ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2015 р.Справа № 916/2572/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів Будішевської Л.О., Бєляновського В.В.

(склад судової колегії сформований розпорядженням голови суду №2970 від 25.11.2014р.)

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від Заступника прокурора Одеської області - Шивцова С.А. - прокурор відділу прокуратури Одеської області;

від Котовського міжрайонного прокурора Одеської області - Шивцова С.А. - прокурор відділу прокуратури Одеської області;

від Головного управління Держземагентства в Одеській області - не з'явився;

від ТОВ «Петра Енерго» - Остапенко Н.М. - за довіреністю; Дехтяренко О.О. - за довіреністю;

від Котовської районної ради Одеської області - не з'явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області від 04 листопада 2014 року

по справі №916/2572/14

за позовом Котовського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Одеській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петра Енерго»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Котовська районна рада Одеської області

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов'язання повернути земельну ділянку

Сторони та третя належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 12.02.2015р. згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

У червні 2014 року Котовський міжрайонний прокурор Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Одеській області (надалі - позивач, Управління) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петра Енерго» (надалі - відповідач, ТОВ «Петра Енерго»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Котовська районна рада, в якому (з урахуванням уточнень позовних вимог від 08.08.2014р.) просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:003:0345), розташованої на території Борщівської сільської ради, загальною площею 9,7000 га, який укладено між ТОВ «Петра Енерго» та Головним Управлінням Держземагентства в Одеській області 27.08.2013р. на підставі наказу ГУ Держземагентства в Одеській області від 27.08.2013р. на №ОД/:01:003/00000043 та зобов'язання ТОВ «Петра Енерго» повернути земельну ділянку, що розташована на території Борщівської сільської ради, загальною площею 9,7000 га до земель державної власності в особі Головного Управління Держземагентства в Одеській області.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що Котовською міжрайонною прокуратурою Одеської області у червні 2014р. проведено перевірку, за результатами якої встановлено, що 27.08.2013р. між Управлінням та ТОВ «Петра Енерго» укладено договір оренди землі №04, предметом якого є передача в користування відповідачу земельної ділянки загальною площею 9,700га строком на 49 років для будівництва та експлуатації сонячної електростанції з порушенням вимог чинного земельного законодавства, а саме в порушення вимог ст.13 ЗУ «Про оцінку земель» без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка за вимогами ЗУ „Про оцінку земель" являється основою для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, що, в свою чергу, призвело до незатвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (надалі - НГОЗД) районною радою в порушення вимог ст.23 ЗУ «Про оцінку земель», та недоотримання державою певних грошових коштів через неправильний розрахунок розміру орендної плати. Отже, сторонами спірного договору оренди вчинено правочин з порушенням вимог ч.1 ст.203 ЦК України, що є підставою для визнання недійсним договору оренди землі №04 від 27.08.2013 року в порядку ст.215 ЦК України із зобов'язанням ТОВ «Петра Енерго» повернути Управлінню спірну земельну ділянку.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04.11.2014р. (головуючий суддя Степанова Л.В., судді Д'яченко Т.Г., Горячук Н.О.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду обґрунтовано тим, що норми статей 15,21 ЗУ «Про оренду землі» встановлюють необхідність визначення сторонами розміру орендної плати, її індексації, форми платежу, строків, порядку внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Таким чином, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка передається в оренду, не входить до вичерпного переліку істотних умов договору оренди землі, встановленого ч.1 ст.15 ЗУ «Про оренду землі», аналогічна правова позиція міститься у постанові Вищого господарського суду України № 19/17-1280-2011 від 01.11.2011р. Ані приписи ЗУ «Про оренду землі», ані положення Податкового кодексу України (288.4, 288.5, 288.5.1, 288.5.2 статті 288) не встановлюють конкретний розмір орендної плати, зокрема, й у процентному співвідношенні до нормативної грошової оцінки, а ці норми лише фіксують його граничні межі, залишаючи питання визначення його на розсуд сторін. Податковим кодексом України встановлено можливість та порядок визначення земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено. Визначення сторонами в договорі № 04 від 27.08.2013р. розміру орендної плати на підставі розміру земельного податку, із використанням нормативної грошової оцінки одного гектара ріллі по Одеський області, відповідає нормам п.276.6 ст.276, п.п.271.1.2 ст.271, п.278.1 ст.278 ПК України, а відтак у суду відсутні правові підстави для визнання спірного договору №04 від 27.08.2013р. недійсним. Крім того, суд першої інстанції, з посиланням на роз'яснення, які містяться у п.2.24 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р., зазначив, що як вбачається з матеріалів справи, наказ Управління від 27.08.2013р. №ОД/:01:003/00000043 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» яким було надано ТОВ «Петра Енерго» в довгострокову оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 9,7000га ріллі із земель сільськогосподарського призначення, не скасовано та не визнано недійсним у встановленому законом порядку, отже є чинним, що також свідчить про відсутність підстав для визнання недійсним договору № 04 від 27.08.2013р.

Не погодившись з рішенням суду від 04.11.2014р., заступник прокурора Одеської області звернувся до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Котовського міжрайонного прокурора Одеської області задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної прокурор скаржник зазначив, що оскаржене рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст.13 ЗУ «Про оцінку землі», ст.ст.43,111-28 ГПК України та підлягає скасуванню з наступних підстав:

- поза увагою суду залишились приписи п.14.1.147 ст.14 ПК України, якою закріплено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється не лише у формі земельного податку, а й орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Земельний податок та орендна плата за своєю правовою природою є різними видами платежів, які мають різний порядок обчислення та нарахування;

- необґрунтованими є висновки суду щодо відсутності необхідності проведення нормативної грошової оцінки при визначення розміру орендної плати з посиланням на норми ст.21 ЗУ «Про оренду землі» та п.288.4,288.5,288.5.1,288.5.2 ст.288 ПК України, оскільки вказаними нормами регламентовані лише мінімальні та максимальні межі розміру орендної плати, а не порядок її розрахунку;

- прокурор у позові просив визнати недійсним договір не у зв'язку з порушенням ЗУ «Про оренду землі» та відсутністю істотних умов договору, а з огляду на порушення вимог ЗУ «Про оцінку землі» (ст.13), який є також спеціальним законом, що має застосовуватись до спірних правовідносин;

- хибним є і посилання суду першої інстанції на постанову Вищого господарського суду України від 01.11.2011р №19/17-1280-2011, оскільки її ухвалено раніше за постанову Верховного Суду України від 22.05.2013 №6-11 цс 13, на яку посилався прокурор.

- не можна погодитись із посиланням суду на п.2.24 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. у зв'язку з тим, що у вказаному пункті йдеться про надання оцінки рішенням органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, у зв'язку з наявністю компетенції у вказаних органів щодо розпорядження певними земельними ділянками. У даному випадку Управління здійснювало розпорядження земельною ділянкою площею 9,7000га у межах компетенції та з дотриманням ст.ст.84, 123, 124 ЗК України, у зв'язку з чим наказ Управління від 27.08.2013р. прокурором не оспорювався.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2014р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні.

23.12.2014р. ТОВ «Петра Енерго» подало суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення - без змін.

03.02.2015р. Котовська районна рада подала Одеському апеляційному господарському суду пояснення, в яких зазначила, що спірний договір укладено відповідно до діючого на той час законодавства України; на даний час орендна плата надходить своєчасно, та визнання договору оренди від 27.08.2013р. №04 недійсним призведе до припинення надходження коштів від орендної плати, що на даний час за умов труднощів з державним фінансуванням є вкрай несприятливим для сільського бюджету.

Також у даному листі міститься клопотання про розгляд справи без участі представника Котовської районної ради.

В засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представники ТОВ «Петра Енерго» заперечували проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскарженого рішення.

ГУ Держземагентства в Одеській області та Котовська районна рада Одеської області своїх представників в засідання суду апеляційної інстанції не направили.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного перегляду справи, що розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 06.12.2012р. №1327/А-2012 надано ТОВ «Петра Енерго» дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду на 49 років орієнтовною площею 20,00га із земель сільськогосподарського призначення (пасовища), які не надані у власність або користування та перебувають у запасі, для будівництва та експлуатації сонячної електростанції на території Борщівської селищної ради Котовського району Одеської області (за межами населеного пункту)» (пункт 1 розпорядження).

19.04.2013р. Одеською обласною державною адміністрацією було прийняте розпорядження №357/А -2013, яким внесено зміни до розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 06.12.2012р. №1327/А-2012, а саме: у назві і тексті розпорядження слово «селищної» замінено словом «сільської»; у п.1 розпорядження слова та цифри «площею 20,0га із земель сільськогосподарського призначення (пасовища)» замінено словами та цифрами «площею 20,0га із земель сільськогосподарського призначення, з них 10,30га - пасовища та 9,70га - рілля».

У 2013 році ТОВ «Петра Енерго» звернулося до ПП «Бюро проектування та експертизи» з заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки у довгострокову оренду.

ПП «Бюро проектування та експертизи» у 2013 році був виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Петра Енерго» у довгострокову оренду.

Висновком Управління Держземагентства у Котовському районі Одеської області ГУ Держземагентства в Одеській області №14-06-09/2178 від13.08.2013р. було погоджено вищезазначений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Петра Ернего» у довгострокову оренду

Наказом Головного управління Держземагентства в Одеській області №ОД/:01:003/00000043 від 27.08.2013р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду на 49 років ТОВ «Петра Енерго» для будівництва та експлуатації сонячної електростанції за адресою: Борщівська сільська рада (за межами населеного пункту), Котовський район, Одеська область (пункт 1 наказу).

Надано ТОВ «Петра Енерго» в довгострокову оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 9,7000га ріллі із земель сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:003:0345, для будівництва та експлуатації сонячної електростанції (землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення) за адресою: Борщівська сільська рада (за межами населеного пункту), Котовський район, Одеська область (пункт 2 наказу).

До проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки встановлено орендну плату у розмірі 12 земельних податків за 1 рік (пункт 3 наказу).

Вирішено також після проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та затвердження її у встановленому законодавством порядку встановити річну орендну плату у розмірі 3% від визначеної нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі (пункт 3.1 наказу).

27.08.2013р. між Головним управлінням Держземагентства в Одеській області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Петра Енерго» (Орендар) укладено договір оренди землі №04 (надалі - Договір оренди).

Відповідно до п.1.1. Договору оренди Орендодавець на підставі наказу Головного управління Держземагентства в Одеській області від 27.08.2013р №ОД/:01:003/00000043 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та експлуатації сонячної електростанції, розташованої на території Борщівської сільської ради Котовського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Згідно із п.2.1 Договору оренди в оренду передається земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення для будівництва та експлуатації сонячної електростанції загальною площею 9,7000га(дев'ять цілих сім десятих гектарів) у тому числі: пасовища - 9,700га.

У пункті 2.2 Договору оренди зазначено кадастровий номер земельної ділянки: :01:003:0345; категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв'язку енергетики, оборони та іншого призначення. Код використання згідно з класифікатором видів цільового призначення земель (КВЦПЗ):14.01 - для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об'єктів енергогенеруючих підприємств, установ та організацій.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проведена (п.2.4 Договору оренди).

Відповідно до п.п.3.1,3.2 Договору оренди він укладений строком на 49 років та право оренди земельної ділянки виникає у орендаря з моменту його державної реєстрації відповідно до закону (право оренди зареєстроване 04.09.2013р. згідно даних Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 21.09.2013р.).

Згідно із п.4.1 Договору оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Борщівської сільської ради в ВДК у Котовському районі Одеської області у розмірі 12 земельних податків, а саме 27291,24рн. за 1 рік, що складає 2274,27грн. за один місяць. Після проведення та затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від визначеної нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі.

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (п.6.1. Договору оренди).

Підставою для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є: розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 06.12.2012р. №1327/А-2012, із змінами, внесеними розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 19.04.2013р. №357/А-2013 (п.6.2 Договору оренди).

Відповідно до п.9.4.7 Договору оренди орендар зобов'язаний протягом 1 (одного) року здійснити заходи, спрямовані на виготовлення та затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що орендується та забезпечити відповідно до вимог законодавства використання результатів нормативної грошової оцінки земельної ділянки при визначенні орендної плати.

Предметом даного спору є вимога Котовського міжрайонного прокурора Одеської області визнати недійсним договір оренди землі від 27.08.2013р., укладений між ГУ Держземагентства в Одеській області та ТОВ «Петра Енерго», на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України та повернути до земель державної власності земельну ділянку загальною площею 9,7000га, що орендувалася за цим договором, в порядку ст. 216 ЦК України. Обґрунтована дана вимога тим, що оспорюваний договір укладено з порушенням вимог діючого земельного законодавства. Підставами для визнання оспорюваного договору оренди землі недійсним прокурор вказує те, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є об'єктом оренди за спірним договором, не розроблена та не затверджена Котовською районною радою.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку по суті спору про відмову у задоволенні позовних вимог, з яким колегія суддів погоджується, враховуючи наступне.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі".

Відповідно до ст.1 ЗУ "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із ст.13 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно зі ст. 15 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент укладення спірного договору) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом. У разі якщо договором оренди землі передбачається здійснити заходи, спрямовані на охорону та поліпшення об'єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

З правового аналізу змісту спірного договору оренди землі вбачається, що ГУ Держземагентства в Одеській області та ТОВ «Петра Енерго» дійшли згоди відносно всіх вищенаведених істотних умов договору оренди землі, які передбачені частиною ч.1 ст.15 ЗУ "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору), а також договір містить невід'ємні частини договору.

Нерозроблення на час укладення договору технічної документації з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки та її незатвердження Котовською районною радою в даному випадку не має своїм наслідком визнання договору оренди недійсним з цієї підстави з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 13 ЗУ "Про оцінку земель" передбачена обов'язковість проведення оцінки землі у разу визначення розміру орендної плати земель державної та комунальної власності.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про оцінку земель" розроблення відповідної документації проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до ЗУ "Про землеустрій".

Відповідно до ч.2 ст.23 ЗУ "Про оцінку земель" технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.

Як зазначалось вище, згідно із п.4.1 Договору оренди сторони визначили, що після проведення та затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від визначеної нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п.9.4.7 Договору оренди орендар зобов'язаний протягом 1 (одного) року здійснити заходи, спрямовані на виготовлення та затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що орендується та забезпечити відповідно до вимог законодавства використання результатів нормативної грошової оцінки земельної ділянки при визначенні орендної плати.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ТОВ «Петра Енерго» 11.02.2014р. звернулось до директора Державного підприємства «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з клопотанням про виконання робіт по розробці нормативної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 20,0га, наданої в довгострокову оренду для будівництва та експлуатації сонячної електростанції на території Борщівської сільської ради (за межами населеного пункту) Котовського району Одеської області. Кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0345, :01:003:0344

В 2014 році ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було розроблено технічну документацію про нормативну грошову оцінку земельних ділянок ТОВ «Петра Енерго» для будівництва та експлуатації сонячної електростанції на території Борщівської сільської ради (за межами населеного пункту) Котовського району Одеської області. Кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0345, :01:003:0344.

Згідно вищезазначеної технічної документації нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0345 площею 9,700га складає:

- до початку будівництва та введення в експлуатацію - 10774760грн.;

- на період будівництва - 5387380грн.;

- після введення в експлуатацію - 7541750грн.

Котовська районна рада, відповідно до ЗУ «Про оплату за землю», ЗУ «Про оренду землі», ЗУ«Про оцінку земель», розглянувши технічну документацію про нормативну грошову оцінку земельної ділянки для будівництва та експлуатації сонячної електростанції на території Борщівської сільської ради за межами населеного пункту, розроблену ДП «Одеський інститут землеустрою», керуючись п.21 статті 4.3 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч,2 ст.23 ЗУ «Про оцінку земель» своїм рішенням №414-VІ від 23.01.2015р. вирішила:

- затвердити технічну документацію про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ТОВ «ПЕТРА ЕНЕРГО» для будівництва та експлуатації сонячної електростанції за адресою: Борщівська сільська рада (за межами населеного пункту) Котовський район. Одеська область (пункт 1 рішення);

- Управлінню Держземагентства у Котовському районі Одеської області забезпечити

застосування нормативної грошової оцінки при складанні витягу про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки (пункт 2 рішення).

Отже відповідачем по справі були вчинені відповідні дії на виконання умов п.п.4.1, 9.4.7 Договору оренди - здійснені заходи, спрямовані на виготовлення та затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що орендується.

Колегія суддів вважає помилковим обґрунтування відмови у позові в оскаржуваному судовому рішенні необов'язковістю проведення грошової оцінки земельної ділянки для передачі її в оренду, оскільки вимоги ст.13 ЗУ «Про оцінку земель» є імперативними.

Визначення розміру орендної плати для земельних ділянок державної та комунальної власності має відбуватись саме виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, при цьому органом Держземагентства видається відповідний Витяг із даними з технічної документації з НГОЗД. Норми Податкового кодексу України застосовуються для обчислення, а не визначення розміру орендної плати, не спростовують та не змінюють норму спеціального закону - ст.13 ЗУ «Про оцінку земель».

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч.ч.1,3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Частиною 5 п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" встановлено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції чинній на момент звернення заступника прокурора до господарського суду з даним позовом) представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Отже, виходячи із наведених приписів, прокурор, звертаючись до суду із даним позовом та вимагаючи визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, зобов'язаний довести, яким чином оспорюваний ним договір порушує або загрожує порушенням інтересів держави, а суд, в свою чергу, перевірити доводи та докази, якими прокурор обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Тобто, порушення або загроза порушення інтересів держави, за захистом яких прокурор звертається до суду, є обов'язковими; обов'язком прокурора, відповідно до ст. 33 ГПК України є доведення/підтвердження/ в установленому законом порядку наявності факту порушення або загрози порушення інтересів держави.

Разом з тим, як свідчить правовий аналіз матеріалів справи, прокурор не зазначив, яким чином порушуються інтереси держави продовженням дії оспорюваного ним договору оренди земельної ділянки, а лише стверджує про невідповідність оспорюваного ним договору нормам діючого земельного законодавства.

Однак, уявлення прокурора про невідповідність оспорюваного договору нормам чинного законодавства за відсутності при цьому порушень інтересів держави, не є підставою для визнання такого договору недійсним в судовому порядку, оскільки, відповідно до ст.2 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" завданням суду є саме захист порушених або оспорюваних прав та інтересів.

Норма ч.3 ст.215 ЦК України визначає визнання договору недійсним як право суду, яким він користується з урахуванням конкретних обставин справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності за правилами ст.43 ГПК України.

Охоронюваний законом інтерес держави в даному випадку полягає, на думку колегії суддів, в продовженні дії договору оренди (з урахуванням тієї обставини, що наразі вже розроблена та затверджена нормативна грошова оцінка земельної ділянки), збереженні орендних відносин, оскільки орендна плата потрапляє у місцевий та Державний бюджети та втрата цих надходжень негативно позначиться на їх поповненні.

Колегія суддів також враховує, що позовні вимоги не підтримані ГУ Держземагентства в Одеській області та проти їх задоволення всупереч позиції прокурора заперечує третя особа.

Наразі визнання договору недійсним та застосування відповідних наслідків за ст.216 ЦК України саме й порушить баланс інтересів сторін спору, не сприяє та не забезпечує захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

На думку колегії суддів охоронюваний законом інтерес держави в даному випадку може полягати у продовженні дії вже укладеного договору оренди земельної ділянки, адже при наявності затвердженої технічної документації з НГОЗД (виконання відповідачем зобов'язань згідно із п.п.9.4.7 п.9.4 договору) Орендар згідно п.4.1. договору оренди зобов'язаний вносити орендну плату в розмірі 3% від визначеної НГОЗД, з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації.

Таким чином, прокурором не обґрунтована наявність підстав, з якими закон (ст.215 ЦК України), пов'язує недійсність правочинів, а також порушення інтересів держави або завдання шкоди державі внаслідок укладення спірного договору, чим обумовлено звернення до суду із заявленим позовом з метою захисту інтересів держави, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та похідної вимоги про повернення земельної ділянки до земель державної власності в особі ГУ Держземагентства в Одеській області.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області від 04.11.2014р. в цілому відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, що є підставою для залишення рішення без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій покладаються згідно ч.3 ст.49 ГПК України на ТОВ «Петра Енерго» - відповідача по справі, оскільки суд виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101-103,105 ГПК України, колегія суддів ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 04.11.2014р. по справі №916/2572/14 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петра Енерго» до Державного бюджету України 2436грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 1218грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 17.02.2015р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Бєляновський В.В.