ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.02.15р. Справа № 904/2963/14
За позовом Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця Єремєєвої Ганни Давидівни, м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення збитків в сумі 35 530 грн. 93 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Плахотній С.В., дов. № 7 від 12.01.15р.;

від відповідача: Єремєєва Г.Д. ФОП ;

від третьої особи: Євстигнеєв А.О., дов. №9 від 12.01.15р.

СУТЬ СПОРУ:

У травні 2014 року Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради звернувся до господарського суду з позовом до фізичної особи - підприємця Єремєєвої Ганни Давидівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради про розірвання договору оренди, виселення та стягнення 35 530 грн. 93 коп.

Рішенням господарського суду від 29.05.2014р. у справі № 904/2963/14, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2014р., позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з фізичної особи-підприємця Єремєєвої Ганни Давидівни на користь Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради до міського бюджету збитки у сумі 35 530 грн. 93 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 263 грн. 00 коп., розірвано договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 228-УКВ/09 від 01.09.2009р., укладений між Управлінням комунальної власності Дніпропетровської області та фізичною особою-підприємцем Єремєєвою Ганною Давидівною, фізичну особу-підприємця Єремєєву Ганну Давидівну виселено з нежитлових приміщень загальною площею 48,6 кв.м. (у тому числі магазин - 36,7 кв.м, ґанок - 11,9 кв.м), що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 60 бл. 1 на першому поверсі 16-ти поверхового будинку на користь Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.11.2014р. постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2014р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2014р. у справі № 904/2963/14 скасовані в частині стягнення збитків у розмірі 35 530 грн. 93 коп. Справу в означеній частині вимог направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду від 28.11.2014р. справу № 904/2963/14 в частині стягнення з відповідача збитків у розмірі 35 530 грн. 93 коп. прийнято до провадження та призначений її розгляд у судовому засіданні.

Позивач надав письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, фізична особа - підприємець Єремєєва Г.Д. має основний вид діяльності, згідно з класифікатором видів економічної діяльності 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Наявність ліцензії на право продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, основний вид діяльності відповідача, акт, складений за результатами перевірки орендованого приміщення, в сукупності підтверджують факт продажу відповідачем товарів підакцизної групи в орендованому приміщенні. Одночасно, зазначає, що в порядку ст. 33 ГПК України, відповідач повинна довести належними доказами обставини щодо нездійснення торгівлі підакцизними товарами, на які вона посилається. Просив задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків у заявленій сумі у повному обсязі.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, у відзиві на позов та додаткових поясненнях зазначає, що акт обстеження від 16.12.13р., на який посилається позивач, складений за відсутності відповідача та у період, коли магазин не працював, у зв'язку із підготовкою до планового ремонту, про що свідчить заява відповідача до податкової про зупинення дії торгового патенту № 621985 та відповідь ДПІ у Бабушкінському районі про припинення дії вказаного патенту з 01.09.13р. Крім того, оформлення відповідачем ліцензії на право продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, дія якої станом на час проведення перевірки закінчилася, ніяким чином не підтверджує факт торгівлі відповідачем підакцизними товарами у спірному приміщенні у визначений позивачем період, оскільки вказана ліцензія надає таке право, а не зобов'язує здійснювати продаж. Вважає, що позивачем не доведено спричинення йому збитків у заявленій сумі та не надано належних доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин. Просив в позовних вимогах про стягнення з відповідача збитків відмовити.

Третя особа письмових пояснень по суті позовних вимог не надала. В судовому засіданні представник третьої особи підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідача завдані Департаменту збитки у розмірі 35 530 грн. 93 коп.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 23.12.2014р. по 22.01.2015р., з 22.01.2015р. по 29.01.2015р., з 29.01.2015р. по 06.02.2015р.

В порядку ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1.1 Положення про Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, в редакції затвердженій рішенням Дніпропетровської міської ради VІ скликання від 15.12.10р. № 12/5, Департамент прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, згідно з рішенням міської ради від 01.12.10р. № 3/3, є виконавчим органом Дніпропетровської міської ради і правонаступником прав та обов'язків земельного управління Дніпропетровської міської ради та управління комунальної власності Дніпропетровської міської ради в зв'язку з їх реорганізацією шляхом злиття та приєднання юридичного управління департаменту забезпечення діяльності міської ради - апарату Дніпропетровської міської ради.

Згідно з п. 1.1 Положення про Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, в редакції затвердженій рішенням Дніпропетровської міської ради VІ скликання від 26.06.2013р. № 37/36, Департамент прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, згідно з рішенням міської ради від 30.01.2013р. № 29/13, від 27.03.2013р. № 22/33, від 24.04.2013р., є виконавчим органом Дніпропетровської міської ради і правонаступником прав та обов'язків (у тому числі майнових, фінансових, немайнових та корпоративних) управління охорони культурної спадщини Дніпропетровської міської ради в зв'язку з його реорганізацією шляхом приєднання до Департаменту.

