РІШЕННЯ

"11" лютого 2015 р.Справа № 921/1387/14-г/8
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

Розглянув справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", вул. Шевченка, 12, м. Київ, 1, 01001

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг", вул. Незалежності, 68, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, 48257;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бучацкий цукровий завод", вул. П. Тичини, 3, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область

про cтягнення 3 699 996,65 дол. США - заборгованість по кредиту та процентам, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США= 15,771363 грн) станом на 12.11.2014р. становить 58 353 990,27 грн та 588 653,29 грн - заборгованість по пені

За участі представників:

Позивача: Атаманюка Т.О. - головного юрисконсульта відділу позовної роботи управління судового представництва Департаменту проблемних активів Юридичної дирекції, довіреність №09-32/685 від 03.06.2013 р.

Відповідачів: не прибули

В судовому засіданні 24.12.2014 р. представнику позивача роз'яснено процесуальні права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ, надалі - позивач, звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг", с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, надалі - відповідач 1, та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бучацький цукровий завод", м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, надалі - відповідач 2, про стягнення солідарно 3 699 996,65 дол. США - заборгованість по кредиту та процентам, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США= 15,771363 грн) станом на 12.11.2014р. становить 58 353 990,27 грн та 588 653,29 грн - заборгованість по пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальником (відповідач 2 у даній справі) зобов'язань за Кредитним договором №20-1756/2-1 від 04.07.2014 р. щодо повернення отриманих кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Стверджено, що станом на 12.11.2014 року у Позичальника існує заборгованість в загальній сумі 3 699 996,65 дол. США ( заборгованість по кредиту та процентам), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США= 15,771363 грн) станом на 12.11.2014р. становить 58 353 990,27 грн та 588 653 грн 29 коп. (заборгованість по пені). Зазначено, що оскільки зобов'язання за Кредитним договором №20-1756/2-1 від 19.12.2011 р. забезпеченні договором поруки №20-1757/3-3 від 04.07.2014 р., який укладено між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг", як майновим поручителем Позичальника, у позивача відповідно до положень ЦК України та умов договору виникло право на звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 10.12.2014 р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 11:30 год. 24.12.2014 р.

Ухвалою суду від 24.12.2014 р. задоволено клопотання позивача, в порядку ст. 24 ГПК України, проведено заміну первісного відповідача 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бучацький цукровий завод", вул. П. Тичини, 3, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, 48400, на належного відповідача 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бучацкий цукровий завод", вул. П. Тичини, 3, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, ідентифікаційний код 37289287; розгляд справи призначено на 10:30 год. 15.01.2015 р.; явку повноважних представників сторін в судове засідання 15.01.2015 р. визнано обов'язковою.

В судовому засіданні 15.01.2015 р., в порядку ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 10:00 год. 11.02.2015 р., з викладених у відповідній ухвалі суду підстав.

В судове засідання 11.02.2015 р. повноважний представник позивача прибув, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з викладених у позовній заяві підстав.

Відповідачі явки своїх уповноважених представників в судове засідання 11.02.2015 р. не забезпечили, причин неприбуття не повідомили, витребовуваних ухвалою суду від 15.01.2015 р. документів не надали, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення - ухвали суду про відкладення розгляду справи від 15.01.2015р.

Таким чином, беручи до уваги, що явка відповідачів не визнавалась судом обов'язковою, брати участь у судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ст. 22 ГПК України, доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, справа розглядається без участі представників відповідачів, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні доводи та пояснення представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив наступне:

04 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", як Банком, з однієї сторони, та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бучацкий цукровий завод ", як Позичальником, з другої сторони, укладено Кредитний договір №20-1756/2-1 (далі - Кредитний договір), за умовами якого Банк зобов'язався надати Позичальнику Кредит (ліміт кредитної лінії) частинами з максимальним лімітом заборгованості 3 700 000 дол. США 00 центів, строком кредитування по 01.12.2014 р. включно (п.п. 2.1, 2.4 р. 2 Кредитного договору).

