Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" лютого 2015 р. Справа № 906/79/14.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Кудряшової Ю.В.

Розглянув скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ по справі за позовом: Прокурора м.Житомира в інтересах держави

До: 1) Житомирської міської ради (м. Житомир)

2) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Житомир)

про визнання незаконним та скасування п.1 в частині п.п. 15, 16 додатку 1 до рішення Житомирської міської ради №528 від 18.04.2013, визнання недійсним договорів купівлі - продажу, повернення приміщень

Присутні:

- прокурор: Рудченко М.М. - службове посвідчення №031534 від 23.01.2015;

- від відповідача-1: не з'явився;

- від відповідача-2 (заявника): ОСОБА_2 - довіреність від 05.08.2014.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 03.04.2014 року визнано незаконним та скасовано п.1 в частині п.п. 15, 16 додатку 1 до рішення Житомирської міської ради № 528 від 18.04.2013 "Про перелік об'єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають та не підлягають приватизації в 2013 році" в частині затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Житомира, що підлягають приватизації в 2013 році, до якого включено об'єкти нерухомості за адресою АДРЕСА_1. Також визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 24 кв. м. від 31.07.2013 зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №8074. Крім цього визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 9 кв. м. від 09.12.2013 зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №6780/165.

Згідно вищезазначеного рішення Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 необхідно повернути приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 24 кв. м. вартістю 73370,40грн. та приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 9 кв. м. вартістю 27528,00грн до комунальної власності територіальної громади м. Житомира.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.06.2014 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 на рішення господарського суду Житомирської області від 03.04.14 р. у справі № 906/79/14 задоволено. Апеляційну скаргу Житомирської міської ради на рішення господарського суду Житомирської області від 03.04.14 р. у справі № 906/79/14 задоволено. Рішення господарського суду Житомирської області від 03.04.14 р. у справі № 906/79/14 скасовано. Прийнято нове рішення. В задоволенні позовних вимог прокурора м.Житомира відмовити. Пункт 9 резолютивної частини рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.08.2014 року касаційну скаргу першого заступника прокурора Рівненської області задоволено. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 04 червня 2014 року у справі за №906/79/14 скасовано, залишено в силі рішення Господарського суду Житомирської області від 03 квітня 2014 року.

Стягнуто з Житомирської міської ради (10014, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2, м. Житомир, ідентифікаційний код 04053625) 930,79 грн. витрат зі сплати судового збору та з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2. ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 930,79 грн. витрат зі сплати судового збору на користь державного бюджету України (отримувач коштів УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача ГУ ДКСУ у м.Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 0007, код класифікації доходів бюджету 22030004, символ звітності банку 254)

Доручено Господарському суду Житомирської області видати відповідні накази.

28.08.2014 року на примусове виконання рішення господарського суду Житомирської області від "03" квітня 2014 р. та постанови Вищого господарського суду України від "06" серпня 2014 р. у справі № 906/79/14 видано накази.

29.01.2015 до суду надійшла скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, згідно якої просить визнати дії та рішення, а саме - вимогу про повернення приміщень незаконною і зобов'язати старшого державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ Мірошник І.М. задовольнити дані вимоги та усунути порушення або іншим шляхом поновити її порушені права, тобто винести постанову про закінчення виконавчого провадження по судовим наказам №906/79/14 від 28.08.2014.

Згідно з розпорядженням керівника апарату господарського суду Житомирської області від 29.01.2015р. №5/2015 проведено автоматичний розподіл зазначеної скарги у справі № 906/79/14, яку розподілено судді Кудряшовій Ю.В.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 02.02.2015 скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Представник відповідача-2 (заявника) в судовому засіданні вимоги скарги підтримав з підстав, викладених у даній скарзі, просив задовольнити в повному обсязі.

Прокурор вимоги скарги не визнав вважав, що остання є необґрунтованою та зауважив, що ФОП ОСОБА_1 перешкоджає виконанню рішення суду з надуманих підстав, а також зловживає правами, наданими ГПК України сторонам.

Додатково прокурор пояснив, що є підстави для реагування судом на дії ФОП ОСОБА_1 у вигляді направлення повідомлення прокурору про порушення відповідачем-2 (заявником) законності, що містять ознаки правопорушення, що передбачено ст. 90 ГПК України.

Відповідач-1 та Корольовський ВДВС Житомирського МУЮ не направив в судове засідання належним чином уповноважених представників, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться поштові повідомлення про отримання останніми ухвал господарського суду від 02.02.2015.

Відповідно до ч.2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника відповідача-2 (заявника) та прокурор, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

В скарзі скаржник просить визнати дії та рішення, а саме вимогу за вих. №26/3-30/454 від 21.02.2015 про повернення приміщень незаконною зобов'язати старшого державного виконавця Корольовського відділу ДВС Житомирського МУЮ Мирошник І. М. задовольнити її вимоги та усунути порушення або іншим шляхом поновити порушені права скаржника, а саме винести постанову про закінчення виконавчого провадження по судовим наказам № 906/79/14 від 28.08.2014 року.

