РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015Справа №910/21599/14

За позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

до 1. Приватного акціонерного товариства «Ю.Ф.Сі»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Бат Трейд Ліга»

про стягнення 2 287 776,36 доларів США, що еквівалентно 29 532 431,46 грн.

Головуючий суддя Ващенко Т.М.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Суддя Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Греськів З.Г. представник за довіреністю № 501/03 від 08.11.2014 р.

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до Приватного акціонерного товариства «Ю.Ф.Сі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бат Трейд Ліга» про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним Договором № 34-07-840-К від 22.11.07. в розмірі 2 287 776,36 доларів США, що еквівалентно 29 532 431,46 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2014 р. порушено провадження у справі № 910/21972/14; розгляд справи призначено на 18.11.2014 р.; зобов'язано сторін надати суду певні документи.

07.11.2014 р. представник позивача через відділ діловодства Господарського суду м. Києва подав документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2014 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи було відкладено на 02.12.2014 р.

21.11.2014 р. представник позивача через відділ діловодства Господарського суду м. Києва подав заяву на підставі ст. ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України про вжиття заходів щодо забезпечення позову, відповідно до якої просить суд накласти арешт на все майно та грошові кошти, в межах суми заявлених позовних вимог, які знаходяться на рахунках Приватного акціонерного товариства «Ю.Ф.Сі». Разом з тим, позивач просить суд накласти арешт на все майно та грошові кошти, в межах суми заявлених позовних вимог, які знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Бат Трейд Ліга».

Суд відклав розгляд даної заяви до з'ясування фактичних обставин справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2014 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи було відкладено на 18.12.2014 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.12.2014 р. продовжено строк вирішення спору у справі № 910/21599/14 на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 р. призначено колегіальний розгляд справи № 910/21599/14.

Розпорядженням Заступника голови Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 р., справу № 910/21599/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Ващенко Т.М., суддя Трофименко Т.Ю., суддя Домнічева І.О., які ухвалою суду від 19.12.2014 р. прийняли справу № 910/21599/14 до свого провадження; розгляд справи № 910/21599/14 призначили на 03.02.2015 р.; зобов'язали учасників судового процесу виконати вимоги попередніх ухвал суду.

03.02.2015 р. через відділ діловодства господарського суду від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні 03.02.2015 р. заперечив проти задоволення клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи, та просив суд розглянути справу по суті заявлених позовних вимог.

Суд відмовив у задоволенні зазначеного клопотання.

В судовому засіданні 03.02.2015 р. господарський суд відмовив у задоволені клопотання відповідача-2 про залучення до участі в справі № 910/21599/14 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Екосистема», яке було подане в попередньому судовому засіданні.

Крім того, господарський суд в судовому засіданні 03.02.2015 р. розглянув подану 21.11.2014 р. позивачем заяву на підставі ст. ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України про вжиття заходів щодо забезпечення позову, та відмовив в її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, вжиття заходів до забезпечення позову є правом суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.06 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» свою заяву про вжиття заходів до забезпечення позову не обґрунтував, доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суду не надав, а також нічим не підтвердив припущення, що майно (в тому числі грошові суми), яке є у відповідачів на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути або зменшитись.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про вжиття заходів до забезпечення позову.

Представник позивача в судовому засіданні 03.02.2015 р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання 03.02.2015 р. не з'явились, про поважні причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, вимоги ухвал суду в даній справі не виконали.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідачів про час та місце судового засідання, про наслідки ненадання ними витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/21599/14.

В судовому засіданні 03.02.2015. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2007 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк», який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», (надалі - Банк) та Закритим акціонерним товариством «Ю.Ф.СІ.», яке було перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Ю.Ф.СІ.» (надалі - Позичальник) був укладений Кредитний договір № 34-07-840-К (надалі - Договір, Кредитний договір).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 1.1. Договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (надалі за текстом - Кредит), на умовах, визначених цим Договором; Кредит надається в сумі 2 000 000,00 доларів США; термін користування Кредитом до 20 листопада 2009 року включно; процентна ставка за користування Кредитом - 12 відсотків річних.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: для здійснення оплат за контрактами № 17 від 15.02.2006 р. та № 20 від 30.05.2007 р.