Банк надає Позичальнику кредит шляхом перерахування коштів з кредитного рахунку на поточний рахунок Позичальника. Перерахування Кредиту здійснюється на підставі заявок Позичальника не пізніше наступного банківського дня, за датою отримання заяви. Після надання Позичальнику кредитних коштів на суму, що вказана у п. 2.1 цього Договору, подальше кредитування не здійснюється. Датою видачі Кредиту вважається дата списання коштів з кредитного рахунку. Кредит вважається наданий у тій самій валюті, в якій кошти були списані з кредитного рахунку, незалежно від того чи фактично використав Позичальник Кредит, що перерахований на його поточний рахунок, у повному розмірі чи ні (п. п. 2.2-2.3 р. 2 Кредитного договору).

Відповідно до п. 2.5 р. 5 Кредитного договору, Позичальник зобов'язався використати Кредит на: поповнення оборотних коштів; придбання інвестиційних сертифікатів; погашення позики та/або фінансової допомоги; рефінансування прострочених відсотків та/або комісій, нарахованих по 30.06.20014 р. (включно) за кредитними лімітами згідно: Кредитного договору про відкриття невідновлювальної кредитної лінії №20-3530/2-1 від 19 грудня 2011 р., Кредитного договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №20-3531/2-1 від 19 грудня 2011 р.; Кредитного договору про відкриття мультивалютної не відновлювальної кредитної лінії №20-0591/2-1 від 06 березня 2013 р.

Згідно п. 11.1 р. 11 Кредитного договору, останній набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін.

Цей договір діє до повного повернення Позичальником Кредиту, сплати в повному обсязі процентів за користування Кредитом та повного виконання Позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього Договору (п. 11.3 р. 11 Кредитного договору).

На виконання умов Кредитного договору, за заявою Позичальника, поданою у відповідності до п. 2.2 Кредитного договору, Банк, згідно меморіального валютного ордеру №57742 від 04.07.2014р. перерахував кредитні кошти в сумі 3 522 009 дол. США 00 центів на визначений умовами укладеного Кредитного договору поточний рахунок ТзОВ "Бучацкий цукровий завод" - Позичальника за Кредитним договором (належним чином засвідчені копії Протоколу №03/07/14 від 03.07.2014 р. зборів учасників ТОВ "Бучацкий цукровий завод", листа Позичальника про надання кредиту від 03.07.2014 р., заявки Позичальника на видачу кредитних коштів, меморіального валютного ордеру №57742 від 04.07.2014 р., долучено до матеріалів справи).

Факт надання Банком та отримання відповідачем 2 кредиту в зазначеній сумі належним чином доведений; Позичальником та відповідачем 1 не оспорений.

Пп. 2.4.1 п. 2.4 р. 2 Кредитного договору сторони визначили графік зниження Позичальником кредитної заборгованості за кредитом, зокрема, до 30.09.2014 р. (включно) ліміт кредитної лінії - 3 700 000 дол. США, з 01.10.2014 р. - 2 500 000 дол. США, з 01.11.2014 р. - 1 300 000 дол. США, 01.12.2014 р. - 0 дол. США.

Згідно п. п. 4.1-4.2 р. 4 Кредитного договору, за користування Кредитом, Позичальник повинен сплачувати Банку Проценти. Проценти нараховуються до повного погашення заборгованості по Кредиту. За користування Кредитом в межах строку його погашення, Позичальник сплачує Проценти за користування Кредитом. У випадку прострочення Позичальником виконання зобов'язань по погашенню Кредиту, Банк нараховує Проценти за неправомірне користування Кредитом на частину Кредиту, що є простроченою до сплати та Проценти за користування Кредитом - на частину Кредиту, строк сплати якої не настав. Якщо проценти за неправомірне користування кредитом не встановлені Договором, Банк нараховує проценти за користування Кредитом до повного погашення заборгованості по Кредиту. Проценти за користування Кредитом встановлюються у розмірі 14,6 % (чотирнадцять цілих шість десятих процентів) річних. Проценти нараховуються та сплачуються у тій валюті, в якій надано Кредит. Нарахування та сплата процентів, а також зміна розміру процентної ставки відбувається у порядку та на умовах, передбачених Кредитним договором.