Як підставу своїх вимог скаржниця зазначає, що державний виконавець вимагає звільнення даних приміщень загальною площею 24 кв. м та 9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1, але це є перевищення повноважень або невірне тлумачення рішення суду та судових наказів по рішенню.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, дане право підтверджується відповідними правовстановлюючими документами.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації.

Також відповідач-2 вважає, що формально набула право власності на дані приміщення в момент підписання договорів купівлі-продажу, що були предметом спору в суді, але право власності у неї так і не виникло на приміщення 9 кв. м. так як їй було відмовлено в державній реєстрації такого права, оскільки по даному приміщенню в реєстрі інший власник, а саме територіальна громада м. Житомира.

03.04.2014 року рішенням господарського суду Житомирської області по справі №906/79/14 позов прокурора задоволено, та визнано договори купівлі-продажу даних приміщень недійсними, тим самим прокурор своїми діями, а суд своїм рішенням повернув приміщення у комунальну власність територіальної громади м. Житомира, а відповідач-2 (заявник) автоматично позбулась права власності.

Отже, на думку заявника, рішення суду виконано в повному об'ємі і видавати судовий наказ в цій частині було не обов'язковим, а державним виконавцем відкривати виконавче провадження, так як вимоги виконані, а приміщення повернуто у власність територіальної громади.

Крім того, право власності у відповідача-2 (заявника) на приміщення в 9 кв. м. так і не виникло, а 24 кв. м. знаходиться у власності іншої особи. Тож ФОП ОСОБА_1 стверджує, якби договори купівлі-продажу були б дійсними, вона не має змоги повернути дані приміщення у власність територіальної громади м. Житомира, так як на 9 кв. м. право власності у неї і не виникло, а приміщення площею 24 кв. м. перебуває у власності у іншої особи.

Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

Оскільки рішення господарського суду Житомирської області від 03.04.14 у даній справі набуло законної сили з дня винесення Рівненським апеляційним господарським судом постанови від 04.06.2014, ОСОБА_1 мала достатній термін для його виконання, шляхом підписання між відповідачами актів приймання-передачі приміщень за адресою АДРЕСА_1.

Той факт, на який посилається скаржниця в заяві, що у неї не виникло права власності на приміщення 9 кв.м. у зв'язку з відмовою у держреєстрації такого права, не унеможливлює повернення приміщення шляхом підписання акту приймання - передачі.

Згідно ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ, а боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

У відповідності зі ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим законом. В даному випадку на підставі наказу господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 28.08.2014.

Згідно п.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України

Згідно п. 2 ст. 11 цього Закону державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції "Про проведення виконавчих дій" вимога державного виконавця є наслідком винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, обов'язок боржника виконати рішення господарського суду виник з моменту винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Щодо тієї обставини, що приміщення площею 24 кв. м. перебуває у власності у іншої особи, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься копія витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том 2 а.с. 232-233), з якого вбачається, що власником зазначеної нерухомості є ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу №144156 від 31.12.2013 року.

Тому господарським судом черговий раз зазначає, що боржником (заявником) продано приміщення по АДРЕСА_1, яке не можливо ідентифікувати як те саме приміщення, що було передано боржнику Територіальною громадою міста Житомир на підставі договору купівлі-продажу приміщення №8074 від 31.07.2013 року (який визнаний недійсним рішенням господарського суду від 03.04.2014 року), оскільки номера будинків в даному випадку не співпадають (в спірному договорі АДРЕСА_1, у витягу АДРЕСА_3).

За таких обставин суд вважає, що вимоги скарги необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню, а дії державного виконавця, проведеними у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що ФОП ОСОБА_1 систематично зловживає передбаченими ГПК України процесуальним правами з метою невиконання рішення суду у справі №906/79/14.

Так, ухвалою господарського суду Житомирської області від 28.10.2015 в задоволенні скарги фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на дії Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ відмовлено.

В послідуючому відповідачем-2 було подано до суду заяву про роз'яснення резолютивної частини рішення господарського суду Житомирської області від 03.04.2014, в задоволенні якої також відмовлено.

Крім вищенаведеного, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в січні 2015 знову подано скаргу на дії Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ. яка в свою чергу ґрунтується на тих же підставах, що і попередня.

Відповідно до ч. 4 ст. 90 ГПК України якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення, господарський суд надсилає про цей факт повідомлення прокурору або органу досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність повідомлення прокурора Житомирської області в порядку ст. 90 ГПК України про факт умисного невиконання та перешкоджання виконанню рішення у даній справі ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ відмовити.

2. Направити прокурору Житомирської області в порядку ст. 90 ГПК України повідомлення про факт умисного невиконання та перешкоджання виконанню рішення у даній справі ОСОБА_1

Суддя Кудряшова Ю.В.

Друк:

1 - в справу

2,3 - відповідачам (рек. з повід.);

4 - прокурору м. Житомира;

5 - Корольовському ВДВС Житомирського МУЮ (рек. з повід.)