ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"12" лютого 2015 р.№ 916/617/15-г

Суддя Гуляк Г.І,., розглянувши матеріали вх. № 647/15 від 11.02.2015 року

За позовом: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1

До відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю „Група компаній "СПЕЦБУДТРАНС"

Про: стягнення 11 646, 23 гривень.

ВСТАНОВИВ: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою (вх. ГСОО №647/15 від 11.02.2015р.), в якій просить суд стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю „Група компаній "СПЕЦБУДТРАНС" заборгованість у розмірі 11 646,23 гривень.

Відповідно до п.3.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", повертаючи позовну заяву згідно з частиною першою статті 63 ГПК, господарський суд повинен зазначити у відповідній ухвалі всі підстави такого повернення, які наведені у цій частині і під які підпадає заява, що повертається.

Відповідно до положень ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У розумінні положень ст. ст. 1,2 Закону України „Про судовий збір" судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат, а платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Як встановлено судом, позовна заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 не містить належних доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі позивачем.

Згідно даних інформаційного листа Державної судової адміністрації України від 10.11.2011 р. № 12-6621/11 документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

З урахуванням положень п. 2.21. Постанови Пленуму ВГСУ „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року № 7 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як встановлено судом, до матеріалів позовної заяви додано ксерокопію платіжного доручення № 506 від 06.02.2015р. на суму 1827 грн., яке у відповідності до п.2.21. Постанови Пленуму ВГСУ від 21 лютого 2013 року № 7 не може вважатись належним доказом сплати судового збору.

Відсутність у матеріалах позовної заяви належних доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі позивачем засвідчує невиконання ним вимог ст.57 ГПК України та є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно до чинної редакції статті 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення з відповідним номером рекомендованого листа.

Між тим в п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, зазначено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Як встановлено судом, матеріали позовної заяви не містять належних доказів відправлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача.

Так, позивачем в підтвердження відправки копії позову з доданими документами відповідачу надано копію опису вкладення та копію фіскального чека №5307 від 11.02.2015р на покупку поштових послуг, на якому зазначено - „сума" - 0,00, та зазанчено лише директору ТОВ, тому суд доходить висновку, що відправлення взагалі не вудбулося.

Відтак зазначений фіскальний чек №5307 від 11.02.2015р та опис вкладеня не може бути належним доказом направлення відповідачу - Товариство з обмеженою відповідальністю „Група компаній "СПЕЦБУДТРАНС"копії позовної заяви і всіх доданих до неї документів.

Про відповідні наслідки недотримання позивачем приписів ГПК щодо необхідності відправки відповідачу копій всіх доданих до позову документів наведено в п. 3.5 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за яким у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява, відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України, підлягає поверненню без розгляду, яке не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. п. 4, 6 ч.1 ст.63, ст. 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (вх. ГСОО №647/15 від 11.02.2015р.) - повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява на 3-х аркушах з доданими документами на 21 аркушах.

Суддя Г.І. Гуляк