ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 р. Справа № 909/1416/14

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кавлак І.П., при секретарі судового засідання: Манів-Головецькій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал"

вул. Зелена, 64, Львів, 79017

до відповідача:Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківське спеціалізоване

управління механізації будівництва"

вул. Галицька, 33, с. Угринів, Тисменицький район,

Івано-Франківська область, 77423

про стягнення 28 750 грн. 35 коп. дебіторської заборгованості

За участю представників сторін:

від позивача: Гуковський П.В. - провідний юрисконсульт,

(довіреність № 01-1926 від 02.04.14);

від відповідача представники не з"явилися

ВСТАНОВИВ:

Львівське міське комунальне підприємство "Львівводоканал" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківське спеціалізоване управління механізації будівництва" про стягнення 28 750 грн. 35 коп. дебіторської заборгованості.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 23.12.14 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 22.01.15.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 22.01.15 розгляд справи відкладено на 10.02.15.

10.02.15, за участі представників сторін в судовому засіданні оголошено перерву до 19.02.15, про що повідомлено представників сторін під розписку.

19.02.15 представник відповідача в судове засідання не з»явився, відзиву на позов не надіслав; про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином; про що свідчить, наявне в матеріалах справи та підписане представником відповідача повідомлення про оголошення перерви (а.с. 37). 10.02.15 в судовому засіданні, представник відповідача виконання робіт позивачем не заперечував, проте позов вважав передчасним, оскільки, на його думку, право позивача не порушене, строк оплати виконаних робіт не настав. З наведених вище підстав, позов не визнає і просив суд в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, зважаючи на обмеженість строками розгляду справи, встановленими ст. 69 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

19.02.15 присутнім в судовому засіданні представником позивача підтримано позовні вимоги, вважаючи їх обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду № 05-508 від 19.12. 2011 року на виконання переврізок до житлових будинків та магістрального водогону по вул. Пасічній в м. Львові в частині оплати виконаних робіт згідно актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року (форма № КБ-2в), у зв»язку з чим у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в частині здійснення оплати за виконані роботи в сумі 28 750 грн. 35 коп.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно дослідивши фактичні обставини справи, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Договір підряду № 05-508 від 19.12. 2011 року на який посилається в обгрунтування позовних вимог позивач, відсутній в матеріалах справи, відповідачем на вимогу суду (ухвала від 22.01.15), не наданий. Слід зазначити, що в матеріалах справи наявна копія витягу журналу реєстрації господарських договорів Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" за період з 18.03.2011 по 28.11. 2011 року (а.с.39), в якому зареєстрований зазначений позивачем договір (оригінал журналу реєстрації господарських договорів Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" за період з 18.03.2011 по 28.11. 2011 року оглянуто судом в судовому засіданні 19.02.15). Позивачем також надана та долучена до матеріалів справи електронна версія договору № 05-508 (а.с. 40-41).

Як вбачається з матеріалів справи, в грудні 2011 року позивачем були виконані будівельні роботи на загальну суму 28 750 грн. 35 коп. Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року (типова форма № КБ-2в) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт, а саме:

актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року

на суму 8666 грн. 69 коп. (а.с.7-9);

довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року (а.с.10);

актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року

на суму 9281 грн. 76 коп. (а.с.11-12);

довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року (а.с.13);

актом №3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року

на суму 10801 грн. 90 коп. (а.с.14-15);

довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року (а.с.16).

Зазначені вище документи підписані та скріплені печатками юридичних осіб замовника та виконавця.

З огляду на вищевикладене, позивач шляхом виконання робіт за наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт, а відповідач шляхом прийняття виконаних робіт, вказаних у наявних в матеріалах справи актах приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року (типова форма № КБ-2в) та довідках про вартість виконаних будівельних робіт, відповідно створили певні права та обов'язки, які аналогічні цивільним правам та обов'язкам сторін за договором підряду, встановленими статтями 837-864 Цивільного кодексу України та статтею 321 Господарського кодексу України.

Статтею 175 ГК України визначено, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статей 202, 204 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно частин першої та другої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності із частиною першою статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За своєю правовою природою угода, яка відбулася між позивачем та відповідачем є договором підряду.

Частиною першою статті 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно приписів ч.4 ст. 879 ЦК України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Проте відповідач свої грошові зобов'язання перед позивачем з оплати виконаних робіт станом на час розгляду справи не здійснив.

Позивачем на адресу відповідача направлено листи-вимоги (вих.№ 12-6118 від 26.11.13 (а.с. 45); вих. № 12-6951 від 10.12.14 (а.с.43) щодо підписання актів звіряння та наявності заборгованості в сумі 28750 грн. 35 коп.(а.с.43); докази направлення відповідачеві листів наявні в матеріалах справи (а.с. 44, 46, 47). Проте, вимога щодо підписання актів звіряння залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Приписами ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Матеріали справи підтверджують укладення договору підряду у спрощений спосіб, шляхом підписання актів здачі-приймання виконаних робіт; цей договір є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов»язань. Отже, у позивача виникло право вимагати оплати виконаних робіт, а у відповідача виник обов'язок по їх оплаті.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 11.05.2012 у справі № 21/5005/14068/2011.

За наведених обставин та правових норм, заперечення відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Підписання актів здачі-приймання виконаних робіт свідчить про укладення договору підряду у спрощений спосіб і цей договір є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов»язань; заборгованість відповідача перед позивачем за виконані роботи в сумі в сумі 28 750 грн. 35 коп. на час прийняття рішення не сплачена, розмір вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, отже вимога про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 28 750 грн. 35 коп. обгрунтована та підлягає задоволенню.

Судовий збір за правилами ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст.124 Конституції України, ст.ст. 175, 181, 193 ГК України, ст.ст. 11, 202, 204, 205, 525, 526, 639, 837, 879 ЦК України, керуючись ст.ст. 4-3, 33, 43, 49, 75 ст. 82, ст.ст. 83-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" до Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківське спеціалізоване управління механізації будівництва" про стягнення дебіторської заборгованості в сумі 28 750 грн. 35 коп. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківське спеціалізоване управління механізації будівництва" (вул. Галицька, 33, с. Угринів, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77423; код 01272462) на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" ( вул. Зелена, 64, Львів, 79017; код 03348471) - заборгованість в сумі 28 750(двадцять вісім тисяч сімсот п"ятдесят)грн. 35 коп. та 1827(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.02.15

Суддя І.П. Кавлак

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Кавлак І. П. 24.02.15