Тагільської на земельній ділянці площею 0,0006га розташовано тимчасову споруду розміром 2,0мх3,0м з реалізації хлібобулочних виробів ТОВ «Катеринославхліб» та складений відповідний акт від 22.07.2014р.

Посилаючись на вищевказані обставини та зазначаючи про відсутність у відповідача правовстановлюючих документів на земельну ділянку, позивач звернувся до суду з позовом про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, розташованої за адресою - м. Дніпропетровськ, вул. Мурахтова (район буд №4) площею 0,0006га, яку використовує відповідач, шляхом повернення її позивачу за актом приймання-передачі з приведенням вказаної земельної ділянки у придатний для використання стан шляхом демонтажу тимчасової споруди розміром 2,0мх3,0м з реалізації хлібобулочних виробів за рахунок відповідача.

У відзиві на позовну заяву №141222/2 від 22.12.2014р. відповідач не погодився із заявленими вимогами в повному обсязі з наступних підстав.

ТОВ «Катеринославхліб» не повідомлялось позивачем і не викликалось для надання пояснень щодо предмету спору. Акт обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 22.07.2014р. складений за відсутності повноважних представників відповідача та не надсилався на адресу товариства.

Товариство не є власником тимчасової споруди, розташованої за адресою - м. Дніпропетровськ, вул. Мурахтова (район буд №4). Акт обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 22.07.2014р. не містить будь-якої інформації про власника або користувача тимчасової споруди, суб'єкта господарювання, що здійснює реалізацію хлібобулочних виробів.

ТОВ «Катеринославхліб» здійснює оптову реалізацію виробленої продукції, договору з фізичною особою Тулянкиною В.Д. у товариства немає.

З огляду на викладене, товариство зазначає, що є неналежним відповідачем у справі.

В судовому засіданні від 23.12.2014р. було проголошено перерву до 14.01.2015р. на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України. На підставі клопотання позивача ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2015р. строк розгляду справи був продовжений на 15днів згідно положень статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

На адресу суду надійшло клопотання позивача про залучення до участі у процесі посадових осіб Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області для надання пояснень відносно встановлення особи власника кіоску та доказів власності на тимчасову споруду ТОВ «Катеринославхліб». Відповідач заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

За приписами статті 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. За клопотанням сторін цей строк було продовжено ухвалою на 15днів. Станом на 09.02.2015р. у суду відсутня можливість відкладення судового розгляду для виклику посадових осіб Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області для надання пояснень.

Крім того, в розумінні статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України пояснення вказаних осіб не є належними та допустимими доказами відносно встановлення особи власника кіоску та наявності права власності на тимчасову споруду у ТОВ «Катеринославхліб».

Заслухавши доводи сторін, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

Фахівцями відділу самоврядного контролю департаменту комунальної власності та земельних ресурсів міської ради за участю працівника відділу планування, забудови міста та зовнішньої реклами був складений акт обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 22.07.2014р., в якому зазначено наступне - на земельній ділянці площею 0,0006га в районі будинку №4 на відстані 1,0м від вулиці Мурахтова та 4,5м від вулиці Тагільської м. Дніпродзержинськ розташовано тимчасову споруду розміром 2,0м*3,0м з реалізації хлібобулочних виробів ТОВ «Катеринославхліб».

В акті також зазначено, що документи на момент обстеження не оформлено, рішення про надання земельної ділянки в користування не приймалось. Тому позивач дійшов висновку про самовільне зайняття відповідачем спірної земельної ділянки.

З огляду на викладене, Дніпродзержинська міська рада звернулась до суду з позовом.

За приписами статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до абзацу 16 статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» №963-IV від 19.06.2003р. (із змінами та доповненнями) самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Враховуючи, що предметом позову є зобов'язання відповідача звільнити земельну ділянку площею 0,0006га, до предмету доказування у даній справі входить встановлення за допомогою належних і допустимих доказів факту користування відповідачем спірною земельною ділянкою на день звернення позивача з позовом до господарського суду і прийняття рішення у справі.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що господарський суд на підставі доказів встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

До матеріалів справи позивачем додані листи-відповіді Відокремленого структурного підрозділу «Дніпродзержинське міське управління Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області» №15-1-24/1-54 від 14.01.2015р., Управління надання муніципальних послуг та розвитку підприємництва №01-02/66 від 21.01.2015р., Дніпропетровського міського управління Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області №45/3-15, які не містять доказів самовільного зайняття спірної земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності саме ТОВ «Катеринославхліб» м. Дніпропетровськ.

Акт обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 22.07.2014р. також не є належним доказом фактичного самовільного зайняття земельної ділянки для ведення господарської діяльності відповідачем. Адже в цьому документі відсутня будь-яка інформації про власника або користувача тимчасової споруди, суб'єкта господарювання, що здійснює реалізацію хлібобулочних виробів.

Таким чином, позивач не довів обґрунтованість пред'явлення позовних вимог саме до ТОВ «Катеринославхліб» м. Дніпропетровськ. Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог через недоведеність.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись нормами статей Земельного кодексу України, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» №963-ІV від 19.06.2003р., ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 32, 33, 34, 36, 38, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Дніпродзержинської міської ради м. Дніпродзержинськ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринославхліб» м. Дніпропетровськ про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, розташованої за адресою - м. Дніпропетровськ, вул. Мурахтова (район буд №4) площею 0,0006га, яку використовує відповідач, шляхом повернення її позивачу за актом приймання-передачі з приведенням вказаної земельної ділянки у придатний для використання стан шляхом демонтажу тимчасової споруди розміром 2,0мх3,0м з реалізації хлібобулочних виробів за рахунок відповідача - відмовити.

В судовому засіданні від 09.02.2015р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 14.02.2015р.

Суддя Р.Г. Новікова