РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015Справа №910/27693/14
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЄЛЛІОС ЛТД»

про стягнення 329 892 грн. 19 коп.

Представники:

від Позивача: Секістова Л.О. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЄЛЛІОС ЛТД» (надалі також - «Відповідач») про стягнення 329 892 грн. 19 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЄЛЛІОС ЛТД» (Покупець) було укладено Договір купівлі - продажу майна №783/03/14-12, відповідно до умов якого Продавець зобов»язався передати у власність Покупцеві майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Курортна, 4, а Покупець зобов»язався прийняти у власність і сплатити за нього вартість відповідно до умов, що визначені в цьому договорі. Об»єктами продажу є майно, перелік якого визначений Додатком №1 до цього Договору. Як зазначає Позивач, він належним чином виконав умови Договору, передавши Відповідачу Об»єкт продажу на загальну суму 292 516 грн. 77 коп., що підтверджується актами прийому - передачі предмета продажу, проте Відповідачем була здійснена лише часткова оплата на суму в розмірі 30 000 грн. 00 коп. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» в розмірі 262 516 грн. 77 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЄЛЛІОС ЛТД» 3% річних у розмірі 15 592 грн. 49 коп. та інфляційні у розмірі 51 782 грн. 93 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.12.2014 р. порушено провадження у справі № 910/27693/14, судове засідання призначено на 14.01.2015 р.

12.01.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 12.12.2014 року, які долучено до матеріалів справи.

14.01.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 12.12.2014 року не виконав.

Суд, ознайомившись з матеріалами та обставинами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Відповідача надати докази на підтвердження сплати заборгованості за Договором купівлі-продажу майна №783/03/14-12 від 01.08.2012 року.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні подав клопотання про продовження строків розгляду спору на 15 днів.

Суд відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання представника позивача, виходячи з того, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, а у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2015 року відкладено розгляд справи на 11.02.2015 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням Позивачем вимог ухвали суду про порушення провадження по справі, витребуванням додаткових доказів по справі, клопотанням представника позивача про продовження строків розгляду спору, продовжено строк розгляду спору на 15 днів.

10.02.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, які долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 11 лютого 2015 року представник Позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав позовні вимоги та доводи позовної заяви. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 14.01.2015 року у справі № 910/27693/14, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр», місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЄЛЛІОС ЛТД» є 04075, м.Київ, ВУЛИЦЯ КУРОРТНА, будинок 4.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/27693/14 направлялись за цією ж адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЄЛЛІОС ЛТД».

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 11 лютого 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЄЛЛІОС ЛТД» (Покупець) було укладено Договір купівлі - продажу майна №783/03/14-12, відповідно до умов якого Продавець зобов»язався передати у власність Покупцеві майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Курортна, 4, а Покупець зобов»язався прийняти у власність і сплатити за нього вартість відповідно до умов, що визначені в цьому договорі. Об»єктами продажу є майно, перелік якого визначений Додатком №1 до цього Договору.

Відповідно до п.2.1 Договору вартість Об»єкту продажу, що відчужується складає 292 516 грн. 77 коп., в тому числі ПДВ 48 752 грн. 78 коп.

Згідно з п. 2.2 Договору Покупець зобов»язується сплатити вартість Об»єкту продажу та суму ПДВ, вказані в п.2.1 цього Договору, у безготівковій формі до 01 лютого 2013 року на рахунок Продавця. Факт повного розрахунку та відсутність фінансових претензій за цим договором підтверджується відповідними оригіналами платіжних доручень.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що Передача Об»єкта продажу здійснюється за Актом прийому - передачі, який підписується між Продавцем та Покупцем протягом 20 робочих днів з дати підписання між Сторонами цього договору.

Цей Договір набирає чинності після підписання його представниками Продавця та Покупця, скріплення його тексту печатками сторін. (п.7.1 Договору)