Пп. 4.2.1 п. 4.2 р. 4 Кредитного договору встановлено, що проценти за неправомірне користування Кредитом сплачуються Позичальником у випадку порушення строку повернення одержаного Кредиту (його частини), на частину Кредиту, що є простроченою до сплати, виходячи із процентної ставки у розмірі, що на 5 (п'ять) процентних пункти вище, ніж розмір Процентів за користування кредитом. Сторони домовились, що обов'язок Позичальника сплачувати Проценти за неправомірне користування кредитом не потребує додаткового укладення угод про внесення змін і відбувається на підставі виключно цього Договору. Після повернення (сплати) Позичальником простроченого до сплати Кредиту (або його частини), Позичальник продовжує сплачувати за користування Кредитом, строк сплати якого не є простроченим, проценти за користування Кредитом.

Проценти нараховуються Банком, починаючи з дати першого списання коштів з кредитного рахунку по день повного погашення Кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. Проценти нараховуються в Валюті Кредиту. При розрахунку Процентів по заборгованості в національній валюті використовується метод "факт/факт", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, по заборгованості в іноземній валюті використовується метод "факт/360", виходячи із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році. Банк нараховує Проценти на Кредит, кожного робочого дня на фактичний залишок заборгованості за Кредитом на кінець дня. Проценти , нараховані за поточний місяць, сплачуються щомісячно 1 (Першого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів, а при настанні дати сплати (повернення) Кредиту - в цю дату. Нарахування Процентів за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюється в останній робочий день перед такими вихідними та неробочими днями. При цьому сторони встановлюють, що зобов'язання Позичальника по сплаті нарахованих процентів не вважаються простроченими до 5 (П'ятого) числа місяця наступного за місяцем в якому відбулося нарахування процентів (кінцева дати сплати процентів). Проценти нараховані за останній календарний місяць терміну дії Кредиту, не вважаються простроченими протягом наступних 4 календарних днів з дати вказаної у п. 2.4 цього Договору. У випадку, якщо кінцева дата сплати Процентів припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, Позичальник зобов'язаний здійснити сплату процентів в останній робочий день напередодні (п. 4.3 р. 4 Кредитного договору).

Проте, як стверджує позивач та вбачається з матеріалів справи, Позичальник - ТзОВ "Бучацкий цукровий завод", всупереч договірним умовам, зобов'язання щодо вчасного повернення чергової частини кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитом у встановлених розмірах та строках виконував неналежним чином, суму кредиту повернув частково (07.07.2014р. - 16 000 дол. США), зобов'язання по сплаті відсотків за користування кредитом не виконував взагалі, внаслідок чого станом на 12.11.2014 року утворилась прострочена заборгованість по тілу кредиту в сумі 2 206 009,00 дол.США та по процентах за користування кредитом в сумі 174 976,67 дол. США (належним чином засвідчені банківські виписки з рахунку позичальника - в матеріалах справи).

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Оцінивши умови укладеного між сторонами Кредитного договору, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем 2 у справі виникли зобов'язання з кредитного договору, згідно якого, в силу ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад", якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статті 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1). Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Пп. 9.1 п. 9.1 р. 9 Кредитного договору визначено, зокрема, що невиконання або неналежне виконання Позичальником будь-яких умов цього Договору є негативною обставиною.

Пп. 8.3.3 п. 8.3 р. 8 Кредитного договору передбачено право Банку вимагати від Позичальника (незалежно від настання строку погашення Кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за цим Договором, зокрема, у випадках, коли має місце одна або декілька Негативних обставин, перелік яких наведений у п. 9.1 цього Договору.

Згідно пп. 9.2.2 п. 9.2 р. 9 Кредитного договору, Банк набуває право при виникненні обставин (хоча б однієї), передбачених п. 9.1 цього Договору, письмово повідомивши про це Позичальника, в односторонньому порядку вимагати від Позичальника достроково повернути виданий Позичальникові Кредит в повному обсязі, при цьому обов'язки Банку з надання Кредиту за цим Договором припиняються, а цей Договір між Сторонами вважається зміненим, як зазначено в цьому пункті договору. Позичальник зобов'язаний, незважаючи на інші положення цього Договору, виконати зазначену вимогу Банку і повернути отриманий Кредит в повному обсязі разом із нарахованою Платою за Кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку згідно цього Договору, в строк не пізніше 10 (десяти) Банківських днів з моменту отримання Позичальником відповідної вимоги.