01.09.2009р. між управлінням комунальної власності Дніпропетровської міської ради та фізичною особою-підприємцем Єремєєвою Г.Д. укладено договір № 228-УКВ/09 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста (надалі - Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого, з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.07р. № 41/11 із змінами та доповненнями передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно - нежитлове приміщення загальною площею 48,6 кв.м у тому числі (магазин - 36,7 кв.м, ґанок - 11,9 кв.м) розміщене за адресою: м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 60 бл. 1 на першому поверсі 16-ти поверхового будинку, вартість якого, згідно з незалежною оцінкою становить 357 480 грн. без ПДВ, що перебувають на балансі КЖЕП "Південне" (балансоутримувач), для використання під розміщення магазину з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи. Використання об'єкту оренди не за цільовим призначенням забороняється.

Згідно з п. 3.2. Договору розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору, становить 2 407,00 грн. без ПДВ / базова за липень місяць 2009 рік./. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується орендарем на рахунок балансоутримувача. Орендна плата за перший місяць оренди коригується на індекс інфляції, починаючи з серпня місяця 2009 року. У платіжному дорученні обов'язково повинно бути зазначено номер договору оренди, дату укладання та назву орендаря.

Пунктом 3.3. Договору визначено, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує:

- 50% від загальної суми орендної плати до загального фонду міського бюджету м. Дніпропетровська на розрахункові рахунки, які відкриті управліннями Державного казначейства за місцем реєстрації орендаря, як платника податків та зборів, в районних податкових інспекціях м. Дніпропетровська, відповідно з кодом бюджетної класифікації 22080401 у розмірі 1 203,50 грн.;

- 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 1 203,50 грн. на рахунок балансоутримувача об'єкта оренди.

Згідно з п. 9.1. Договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з умовами цього договору та чинним законодавством України.

Пунктом 9.8. Договору передбачено, що у разі невиконання або порушення однією зі сторін умов цього Договору та з інших підстав, передбачених законодавством, цей договір може бути розірвано достроково за погодженням сторін та/або на вимогу однієї із сторін за рішенням суду.

В п. 10.1. Договору зазначено, що цей Договір діє з 01.09.2009р. до 01.09.2011р. включно.

У п. 10.2. Договору зазначено, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, на переукладання договору оренди на новий термін. Умови договору оренди на новий строк встановлюється за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо умов договору переважне право відповідача на переукладання договору припиняється.

Пунктом 10.3. Договору передбачено, що у разі відсутності протягом одного місяця заяви від орендаря про переукладання договору оренди на новий термін після отримання листа від орендодавця про закінчення терміну дії договору, договір оренди вважається припиненим з наслідками, передбаченими п. 5.5. цього договору.

01.09.2009р. на виконання умов вищезазначеного Договору між орендодавцем, відповідачем та балансоутримувачем підписаний акт приймання - передачі, відповідно до умов якого орендодавець передав, а відповідач прийняв об'єкт оренди в комплекті та у стані, що відповідають істотним умовам договору оренди.

01.09.2009р. між сторонами було укладено Додаткову угоду до Договору оренди, відповідно до якої сторони домовились доповнити Договір оренди пунктом 3.2.1., виклавши його у наступній редакції: "3.2.1. Орендна плата, визначена у п. 3.2. та п. 3.4. цього договору в період до 31.12.2009р. включно сплачується відповідачем в обсязі 45% встановленого розміру". Крім того, сторони визначили, що з 01.01.2010р. орендна плата сплачується відповідачем у повному обсязі відповідно до умов Договору оренди.

26.04.2010р. між вищезазначеними сторонами було укладено Додаткову угоду до Договору оренди, відповідно до умов якої сторони визначили, що термін змін щодо розміру орендної плати передбачений п. 3.2.1. Договору, внесений додатковою угодою від 01.09.2009р. вважати продовженим до 01.01.2011р. з дня внесення. З 01.01.2011р. орендна плата сплачується відповідачем у повному обсязі відповідно до умов Договору оренди.

31.12.2011р. між вищезазначеними сторонами було укладено Додаткову угоду до Договору оренди, відповідно до умов якої було змінено слова "... що перебуває на балансі КЖЕП "Південне" на слова "... що перебуває на балансі КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради".

Як зазначає позивач, на підставі направлення, виданого начальником Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області № 1749-13 від 15.11.13р. проведено ревізію законності використання земель міста та управління майном, що належить до територіальної громади міста в Департаменті корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради за період з 01.10.11р. по 01.10.13р., результати якої викладено в акті № 08-22/20 від 27.12.13р.