Згідно з пунктами 2.1. та 2.1.1. Договору, видача Кредиту на цілі, визначені п. 1.2. цього Договору, здійснюється у безготівковій формі на підставі заяви Позичальника та платіжного доручення; видача кредиту здійснюється виключно після підписання договорів, які забезпечують виконання зобов'язань за цим Договором.

Пунктом 2.1.2. Договору, передбачено, що в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки, а також інших витрат виступає:

- Іпотека - офісне приміщення загальною площею 795,40 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, проспект М. Бажана, 10-А, (4-й поверх).

Відповідно до п. 2.2. Договору, за оформлення цього договору та супутньої документації позичальник сплачує банку комісію у розмірі 150,00 грн., без ПДВ, на рахунок, вказаний Банком.

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що моментом (днем) надання Кредиту вважається день перерахування грошових коштів на відповідні рахунки, визначені в заяві Позичальника.

Згідно з п. 2.4. Договору, повернення кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на позичковий рахунок, відкритий Банком Позичальнику, в строки не пізніше 20.11.2009 р.

За умовами п. 2.5. Договору, проценти нараховуються в межах терміну користування Кредитом, що визначений п. 1.1.2. цього Договору, на суму фактичного залишку заборгованості за Кредитом, із розрахунку 360 днів в році та календарної кількості днів в місяці. При розрахунку процентів враховується день надання Кредиту і не враховується день погашення Кредиту.

У відповідності до п. 2.6. Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно з 27 по 30/31 число поточного місяця за період з дня перерахування з позичкового рахунку Позичальника грошових коштів на його поточний або інший вказаний Позичальником рахунок по 26 число включно місяця, в якому надано Кредит.

В подальшому проценти нараховуються щомісячно з 27 числа минулого місяця по 26 число включно поточного місяця, при повному погашенні Кредиту - до дня погашення (не включно).

Згідно з п. 2.7. Договору, проценти за поточний календарний місяць Позичальник сплачує на рахунок, вказаний Банком, до 7 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення (у тому числі дострокового) строкової заборгованості за Кредитом в повному обсязі.

Пунктом 2.8. Договору визначено, що моментом (днем) повернення Кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки Банку Кредиту, процентів, комісій, неустойки, визначених цим Договором.

Якщо цей день не є банківським днем, то платіж повинен бути здійснений не пізніше наступного банківського дня. При цьому проценти за Кредитом нараховуються та сплачуються також і за період від дня, що не є банківським, до наступного банківського дня.

Пунктом 2.9. Договору сторони обумовили, що погашення заборгованості Позичальника за цим договором здійснюється в наступній черговості:

- в першу чергу погашається прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування Кредитом (якщо прострочення буде мати місце);

- в другу чергу погашається строкова заборгованість за нарахованими процентами за користування Кредитом;

- в третю чергу погашається прострочена заборгованість по поверненню Кредиту (якщо прострочення буде мати місце);

- в четверту чергу погашається строкова заборгованість по поверненню Кредиту;

- в п'яту чергу погашається заборгованість по сплаті комісій;

- в шосту чергу погашається заборгованість за неустойкою, у випадку її нарахування Банком;

- в сьому чергу погашаються інші витрати Банку.

Банк може змінити порядок погашення заборгованості на власний розсуд.

Розділом 3 договору визначені права та обов'язки банку.

У відповідності до п. 3.2.2. Договору, в термін до 5 (п'яти) банківських днів з дати отримання Банком заяви Позичальника про видачу або в інший термін, визначений сторонами, перерахувати Кредит на поточний рахунок позичальника або інший вказаний Позичальником рахунок на підставі його письмової заяви.

Згідно з п. 4.2.1. Договору, Позичальник зобов'язаний здійснювати своєчасне повернення Кредиту, сплачувати нараховані проценти, використати Кредит за цільовим призначенням та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим Договором.

Пунктом 4.2.6. Договору визначено, що Позичальник зобов'язується надавати Банку всі необхідні документи для здійснення перевірки цільового використання Кредиту, аналізу фінансового стану Позичальника, зокрема, щоквартально до 25 числа місяця, наступного за звітним кварталом, надавати Банку фінансову інформацію, пов'язану з діяльністю Позичальника у звітному кварталі (в тому числі баланс (форму № 1), звіт про фінансові результати (форму № 2), щорічно до 20 лютого наступного за звітним роком надавати Банку фінансову інформацію, пов'язану з діяльністю Позичальника у звітному році (в тому числі баланс (форму № 1), звіт про фінансової результати (форму № 2), а також в строк до 7 числа поточного місяця надавати Банку довідки з інших банків, в який у Позичальника відкриті поточні рахунки та/або існує кредитна заборгованість, про фактичні обороти і стан заборгованості (по сумі кредиту, процентам та штрафним санкціям) за попередній місяць, а також інші документи на вимогу Банку.

