КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" лютого 2015 р. Справа №10-14/132

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Ільєнок Т.В.

Яковлєва М.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.01.2015 р.

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

на дії Державної виконавчої служби

у справі № 10-14/132 (суддя Гура І.І.)

за позовом Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ

до Відкритого акціонерного товариства "Черкасиобленерго", м. Черкаси

про стягнення 166 218 394,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.01.2015 р. у справі №10-14/132 задоволено повністю скаргу боржника на дії Державної виконавчої служби України, визнано дії Державної виконавчої служби України щодо винесення постанов від 23.10.2014 про поновлення виконавчого провадження та про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 11215294,30 грн. незаконними, скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 23.10.2014 про поновлення виконавчого провадження, скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 23.10.2014 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 11215294,30 грн.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Державна виконавча служба України звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні скарги ПАТ "Черкасиобленерго" в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі у зв'язку з тим, що Державна виконавча служба України є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України, а законодавством передбачені стислі строки подачі апеляційних скарг на судові рішення.

Зазначене клопотання про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 3 і 4 Закону України "Про судовий збір" визначено об'єкти справляння судового збору та його розміри.

У здійсненні господарського судочинства цей збір справляється за подання: позовної заяви (майнового і немайнового характеру); заяви про вжиття запобіжних заходів; заяви про забезпечення позову; апеляційної і касаційної скарг на ухвали і рішення суду; заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; заяви про скасування рішення третейського суду; заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" із змінами і доповненнями, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що фактичне посилання апелянта на складнощі у порядку сплати судового збору державними установами не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та додані до неї документи підлягають поверненню скаржнику без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 ГПК України.

Згідно ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Державної виконавчої служби України про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

2. Повернути Державній виконавчій службі України апеляційну скаргу з доданими до неї документами без розгляду.

3. Матеріали справи №10-14/132 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Т.В. Ільєнок

М.Л. Яковлєв