16.12.13р. ревізією було складено акт обстеження комунального майна територіальної громади, відповідно до якого встановлено, що відповідач використовує об'єкт оренди не за призначенням (для продажу товарів підакцизної групи).

Згідно відповіді Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № 5566/10/04-36-11 від 11.08.2014 р., згідно інформаційної бази даних ФОП Єремєєвої Г.Д. (ідент.№ ) управлінням видані в тому числі наступні ліцензії: на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, серія АГ 407254 рег.№ 21 терміном дії з 27.08.11р. по 27.08.12р. місце торгівельної діяльності : м. Дніпропетровськ вул. Запоріжське шосе , 60 корп.1; на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, серія АЕ 086919 рег.№ 16 терміном дії з 27.08.12р. по 27.08.13р. місце торгівельної діяльності: м. Дніпропетровськ вул. Запоріжське шосе , 60 корп.1 (т.1, а.с. 148-149).

Позивач зазначає про те, що відповідно до розрахунку недоотриманої орендної плати за використання нерухомого майна територіальної громади міста, внаслідок використання нерухомого майна відповідачем не за цільовим призначенням, зазначеним у вищевказаному Договорі оренди, міському бюджету завдано збитків у 2012 році на суму 21 337 грн. 23 коп. та у 2013 році на суму 14 193грн. 70 коп.

Таким чином, предметом нового розгляду даної справи є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача збитків у вигляді недоотриманої орендної плати у загальному розмірі 35 530 грн. 93 коп. у 2012-2013р.р., завданих позивачу внаслідок використання спірного орендованого приміщення відповідачем не за цільовим призначенням, визначеним в Договорі.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 773 Цивільного кодексу України, якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Однією з істотних умов договору є орендна плата, яка встановлюється згідно з методикою розрахунку орендної плати.

Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна затвердженою рішенням Дніпропетровської міської ради № 3/21 від 29.02.2012р. визначений розмір орендної ставки 18 % за використання комунального майна під розміщення торгівельний об'єктів з продажу непродовольчих товарів, алкогольних та тютюнових виробів.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України відшкодування збитків та моральної шкоди є одним із наслідків порушення зобов'язання.

Як зазначено в ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до приписів ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, визначений ст. 225 Господарського кодексу України, до складу якого в тому числі входять неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

В силу вимог цивільного законодавства для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення, а саме: протиправна поведінка особи; шкідливий результат такої поведінки (збитків); причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками; вина особи, яка заподіяла збитки.

Як вже зазначалось вище, пунктом 1.1 договору № 228 - УКВ/09 від 01.09.2009р. передбачено, що об'єкт оренди - магазин, розміщений за адресою місто Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 60 бл.1 був переданий фізичній особі-підприємцю Єремєєвій Г.Д. під розміщення магазину з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи.

Відповідно до п. 215.1 ст. 215 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010р. № 2755-IV до підакцизних товарів в тому числі належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків в сумі 35 530 грн. 93 коп. посилається на акт обстеження від 16.12.2013р., як на належний доказ використання відповідачем орендованого нежитлового приміщення не за цільовим призначенням.

Суд вважає факт використання відповідачем об'єкту оренди не за цільовим призначенням не доведеним, оскільки з матеріалів справи вбачається, що акт обстеження від 16.12.2013р. підписаний лише головою та членами комісії, тоді як підписи орендаря або ж інших працівників відповідача відсутні. Крім того, з вказаного акту не вбачається, чи був присутній відповідач чи інші працівники відповідача під час перевірки.

Крім того, суд не приймає в якості належного доказу здійснення відповідачем торгівлі алкогольними напоями у спірному орендованому приміщенні видані Головним управлінням Міндоходів у Дніпропетровській області ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями в магазині за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе , 60 корп.1 терміном дії з 27.08.2011 по 27.08.2013.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", ч. 3 ст. 14 Господарського кодексу України встановлено, що ліцензія - це документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання - ліцензіата на провадження зазначеного в ньому виду господарської діяльності протягом визначеного строку за умови виконання ліцензійних умов.

Таким чином, ліцензія надає право, проте не зобов'язує здійснювати господарську діяльність, а матеріали справи не місять належних доказів на підтвердження використання ФОП Єремєєвою Г.Д. вказаних ліцензій, оскільки лише факт їх видачі не є належним та допустимим доказом використання орендованого приміщення для розміщення в ньому магазину з продажу алкогольних напоїв.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин та як вбачається із документів, доданих до позовної заяви, позивачем не надано доказів на підтвердження протиправної поведінки відповідача, його вини, шкідливого результату такої поведінки та причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданими позивачу збитками у заявленій сумі.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради про стягнення з Фізичної особи-підприємця Єремєєвої Ганни Давидівни збитків в сумі 35 530 грн. 93 коп., відсутність підстав для стягнення з відповідача заявленої суми та, відповідно, підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено - 11.02.15р.