Статтями 5 та 6 Договору визначено порядок зміни процентної ставки за Кредитом та умов дострокового погашення Кредиту.

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за Кредитом та/або строків сплати процентів за Кредитом та/або комісій Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена п. 1.1.3. цього Договору, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

При розрахунку неустойки приймаються: рік - 365 днів, місяць - рівний календарній кількості днів.

Відповідно до п. 7.2. Договору, у разі виявлення фактів нецільового використання Кредиту (в повному обсязі або частково) Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку у розмірі 10 (десять) відсотків від суми Кредиту, використаного не за цільовим призначенням.

Згідно з п. 7.3. Договору, Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку в розмірі 0,5 відсотків від суми фактичного залишку заборгованості за Кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником п.п. 4.2.6., 4.2.7. цього Договору за кожний факт порушення.

У відповідності до п. 7.4. Договору, Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку в розмірі 5 (п'ять) відсотків від суми залишку заборгованості за Кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником п. п. 4.2.4., 4.2.5., 4.2.8. - 4.2.10. цього договору за кожний факт порушення.

Неустойки, передбачені цією статтею договору, підлягають сплаті на письмову вимогу Банку за реквізитами, вказаними банком (п. 7.5. Договору).

Згідно з п. 8.1. Договору, цей Договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання зобов'язань за цим Договором.

Додатковою угодою № 1 від 29.12.2007 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. передбачено, нову редакцію п. 2.5. (нарахування процентів).

Додатковою угодою № 2 від 21.03.2008 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. передбачено нову редакцію п. 2.1.2. Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. (щодо забезпечення).

Додатковою угодою № 3 від 20.05.2008 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. визначено, що починаючи з 20.05.2008 р. відсоткова ставка за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі 16 відсотків річних.

Додатковою угодою № 4 від 10.10.2008 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. передбачено, що починаючи з 11.10.2008 р. відсоткова ставка за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі 18 відсотків річних.

Додатковою угодою № 5 від 21.11.2008 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. термін дії даного кредитного договору продовжено на строк до 20.05.2010 р.

Додатковою угодою № 6 від 28.12.2009 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. визначено нову редакцію п. 2.1.2. даного кредитного договору (щодо забезпечення).

Додатковою угодою № 7 від 01.03.2010 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. термін дії даного кредитного договору продовжено на строк до 21.05.2012 р.; п. 2.4. викладено у новій редакції (щодо умов повернення кредиту).

Додатковою угодою № 8 від 09.03.2010 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. передбачено нову редакцію п. 2.1.2. даного кредитного договору (щодо забезпечення.

Додатковою угодою № 9 від 22.04.2010 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. починаючи з 27.04.2010 р. відсоткова ставка за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі 17 відсотків річних.

Додатковою угодою № 10 від 15.06.2010 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. починаючи з 27.06.2010 р. відсоткова ставка за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі 16 відсотків річних.

Додатковою угодою № 11 від 11.02.2011 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. починаючи з 11.02.2011 р. відсоткова ставка за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі 15 відсотків річних.

Додатковою угодою № 12 від 20.06.2011 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. починаючи з 20.06.2011 р. відсоткова ставка за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі 13 відсотків річних.

Додатковою угодою № 13 від 14.05.2012 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. термін дії даного кредитного договору продовжено на строк до 21.05.2014 р.; п. 2.4 викладено у новій редакції (графік повернення кредиту); п. 2.1.2. викладено у новій редакції (щодо забезпечення).

Додатковою угодою № 14 від 13.06.2012 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. п. 2.1.2. даного Договору викладено у новій редакції (щодо забезпечення.

Додатковою угодою № 15 від 11.12.2012 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. передбачено перенесення сплати процентів нарахованих за користування кредитними коштами за період з 27.10.2012 р. по 26.11.2012 р. за Кредитним договором на строк по 17.12.2012 року включно.

Додатковою угодою № 16 від 08.02.2013 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. передбачено перенесення сплати процентів нарахованих за користування кредитними коштами за період з 27.12.2012 р. по 26.01.2013 р. за Кредитним договором на строк по 15.02.2013 р. включно.

