РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"10" лютого 2015 р. Справа № 902/1326/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бучинська Г.Б.

судді Філіпова Т.Л. ,

судді Василишин А.Р.

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

від третіх осіб - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу відповідача на рішення господарського суду Вінницької області від 05.11.14 р. у справі № 902/1326/14

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей"

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

про стягнення 761598,25 грн. заборгованості по кредитному договору

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Приватбанк" (надалі - позивач) звернулось в господарський суд Вінницької області з позовною заявою до ТОВ "Прометей" (надалі - відповідач), за участю третьої особи ОСОБА_1, в якій просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 в сумі 761598,25 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, передати предмет іпотеки на період до його реалізації в управління позивачу та встановити спосіб реалізації предмету іпотеки.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 05.11.14 р. позов задоволено.

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду Вінницької області від 05.11.14 року у даній справі скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Відповідач стверджує, що на сайті ПАТ КБ "Приватбанк" виставлено для продажу комерційну нерухомість, а саме: лісопильний цех загальною площею 412 кв.м. за ціною 24849 грн. На думку відповідача, вказана ціна занижена, оскільки п. 12 Договору іпотеки № МКК-004/1 сторони визначили, що вартість предмету іпотеки складає 280000 грн.

На підтвердження доводів викладених в апеляційній скарзі, відповідачем надано звіт про оцінку майна № СК 1 від 17.01.15 р., з якого вбачається, що ринкова вартість об'єкта оцінки: нежитлової будівлі, лісопильного цеху, загальною площею 412,7 кв.м., що розташоване, за адресою: Вінницька обл., Крижопильський р-н, смт Крижопіль, АДРЕСА_1, складає без ПДВ: 495529 грн.

Третя особа у відзиві на апеляційну скаргу підтримав вимоги апеляційної скарги. Крім того, звернула увагу на те, що згідно звіту про оцінку майна від 17.01.15 р. вартість предмета іпотеки: лісопильного цеху, загальною площею 412,7 кв.м., становить 495529 грн., тоді як на сайті позивача значно занижена вартість даного майна.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, заперечив вимоги апеляційної скарги та стверджує, що скаржником не надано жодних доказів, що б спростовували законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Так, задовольняючи позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції визначив спосіб реалізації предмета іпотеки за іпотечним договором від 07.05.08 року, шляхом надання позивачу права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, з усіма правами, наданими актами чинного законодавства продавцю, зокрема: правом укладати від свого імені договір купівлі-продажу предмета іпотеки, правом замовляти та отримувати технічну документацію на предмет іпотеки, правом замовляти та отримувати висновок з оцінки предмету іпотеки, правом отримувати витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інших державних реєстрів, що містять інформацію про предмет іпотеки, правом направлення грошових коштів, отриманих за договором купівлі-продажу на погашення заборгованості за Кредитною угодою № МКК-004 від 07.05.2008 р. і Договором про видачу траншу № МКК-004 від 07.05.2008 р., та з іншими правами необхідними для здійснення продажу предмету іпотеки, - з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації, яка буде встановлена на підставі відповідної оцінки на час проведення продажу.

У відповідності до п. 9.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" у рішеннях про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (іпотеки) мають міститися дані, визначені в частині другій статті 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" і в частині першій статті 39 Закону України "Про іпотеку".

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

В узагальненнях судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин зазначено наступне: суди мають виходити з того, що ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі. Якщо при розгляді справи сторони з такою оцінкою погоджуються, то в суду немає підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то залежно від того, яка сторона її оспорює, вона зобов'язана довести інший його розмір.

Колегія суддів враховує, що п. 4.4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.14 р. № 1 "Про деякі питання вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів", якщо господарський суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в силу приписів статті 38, частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" у резолютивній частині рішення суду має бути встановлено та зазначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки.

З урахуванням положення частини шостої статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Водночас господарський суд за необхідності може згідно із статтею 41 ГПК вирішити питання про призначення у справі відповідної судової експертизи.