Позичальник зобов'язується належним чином виконувати умови цього Договору. На вимогу Банку, незалежно від настання кінцевого строку повернення Кредиту, сплатити заборгованість за Кредитом, усі нараховані проценти, комісійні винагороди, неустойку та інші платежі за цим Договором, за умови настання обставин (негативні обставини), визначених у п. 9.1 цього Договору (пп. 8.2.1, 8.2.5 п. 8.2 р. 8 Кредитного договору).

У зв'язку із неналежним виконання Позичальником умов Кредитного договору, 12.09.2014р. Банк звертався до нього з вимогою за вих. №30-02/342 від 11.09.2014 р. про усунення порушень. Зокрема, повідомив останнього, що станом на 01.08.2014 р. заборгованість Позичальника по сплаті кредиту та відсотків за користування ним становить 3 545 841,15 дол. США та просив негайно з моменту отримання даної вимоги сплатити заборгованість за Кредитним договором №20-1756/2-1 від 04.07.2014 р. (належним чином засвідчені копії вимоги та докази її надіслання - опису вкладення у цінний лист від 12.09.2014 р. та фіскального чека №9007 від 12.09.2014 р., знаходяться в матеріалах справи).

Однак, як стверджує позивач, ТзОВ "Бучацький цукровий завод" дана вимога була залишена без відповіді та задоволення, що і зумовило Банк звернутись до суду з даним позовом.

Згідно розрахунку позивача, станом на 12.11.2014 р. заборгованість Позичальника за Кредитним договором №20-1756/2-1 від 04.07.2014 р. становить 3 699 996,65 дол. США, в т.ч. строкова заборгованість по кредиту - 1 300 000,00 дол. США, прострочена заборгованість по кредиту - 2 206 009,00 дол. США, прострочені проценти - 174 976,67 дол. США та проценти, нараховані за період з 01.11.2014 р. по 11.11.2014 р. - 19 010,67 дол. США.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 2 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання.

Відповідно до статті 1048 цього ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до статті 1053 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Позичальник, всупереч умов договору та вимог чинного законодавства, неналежним чином виконував зобов'язання щодо повернення чергової частини кредиту у строки, визначені пп. 2.4.1 п. 2.4 р. 2 Кредитного договору, відсотки за користування кредитними коштами не сплачував. Таким чином, у Банку виникло право вимагати дострокового повернення Кредиту, нарахованих процентів та штрафних санкцій.

Наявні в матеріалах справи банківські виписки з рахунку ТзОВ "Бучацкий цукровий завод" підтверджують що станом на 12.11.2014 р. заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором №20-1756/2-1 від 04.07.2015 р. становить 3 699 996,65 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.11.2014 р. (1 дол. США=15,771363 грн) становить 58 353 990 грн 27 коп., в т.ч. строкова заборгованість по кредиту - 1 300 000,00 дол. США, прострочена заборгованість по кредиту - 2 206 009,00 дол. США, прострочені проценти - 174 976,67 дол. США та проценти, нараховані за період з 01.11.2014 р. по 11.11.2014 р. - 19 010,67 дол. США.

Слід зазначити, що станом на день подання позову - 09.12.2014 р. настав і визначений п. 2.4 Кредитного договору строк виконання Позичальником зобов'язань по поверненню отриманих кредитних коштів в повному обсязі (01.12.2014 р.).

ТзОВ "Бучацкий цукровий завод" (Позичальник за Кредитним договором, відповідач 2 у даній справі) явки свого уповноваженого представника в судове засідання 11.02.2015 р. не забезпечив, не заперечив належними та допустимими доказами доводів позивача, як і не надав суду доказів належного виконання зобов'язань за Кредитним договором №20-1756/2-1 від 04.07.2014 р.

Окрім того, позивач стверджує, що за Позичальником, станом на 12.11.2014 р., рахується заборгованість по пені в загальній сумі 588 653 грн 29 коп., в т.ч. 508 164,65 грн - пеня за простроченим кредитом, нарахована за період з 01.10.2014 р. по 11.11.2014 р. та 80 488,64 грн - пеня за порушення строків оплати процентів, нарахована за період з 05.08.2014 р. по 11.11.2014 р.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Згідно з приписами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 10.2 Кредитного договору, за несвоєчасне повернення сум Кредиту та/або несвоєчасну сплату плати за Кредит Позичальник сплачує Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Законом України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

В п.1.12 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", з наступними змінами і доповненнями, зазначено, що господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається "до" настання певного терміну, то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну. Водночас, коли у тексті договору виконання грошового зобов'язання визначено поняттями "по" або "включно", то останнім днем виконання такого зобов'язання буде саме визначений день (абз. 2 п. 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 р.).