Додатковою угодою № 17 від 07.03.2013 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. передбачено перенесення сплати процентів нарахованих за користування кредитними коштами за період з 27.01.2013 р. по 26.02.2013 р. за Кредитним договором на строк по 1503.2013 р. включно.

Додатковою угодою № 18 від 05.04.2013 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. передбачено перенесення сплати процентів нарахованих за користування кредитними коштами за період з 27.02.2013 р. по 26.03.2013 р. за Кредитним договором на строк по 15.04.2013 р. включно.

Додатковою угодою № 19 від 30.04.2013 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. п. 2.7. викладено у новій редакції (порядок сплати процентів).

Додатковою угодою № 20 від 30.05.2013 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. передбачено сплату комісії за внесення змін до кредитного договору.

Додатковою угодою № 21 від 14.10.2013 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. передбачено: нову редакцію п. 2.4. (щодо повернення кредиту); доповнено Кредитний договір п. 4.2.11 (вимоги до звітності позичальника); доповнено Кредитний договір п. 4.2.12 (вимоги про необхідність надання документів щодо нерухомості, переданої Банку в іпотеку); збільшення процентної ставки на 2 процентні пункти з 01.04.2014 р. до виконання умов, що передбачені п. 4.2.12. Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. .

Додатковою угодою № 22 від 26.12.2013 р. до Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. передбачено: починаючи з 26.12.2013 р. п. 4.2.11 Статті 4 Кредитного договору (вимоги до звітності позичальника) втратив чинність, відповідно п. 4.2.12 Статті 4 Кредитного договору, вважати п. 4.2.11 Кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» свої зобов'язання за Кредитним договором № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. щодо надання кредитних коштів виконало в повному обсязі, надавши Позичальнику - Приватному акціонерному товариству «Ю.Ф.СІ.», за його заявою, грошові кошти, що підтверджується платіжним дорученням іноземній валюті № 60 від 26.11.2007 р. на суму 2 000 000,00 доларів США, меморіальним валютним ордером № 012 від 26.11.2007 р., та розпорядженням відділу по обслуговуванню рахунків в іноземних валютах.

Проте, Приватне акціонерне товариство «Ю.Ф.Сі» свої зобов'язання до Кредитним договором № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів виконав неналежним чином, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість станом на 29.09.2014 р. в розмірі 2 000 000,00 доларів США, які становлять суму Кредиту, та 87 506,85 грн. доларів США процентів за користування Кредитом.

Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» направило на адресу Приватного акціонерного товариства «Ю.Ф.СІ.» лист-претензію (вих. № 1019/3/046-кв від 02.06.2014 р.) з вимогою погасити заборгованість. Однак, Приватне акціонерне товариство «Ю.Ф.СІ. залишило дану претензію без відповіді та реагування.

Між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» (надалі - Кредитор, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бат Трейд Ліга» (надалі - Поручитель) було укладено Договір поруки № 21-11-980-KL-Р від 26.12.2013 р. (надалі - Договір поруки), відповідно до умов якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання боргових зобов'язань Позичальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.Ф.СІ.» за Кредитним договором.

Договором поруки забезпечуються вимоги Банку щодо сплати Позичальником (в тому числі повного виконання) його боргового зобов'язання у розмірі, валюті, строки та порядку, встановленому Кредитним договором. Зокрема Договором поруки забезпечуються вимоги Банку щодо: повернення суми кредиту, наданої Позичальнику згідно Кредитного договору (п. п. (а) п. 1.2. Договору поруки); сплата процентів за користування кредитом за Кредитним договором здійснюється у розмірі, валюті, строки та порядку, передбачені Кредитним договором (п. п. (б) п. 1.2. Договору поруки); сплата пені, штрафу, неустойки у випадку невиконання та/або неналежного виконання Позичальником боргових зобов'язань, передбачених умовами Кредитного договору (п. п. (в) п. 1.2. Договору поруки).

Пунктом 1.6. Договору поруки передбачено, що у разі порушення Боржником зобов'язань, передбачених Кредитним договором, Поручитель та Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 1.7. Договору поруки, гарантією Поручителя є те, що Поручитель підтверджує, що він ознайомлений з положеннями Кредитного договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. цілком розуміє їх зміст, умови та згоден виступити Поручителем за борговим зобов'язанням Позичальника.