Додатком №1 до Договору купівлі - продажу майна №783/03/14-12 від 01.08.2012 року Сторони узгодили перелік основних засобів, які підлягають передачі за вказаним договором на загальну суму 292 516 грн. 75 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору купівлі - продажу майна №783/03/14-12 від 01.08.2012 року Позивач передав у власність Покупцеві майно, а Відповідач у свою чергу прийняв вказане майно, що підтверджується Актами прийому - передачі предмета продажу №1 від 01.08.2012 р. на суму 4 898 грн. 88 коп., №2 від 01.08.2012 р. на суму 54 012 грн. 74 коп., №3 від 02.08.2012 р. на суму 59 817 грн. 38 коп., №4 від 03.08.2012 р. на суму 59 240 грн. 42 коп., №5 від 06.08.2012 р. на суму 57 509 грн. 59 коп., №6 від 07.08.2012 р. на суму 42 341 грн. 12 коп., №7 від 07.08.2012 р. на суму 14 696 грн. 64 коп., а загалом на суму в розмірі 292 516 грн. 77 коп.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем була здійснена лише часткова оплата на суму в розмірі 30 000 грн. 00 коп. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» в розмірі 262 516 грн. 77 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЄЛЛІОС ЛТД» 3% річних у розмірі 15 592 грн. 49 коп. та інфляційні у розмірі 51 782 грн. 93 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору купівлі - продажу майна №783/03/14-12 від 01.08.2012 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору купівлі - продажу майна №783/03/14-12 від 01.08.2012 року Позивач передав у власність Покупцеві майно, а Відповідач у свою чергу прийняв вказане майно, що підтверджується Актами прийому - передачі предмета продажу №1 від 01.08.2012 р. на суму 4 898 грн. 88 коп., №2 від 01.08.2012 р. на суму 54 012 грн. 74 коп., №3 від 02.08.2012 р. на суму 59 817 грн. 38 коп., №4 від 03.08.2012 р. на суму 59 240 грн. 42 коп., №5 від 06.08.2012 р. на суму 57 509 грн. 59 коп., №6 від 07.08.2012 р. на суму 42 341 грн. 12 коп., №7 від 07.08.2012 р. на суму 14 696 грн. 64 коп., а загалом на суму в розмірі 292 516 грн. 77 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Як встановлено Судом, Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЄЛЛІОС ЛТД» за Договором купівлі - продажу майна №783/03/14-12 від 01.08.2012 року була часткова сплачена заборгованість 03.06.2014 року в розмірі 30 000 грн. 00 коп., що підтверджується відповідним листом Відповідача за вих. №305 від 03.06.2014 року.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЄЛЛІОС ЛТД» перед Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» за Договором купівлі - продажу майна №783/03/14-12 від 01.08.2012 року становить 262 516 грн. 77 коп., що підтверджується Довідкою, виданою Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» та листом №305 від 03.06.2014 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЄЛЛІОС ЛТД» щодо підтвердження наявної заборгованості в розмірі 262 516 грн. 77 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Публічному акціонерному товариству «Акціонерна компанія «Київводоканал» в розмірі 262 516 грн. 77 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату вартості товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 262 516 грн. 77 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 02.02.2013 р. по 30.11.2014 р. у розмірі 15 592 грн. 49 коп. та інфляційні в розмірі 51 782 грн. 93 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за отриманий товар за Договором купівлі - продажу майна №783/03/14-12 від 01.08.2012 року за загальний період прострочки з 02.02.2013 р. по 30.11.2014 р. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 3% річних у розмірі 15 592 грн. 49 коп., як плати за користування чужими грошовими коштами в період прострочки виконання Відповідачем його грошового зобов'язання за загальний період з 02.02.2013 року по 30.11.2014 року.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов»язання в зв»язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних за загальний період з 02.02.2013 р. по 30.11.2014 р. у розмірі 51 782 грн. 93 коп. підлягають задоволенню у заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до статті 83 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений можливості виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЄЛЛІОС ЛТД» на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 262 516 грн. 77 коп., 3% річних в розмірі 15 592 грн. 49 коп. та інфляційні у розмірі 51 782 грн. 93 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЄЛЛІОС ЛТД» (04075, м.Київ, ВУЛИЦЯ КУРОРТНА, будинок 4, Ідентифікаційний код юридичної особи 37617424) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м.Київ, ВУЛ.ЛЕЙПЦИЗЬКА, будинок 1-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 03327664) заборгованість у розмірі 262 516 (двісті шістдесят дві тисячі п'ятсот шістнадцять) грн. 77 (сімдесят сім) коп., 3% річних у розмірі 15 592 (п'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто дві) грн. 49 (сорок дев'ять) коп., інфляційні у розмірі 51 782 (п'ятдесят одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 93 (дев'яносто три) коп. та судовий збір у розмірі 6 597 (шість тисяч п'ятсот дев'яносто сім) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 13 лютого 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин