РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 64/219 10.02.15 р.

За позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", що представлений

Відділенням "Київська регіональна дирекція" ВАТ ВТБ Банк

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканді"

про стягнення 173 023,50 доларів США та 82 945,92 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Карпінський С.В. за довіреністю № 174/11.5.2 від 18.04.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні судді господарського суду міста Києва Зеленіної Н.І. знаходилась справа № 64/219 за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", що представлений Відділенням "Київська регіональна дирекція" ВАТ ВТБ Банк до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканді" про стягнення заборгованості 2 260 107,07 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.10.2011 р. зупинено провадження у справі № 64/219 до вирішення по суті справи № 2-5294/2011 за позовом ПАТ "ВТБ Банк" до Котляр І.К. і Ковальчука Ю.О. про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка розглядається Святошинським районним судом міста Києва.

До господарського суду міста Києва надійшла копія ухвали Святошинського районного суду міста Києва у справі № 2-5294/2011 за позовом ПАТ "ВТБ Банк" до Котляр І.К. і Ковальчука Ю.О. про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою від 30.04.2014 р. провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 08.05.2014 р.

Розпорядженням В.о. голови господарського суду міста Києва від 08.05.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді Зеленіної Н.І. у відпустці справу передано для розгляду судді Ващенко Т.М.

Ухвалою від 08.05.2014 р. суддею Ващенко Т.М. прийнято справу до провадження, розгляд справи призначено на 27.05.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови господарського суду міста Києва від 12.05.2014 р. у зв'язку з виходом з відпустки справу передано для розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2014 р. справу прийнято до провадження суддею Зеленіною Н.І., розгляд справи призначено на 27.05.2014 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.05.2014 р. розгляд справи відкладено на 26.06.2014 р. та продовжено строк розгляду спору на 15 днів.

У судовому засіданні 26.06.2014 р. представник позивача подав клопотання про зменшення позовних вимог.

04.07.2014 від позивача надійшли додаткові документи по справі.

Ухвалою від 26.06.2014 р. розгляд справи відкладено на 04.07.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови господарського суду міста Києва від 04.07.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді Зеленіної Н.І. на лікарняному справу передано для розгляду судді Головатюку Л.Д.

Ухвалою від 04.07.2014 р. справу прийнято до провадження суддею Головатюком Л.Д., розгляд справи призначено на 24.07.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови господарського суду міста Києва від 14.07.2014 р. у зв'язку із виходом з лікарняному справу передано для розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 14.07.2014 р. справу прийнято до провадження суддею Зеленіною Н.І.

Ухвалою від 24.07.2014 р. розгляд справи відкладено на 13.08.2014 р.

Представник позивача у судовому засіданні 13.08.2014 р. подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 13.08.2014 р. розгляд справи відкладено на 10.09.2014 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.09.2014 р. зупинено провадження у справі № 64/219 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 910/9986/14.

Від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, з якого вбачається, що рішення суду у справі № 910/9986/14 набрало законної сили.

Ухвалою від 23.01.2015 р. поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 10.02.2015 р.

У судове засідання 10.02.2015 р. представник відповідача вкотре не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань від відповідача через відділ діловодства суду не надходило.

Представник позивача у судовому засіданні 10.02.2015 р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (п. 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році», п. 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році», п. 3.6. роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 10.02.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18.07.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк (в подальшому перейменовано в Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (надалі - позивач, Кредитор) та Котляр Іриною Кирилівною (надалі - Боржник, Позичальник) укладено Кредитний договір № 03.93/08-КЛ (надалі - Кредитний договір), згідно з умовами якого позичальникові було надано Кредит в сумі 350 000,00 доларів США, зі сплатою 16% річних, строком користування кредитними коштами до 17 липня 2018 року включно.

Задля забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором 18.07.2008 р. укладено договір поруки № 03.93/08-ДП2 від 18 липня 2008 року (надалі - Договір поруки), за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАНДІ» (надалі - відповідач, Поручитель) зобов'язується відповідати за виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором та у разі невиконання та/або порушення Боржником своїх зобов'язань перед Позивачем, - погасити заборгованість за Кредитним договором в повному обсязі.

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки, у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору, Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед банком у повному обсязі Боргових зобов'язань Боржника по Кредитному договору, включаючи повернення суми кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафу) та відшкодування збитків, пов'язаних з неналежним виконанням зобов'язань Боржником.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, Позичальник умови Кредитного договору № 03.93/08-КЛ належним чином та у встановлені строки не виконував, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем, розмір якої станом на дату слухання справи становить 12 847,08 доларів США.

У зв'язку з неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору, позивачем на адресу відповідача направлявся лист - вимога, відповідно до якого позивач просив відповідача погасити наявну заборгованість за Кредитним договором; проте, зазначені вимоги залишились без задоволення.

Відповідно до положень п. 8.1. Кредитного договору, Кредитор має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за Кредитом нарахованих процентів за користування Кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках:

- невиконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором;

- несплати процентів за користування кредитом, якщо прострочення виконання цих зобов'язань більше 3 (трьох) днів.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Договором поруки від 18.07.2008 р. № 03.93/08-ДП2 встановлено солідарну відповідальність Поручителя, а також визначено, що він відповідає перед Позивачем в повному обсязі, включаючи повернення Кредиту, сплати процентів за користування Кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення і сплати яких встановлюється Кредитним договором.

Пунктом 5.1. Договору поруки сторони домовились, що цей Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до повного виконання Боржником або Поручителем зобов'язань за Кредитним договором та Поручителем за цим Договором. Відповідальність Поручителя припиняється лише після виконання Боргових зобов'язань а повному обсязі.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань").

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що станом на час розгляду справи сума заборгованості Боржника перед позивачем за Кредитним договором складає 12 847,08 доларів США заборгованості по кредиту, 151 005,75 доларів США строкової заборгованості по кредиту та 9 170,67 доларів США заборгованості по сплаті процентів.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, та не спростованим у встановленому порядку відповідачем, останній має також сплатити 18 473,99 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 52 338,78 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 3 056,35 грн. 3 % річних за прострочення сплати процентів та 9 076,80 грн. 3 % річних за прострочення повернення кредиту.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд також звертає увагу на те, що Договір поруки станом на час вирішення спору являється чинним та у судовому порядку не визнаний недійсним, відтак, підлягає виконанню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканді" (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 40; ) на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бул. Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, 8/26; ) 12 847 (дванадцять тисяч вісімсот сорок сім) доларів США 08 центів заборгованості по кредиту, 151 005 (сто п'ятдесят одну тисячу п'ять) доларів США 75 центів строкової заборгованості, 9 170 (дев'ять тисяч сто сімдесят) доларів США 67 центів заборгованості по сплаті процентів, 18 473 (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят три) грн. 99 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів, 52 338 (п'ятдесят дві тисячі триста тридцять вісім) грн. 78 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 3 056 (три тисячі п'ятдесят шість) грн. 35 коп. 3 % річних за прострочення сплати процентів, 9 076 (дев'ять тисяч сімдесят шість) грн. 80 коп. 3 % річних за прострочення повернення кредиту, 22 602 (двадцять дві тисячі шістсот дві) грн. 00 коп. державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 12.02.2015 р.

Суддя Н.І. Зеленіна