У зв'язку з наявністю простроченої заборгованості за Кредитним договором та настанням строку повернення кредитних коштів в повному обсязі, на виконання п. 3.1. Договору поруки, Банк направив Поручителю 10.06.2014 р. вимогу про усунення порушення (вих. № 1177/1/046-кв.) щодо погашення заборгованості за Кредитним договором. Однак, поручитель залишив дану вимогу без відповіді та реагування.

За таких обставин Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Ю.Ф.Сі» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бат Трейд Ліга» про солідарне стягнення 2 287 776,36 доларів США, що еквівалентно 29 532 431,46 грн., з яких:

- заборгованість за основною сумою кредиту - 2 000 000,00 доларів США, що еквівалентно 25 817 586,00 грн.;

- заборгованість за процентами - 87 506,85 доларів США, що еквівалентно 1 129 607,82 грн.;

- пеня за прострочення сплати кредиту - 159 671,23 доларів США, що еквівалентно 2 061 162,85 грн.;

- пеня за прострочення сплати процентів - 8 066,65 доларів США, що еквівалентно 104 130,71 грн.;

- 3 % річних - 22 531,63 доларів США, що еквівалентно 290 856,15 грн.;

- штраф за невиконання п. 4.2.6. Кредитного договору (неподання до Банку щоквартальної фінансової звітності (ф. № 1, Ф. № 2) - 10 000,00 доларів США, що еквівалентно 129 087,93 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 55 Господарського процесуального кодексу України, у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається в іноземній валюті та у карбованцях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення в сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Таким чином, для застосування до боржника відповідальності у вигляді стягнення пені, вона має бути передбачена законом або договором.

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за Кредитом та/або строків сплати процентів за Кредитом та/або комісій Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена п. 1.1.3. цього Договору, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

При розрахунку неустойки приймаються: рік - 365 днів, місяць - рівний календарній кількості днів.

Відповідно до п. 7.2. Договору, у разі виявлення фактів нецільового використання Кредиту (в повному обсязі або частково) Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку у розмірі 10 (десять) відсотків від суми Кредиту, використаного не за цільовим призначенням.

Згідно з п. 7.3. Договору, Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку в розмірі 0,5 відсотків від суми фактичного залишку заборгованості за Кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником п.п. 4.2.6., 4.2.7. цього Договору за кожний факт порушення.

У відповідності до п. 7.4. Договору, Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку в розмірі 5 (п'ять) відсотків від суми залишку заборгованості за Кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником п. п. 4.2.4., 4.2.5., 4.2.8. - 4.2.10. цього договору за кожний факт порушення.

Пунктом 4.2.6. Договору визначено, що Позичальник зобов'язується надавати Банку всі необхідні документи для здійснення перевірки цільового використання Кредиту, аналізу фінансового стану Позичальника, зокрема, щоквартально до 25 числа місяця, наступного за звітним кварталом, надавати Банку фінансову інформацію, пов'язану з діяльністю Позичальника у звітному кварталі (в тому числі баланс (форму № 1), звіт про фінансові результати (форму № 2), щорічно до 20 лютого наступного за звітним роком надавати Банку фінансову інформацію, пов'язану з діяльністю Позичальника у звітному році (в тому числі баланс (форму № 1), звіт про фінансової результати (форму № 2), а також в строк до 7 числа поточного місяця надавати Банку довідки з інших банків, в який у Позичальника відкриті поточні рахунки та/або існує кредитна заборгованість, про фактичні обороти і стан заборгованості (по сумі кредиту, процентам та штрафним санкціям) за попередній місяць, а також інші документи на вимогу Банку.

Неустойки, передбачені цією статтею договору, підлягають сплаті на письмову вимогу Банку за реквізитами, вказаними банком (п. 7.5. Договору).

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, перерахувавши Приватному акціонерному товариству «Ю.Ф.СІ.» за Кредитним договором № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. кредитні кошти у розмірі 2 000 000,00 грн., тоді як Позичальник свої зобов'язання за даним Кредитним договором належним чином не виконав.

Відповідачі - Приватне акціонерне товариство «Ю.Ф.СІ.» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Бат Трейд Ліга», жодних обґрунтованих заперечень та належних доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві, суду не надали.