Судом розглянуто надані позивачем розрахунки штрафної санкції, за допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга" проведено перерахунок заявлених до стягнення сум в межах визначеного позивачем періоду та з урахуванням передбаченої п.4.3 р. 4 Кредитного договору умови щодо того, що "зобов'язання Позичальника по сплаті нарахованих процентів не вважаються простроченими до 5 (п'ятого) числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів (кінцева дати сплати процентів)".

Згідно проведеного судом перерахунку заявленої до стягнення суми пені за простроченим кредитом, нарахування останньої в сумі 508 164 грн 65 коп є правомірним.

Поряд із цим, згідно проведеного судом перерахунку заявленої до стягнення суми пені за простроченими процентами, правомірним є нарахування останньої в сумі 80 488,72 грн. Разом з тим, враховуючи диспозитивність судового процесу, а також те, що суд позбавлений права вийти за межі позовних вимог, до стягнення підлягає сума пені за простроченими процентами, визначена позивачем - 80 488 грн 64 коп. (розрахунок проведений судом знаходиться в матеріалах справи).

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

З матеріалів справи вбачається, що 04 липня 2014 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором "20-1456/2-1 від 04.07.2014 р., між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", як Кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг", як Поручителем, укладено договір поруки за №20-1757/3-3 (далі - Договір поруки), за умовами якого Поручитель, на засадах солідарного боржника, відповідно до умов цього Договору, у випадку невиконання та/або прострочення виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором по сплаті Кредитору: 1) заборгованості по наданому Кредиту в розмірі 3 700 000 дол. США 00 центів; 2) нарахованих за користування Лімітом кредитної лінії процентів в розмірі та в порядку, встановленому Кредитним договором; нарахованих за неправомірне користування Лімітом кредитної лінії процентів в розмірі та в порядку, встановленому Кредитним договором; при настанні умов, передбачених Кредитним договором, процентів у розмірі та у порядку, передбаченому Кредитним договором; комісійних винагород, передбачених Кредитним договором; 3) неустойки (штрафу, пені); 4) збитків завданих Кредиторові, понесених останнім внаслідок невиконання Позичальником умов Кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором зобов'язується виконати зобов'язання по сплаті вказаних вище і несплачених Позичальником сум Кредитору (п. 2.1 р. 2 Договору поруки).

Згідно п. 2.2 р. 2 Договору поруки, у випадку невиконання Позичальником зобов'язань, що випливають із Кредитного договору, Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що і Позичальник.

Відповідно до п. 2.3 р. 2 Договору поруки, Поручитель знайомий з умовами Кредитного договору №20-1756/2-1 від 04.07.2014 р.

Розділом 3 Договору поруки сторони погодили порядок пред'явлення вимоги за порукою та розрахунків. Зокрема, у випадку невиконання зобов'язань Позичальником у строки, визначені Кредитним договором, Кредитор зобов'язаний звернутися з письмовою вимогою на адресу Поручителя. Протягом 2-х робочих днів з моменту одержання письмової вимоги Кредитора, вказаної у п. 3.2 цього Договору, Поручитель зобов'язується повідомити Позичальника про одержання цього повідомлення. Виконання Поручителем зобов'язань за Кредитним договором повинно відбутися не пізніше 2 робочих днів з дати отримання Поручителем вимоги, направленої відповідно до п. 3.2 цього Договору. Виконання Поручителем зобов'язань перед Кредитором здійснюється шляхом перерахування суми вказаної заборгованості з будь-якого банківського рахунку, що належить Поручителю, або в інший незаборонений чинним законодавством України спосіб, у визначений цим договором термін (п. 3.4 цього Договору) на рахунки, відкриті Кредитором в ПАТ "Промінвестбанк", номери яких повинні бути вказані у порядку, передбаченому Договором.