У випадку застосування процедури продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, навіть за наявності згоди сторін щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, початкова ціна такого продажу повинна бути встановлена на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності про оцінку майна, оскільки відповідно до частини другої статті 43 Закону України "Про іпотеку" початкова ціна продажу не може бути нижчою за 90 відсотків вартості майна, визначеної шляхом його оцінки.

Оскільки вартістю предмета іпотеки, зазначеному в іпотечному договорі відрізняється від вартості об'єкта іпотеки на сайті позивача та вартості визначеної у звіті оцінки майна, суд апеляційної інстанції, приходить до висновку про необхідність призначення у даній справі судової будівельно-технічної експертизу для визначення дійсної ринкової вартості предмета іпотеки, що потребує спеціальних знань.

Відповідно до ст. 41 ГПК України з метою роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Проведення судової експертизи доручається компетентним організаціям чи безпосередньо спеціалістам, які володіють необхідними для цього знаннями.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012р. № 4 (надалі - Постанова № 4), судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідно п.п. 3, 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» за змістом статті 101 ГПК апеляційний господарський суд, яким приймаються додаткові докази і перевіряється законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, вправі призначити судову експертизу на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку. На підставі пункту 5 статті 65 та пункту 1 частини другої статті 79 ГПК судову експертизу може бути призначено судом як у порядку підготовки справи до розгляду, так і в процесі розгляду. Відповідно до частини другої статті 41 ГПК учасники судового процесу вправі пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені експертом. Ці питання можуть бути запропоновані у позовній заяві, у відзиві або в окремому письмовому клопотанні сторони. Проте остаточне коло питань судовому експерту визначається господарським судом.

Згідно статті 5 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5), для визначення ринкової вартості нерухомого майна призначається будівельно-технічна експертиза.

Основними завданнями будівельно-технічної експертизи, у тому числі з визначення вартості нерухомого майна та майнових прав на нього, зокрема, є визначення різних видів вартості будівель, споруд, їх частин, а також іншого нерухомого майна.

Оскільки для вирішення спору по справі № 902/1326/14 необхідно визначити ринкову вартість майна, на яке позивач просить звернути стягнення (зокрема, для встановлення відповідності та співрозмірності позовних вимог предмету стягнення) для чого необхідні спеціальні знання, суд вважає за необхідне, за власної ініціативи призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському інституту науково-дослідних експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Згідно зі ст.79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Оскільки призначення судом експертизи, унеможливлює розгляд справи на час знаходження матеріалів справи в експертній установі, а відтак апеляційний суд зупиняє провадження у даній справі.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст. ст. 41-42, п. 1 ч. 2 ст. 79, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Призначити по справі № 902/1326/14 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6) поставивши перед експертами питання:

1) яка ринкова вартість нерухомого майна, а саме: лісопильного цеху, загальною площею 412,7 кв.м., що розташоване, за адресою: Вінницька обл., Крижопільський р-н, смт Крижопіль, АДРЕСА_1

2. Для проведення експертизи надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз справу № 902/1326/14.

3. Попередити експертів, про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

4. Витрати по проведенню експертизи покласти на позивача з наступним віднесенням витрат на винну сторону відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

5. Зобов'язати позивача звернутись до експертної установи за одержанням рахунку - фактури на здійснення попередньої оплати експертизи та надати Рівненському апеляційному господарському суду платіжні документи про оплату експертизи в місячний термін.

6. Зобов'язати сторін, у разі необхідності, подати на вимогу експертів всі документи, необхідні для проведення експертизи через Рівненський апеляційний господарський суд.

7. Провадження у справі № 902/1326/14 - зупинити до отримання з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз висновку експертизи, призначеної по даній справі.

8. Зобов'язати Київський науково - дослідний інститут судових експертиз, після закінчення експертизи, надіслати до Рівненського апеляційного господарського суду висновки з матеріалами справи № 902/1326/14 та документи, що підтверджують витрати, пов'язані з проведенням експертизи.

9. Копію ухвали надіслати учасникам процесу та до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.