Дослідивши наданий Публічним акціонерним товариством «Брокбінесбанк» розрахунку позовних вимог, господарський суд встановив, що при здійсненні розрахунку Банк припустився помилок, щодо визначення заборгованості у гривневому еквіваленті, оскільки невірно застосував курс Національного Банку України за 1 долар США станом на 29.09.2014 р. При розрахунку було застосовано курс у розмірі 12,908793 грн. за 1 долар США, який мав місце 26.09.2014 р., тоді як 29.09.2014 р. курс НБУ за 1 долар США становив - 12,908176 грн.

Враховуючи наведене, господарським судом було виконано власний розрахунок гривневого еквіваленту заборгованості за Кредитним договором № 34-07-840-К від 22.11.2007 р., відповідно до якого заборгованість за основною сумою кредиту становить - 2 000 000,00 доларів США, що еквівалентно 25 816 352,00 грн.; заборгованість за процентами - 87 506,85 доларів США, що еквівалентно 1 129 553,82 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 159 671,23 доларів США, що еквівалентно 2 061 064,34 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 8 066,65 доларів США, що еквівалентно 104 125,74 грн.; 3 % річних - 22 531,63 доларів США, що еквівалентно 290842,45 грн.; штраф за невиконання п. 4.2.6. Кредитного договору (неподання до Банку щоквартальної фінансової звітності (ф. № 1, Ф. № 2) - 10 000,00 доларів США, що еквівалентно 129 081,76 грн.

Таким чином, оцінивши всі надані докази та пояснення в їх сукупності, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а відповідачі - Приватного акціонерного товариства «Ю.Ф.СІ.» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Бат Трейд Ліга» в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростували та не довели суду належними та допустимими доказами належного виконання ними своїх зобов'язань, то позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про солідарне стягнення з Приватного акціонерного товариства «Ю.Ф.СІ.» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бат Трейд Ліга» заборгованості за Кредитним договором № 34-07-840-К від 22.11.2007 р., визнається судом таким, що підлягає задоволенню частково у розмірі 2 287 776,36 доларів США, що еквівалентно 29 531 019,90 грн. (з яких: заборгованість за основною сумою кредиту становить - 2 000 000,00 доларів США, що еквівалентно 25 816 352,00 грн.; заборгованість за процентами - 87 506,85 доларів США, що еквівалентно 1 129 553,82 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 159 671,23 доларів США, що еквівалентно 2 061 064,34 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 8 066,65 доларів США, що еквівалентно 104 125,74 грн.; 3 % річних - 22 531,63 доларів США, що еквівалентно 290842,45 грн.; штраф за невиконання п. 4.2.6. Кредитного договору (неподання до Банку щоквартальної фінансової звітності (ф. № 1, Ф. № 2) - 10 000,00 доларів США, що еквівалентно 129 081,76 грн.).

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.Ф.СІ.» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Бат Трейд Ліга», та стягуються в доход Державного бюджету України

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 44, 49, 75, ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Ю.Ф.СІ.» (02140, м. Київ, проспект М. Бажана, 10-А, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бат Трейд Ліга» (04050, м. Київ, вулиця Білоруська, 28, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (03057, м. Київ, проспект Перемоги, 41, ) заборгованість по Кредитному договору № 34-07-840-К від 22.11.2007 р. у розмірі 2 287 776 (два мільйони двісті вісімдесят сім тисяч сімсот сімдесят шість) доларів США 36 центів США, що еквівалентно 29 531 019 (двадцять дев'ять мільйонів п'ятсот тридцять одна тисяча дев'ятнадцять) грн. 90 коп. (з яких: заборгованість за основною сумою кредиту становить - 2 000 000,00 доларів США, що еквівалентно 25 816 352,00 грн.; заборгованість за процентами - 87 506,85 доларів США, що еквівалентно 1 129 553,82 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 159 671,23 доларів США, що еквівалентно 2 061 064,34 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 8 066,65 доларів США, що еквівалентно 104 125,74 грн.; 3 % річних - 22 531,63 доларів США, що еквівалентно 290842,45 грн.; штраф за невиконання п. 4.2.6. Кредитного договору (неподання до Банку щоквартальної фінансової звітності (ф. № 1, Ф. № 2) - 10 000,00 доларів США, що еквівалентно 129 081,76 грн.)

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Ю.Ф.СІ.» (02140, м. Київ, проспект М. Бажана, 10-А, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бат Трейд Ліга» (04050, м. Київ, вулиця Білоруська, 28, ) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 09.02.15.

Головуючий суддя Ващенко Т.М.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Суддя Домнічева І.О.