П 5.4 р. 5 Договору поруки сторони погодили строк дії останнього - з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін до повного погашення зобов'язання за Кредитним договором, в забезпечення якого надано поруку, а також договорів про внесення змін до нього.

В судовому засіданні встановлено, що у зв'язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору та допущенням заборгованості за ним, 12.09.2014 року Банк надіслав на адресу Відповідача 1 (Поручителя) вимогу за №30-02/349 від 11.09.2014 р., в якій повідомив останнього, що станом на 01.08.2014 року Позичальником за Кредитним договором №20-1756/2-1 від 04.087.2014 р. не повернуто кредит та відсотки за користування ним, і, відповідно, заборгованість останнього складає 3 545 841,15 дол. США. Враховуючи наведене, керуючись положеннями Кредитного договору, договору поруки та ст. ст. 526,530 553, 554, 625 ЦК України, позивач просив ТзОВ "Мрія Агрохолдинг", як фінансового поручителя, за наведеним вище Кредитним договором, протягом двох днів з дати отримання вимоги сплатити Банку вказану вище суму заборгованості (належним чином засвідчені копії вимоги та докази її надіслання - опису вкладення у цінний лист від 12.09.2014 р. та фіскального чека №8994 від 12.09.2014 р., знаходяться в матеріалах справи).

Однак, як зазначає позивач, Поручителем вимогу №30-02/349 від 11.09.2014 р. залишено без відповіді та задоволення, зобов'язання за Договором поруки №20-1757/3-3 від 04.07.2014 р. не виконано.

В судове засідання 11.02.2015 р. повноважний представник ТзОВ "Мрія АгроХолдинг" не прибув, не заперечив належними та допустимими доказами доводів позивача, як і не надав суду доказів добровільного, повного та своєчасного виконання зобов'язань за Договором поруки №20-1757/3-3 від 04.07.2014 р.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у 7-денний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Згідно ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, обставини справи , які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем 2 (Позичальником) зобов'язань за Кредитним договором №20-1756/2-1 від 04.07.2015 р.; в судовому засіданні встановлено, що станом на 12.11.2014 р. заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором становить 3 699 996,65 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.11.2014 р. (1 дол. США=15,771363 грн) становить 58 353 990 грн 27 коп., в т.ч. строкова заборгованість по кредиту - 1 300 000,00 дол. США, прострочена заборгованість по кредиту - 2 206 009,00 дол. США, прострочені проценти - 174 976,67 дол. США та проценти, нараховані за період з 01.11.2014 р. по 11.11.2014 р. - 19 010,67 дол. США та 588 653 грн 269 коп. - пені (50 8164,65 + 80 488,64), що на станом на день розгляду справи ні Позичальник, ні Поручитель (відповідачі) не виконали своїх зобов'язань за Кредитним договором в заявлених позивачем сумах; беручи до уваги, що договір поруки чинний (порука не припинена), що відповідачами не спростовано доводів позивача, як і не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань, суд дійшов до висновку, що відповідачі несуть солідарний обов'язок щодо сплати заборгованості за Кредитним договором №20-1756/2-1 від 04.07.2014 р.

За даних обставин, позов ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про стягнення з відповідачів солідарно 3 699 996,65 дол. США - заборгованості по кредиту та процентам, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США= 15,771363 грн) станом на 12.11.2014р. становить 58 353 990,27 грн та 588 653,29 грн - заборгованості по пені є правомірним, обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 73 080 грн відшкодовуються позивачу за рахунок відповідачів солідарно.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 20, 22, 32-34, 43, 44, 49, 69, 75, 77, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг", вул. Незалежності, 68, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область (ідентифікаційний код 35218853) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бучацкий цукровий завод", вул. П. Тичини, 3, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область (ідентифікаційний код 37289287) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", вул. Шевченка, 12, м. Київ (ідентифікаційний код 00039002) заборгованість по Кредитному договору №20-1756/2-1 від 04.07.2014 р. у розмірі 3 699 996 дол. США 65 центів (заборгованість по кредиту та процентам), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=15,771363 грн) станом на 12.11.2014 р. становить 58 353 990 грн 27 коп., 588 653 грн. 29 коп. пені та 73 080 грн в повернення сплаченого судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання рішення).

4. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання), через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 16.02.2015 р.

Суддя І.М. Гирила