Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "10" лютого 2015 р. Справа № 906/1669/14

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

- за участю секретаря судового засідання: Шевчук-Сингаївської І. Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Климчук А.В. - предст. за довір. від 26.01.2015.

від відповідача: Насонова Л.В. - предст. за довір. від 23.01.15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" (м. Житомир)

до Приватного підприємства "Іглс" (м. Новоград-Волинський Житомирської області)

про визнання недійсним договору від 30.12.11

Житомирська обласна рада Українського фонду "Реабілітація інвалідів" (м. Житомир) звернулася до господарського суду з позовом до Приватного підприємства "Іглс" (м. Новоград-Волинський) про визнання недійсним договору від 30.12.11р. про припинення зобов'язання передачею відступного та повернення сторін у попереднє становище.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 30.12.2011р. між ним та відповідачем був підписаний Договір про припинення зобов'язання передачею відступного, відповідно до якого відповідач погодився на передачу йому позивачем у власність вбудованого приміщення, площею 66, 40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, Корольова майдан (Рад майдан) №5 взамін сплати боргу в розмірі 19000, 00 грн. за договором про надання юридичних послуг від 11 січня 2011 року, але даний договір, на його думку, укладено всупереч вимогам чинного законодавства та Статуту фонду, зокрема:

- відсутність повноважень голови правління щодо розпорядження нерухомим майном;

- спірний Договір підписано головою правління на підставі рішення Правління Житомирська обласна рада від 20.10.2011р., оформленого протоколом №20/10/11-1, до повноважень якого, визначених Статутом, розпорядження нерухомим майном не відноситься;

- умови договору, який був підставою для підписання Договору про надання юридичних послуг від 11.01.2011, зі сторони відповідача виконані не були;

- акт виконання робіт згідно договору від 11.01.2011 підписано не чинним головою правління Виноградовим С.Г., а підписано Дубовиком А.А., який не мав на це право згідно Статуту Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів";

- Договір від 11.01.2011 про надання юридичних послуг підписано під впливом тяжкої обставини щодо нерухомого майна та на вкрай невигідних умовах для позивача, що є порушенням ст.233 ЦК України;

- ринкова вартість відчуженого відповідачеві нежитлового приміщення, площею 66,40 кв., значно перевищує грошову суму в розмірі 19 000 грн, що підтверджується видруківками в мережі Інтернет;

- тому спірний Договір від 30.12.2011р. слід визнати недійсним.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 16, 92, 203, 207, 215, 233 ЦК України.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить повністю відмовити в позові.

Ухвалою від 18.12.2014р. господарський суд порушив провадження у справі, вжив заходи по підготовці справи до розгляду, передбачених ст.ст. 64-65 ГПК України.

До початку розгляду справи по суті позивачем не подано заяви про зміну підстави та предмету позову, відповідачем не подано зустрічного позову, відповідно.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просить суд їх задовольнити.

Також надав для залучення до справи рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 02.02.2015. у справі № 296/10657/14-ц 2/296/764/15 за позовом Криницького Олександра Миколайовича до Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" про визнання незаконними та недійсними рішення правління.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечила з підстав, наведених у відзиві, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В засіданні суду 10.02.15р. господарським судом оголошено присутнім представникам сторін вступну та резолютивну частину рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Житомирська обласна рада Українського фонду "Реабілітація інвалідів" (м. Житомир) зареєстрована рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 16.03.92р. за №10 з подальшими змінами та доповненнями; за організаційно-правовою формою - громадська організація.

11 січня 2011р. між відповідачем Приватним підприємством "Іглс" (м. Новоград-Волинський) (як виконавець) та позивачем Житомирською обласною радою Українського фонду "Реабілітація інвалідів" (м. Житомир) (як замовник) був укладений Договір про надання юридичних послуг, відповідно до предмету якого відповідач зобов'язався надати консультаційні та інші юридичні послуги позивачу, а позивач зобов'язався прийняти їх та оплатити (надалі за текстом - Договір від 11.01.2011р.) (а.с. 31).

У п. 1.2. Договору від 11.01.2011р. сторони обумовили наступний обсяг послуг та робіт:

- захищати інтереси Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" в судах загальної юрисдикції, господарських судах, адміністративних судах України всіх інстанцій щодо приміщень в місті Житомирі, розташованих за адресами: вул. Київська, 74; вул. Шевченка, 102; вул. Вокзальна, 24; майдан Соборний, 5/1; майдан Рад (Корольова), 5;

- консультаційні юридичні послуги по господарській діяльності замовника (позивача) з питань змін у діючому цивільному та господарському законодавстві, що стосуються господарських відносин підприємства з контрагентами;

- консультації з питань звернення до суду з позовами;

- підготовка та супровід документів до суду;

- представляти інтереси замовника (позивача) в судах, в тому числі апеляційних та касаційних інстанціях, та інших органах та організаціях.

Вартість послуг сторони визначили в п. 2.1. Договору від 11.01.2011р., - 19 000, 00 грн. без ПДВ.

У п. 2.2. Договору від 11.01.2011р. сторони зазначили порядок оплати, - суму, узгоджену в п. 2.1. договору, замовник (позивач) оплачує шляхом передачі у власність виконавцю (відповідачу) приміщення за адресою: м. Житомир, майдан Рад (Корольова), 5, що належить замовнику (позивачу) на правах власності.

Абзац 2 п. 2.2. Договору від 11.01.2011р. передбачено, що оплата здійснюється протягом двох місяців з моменту підписання акту виконаних робіт.

Сторони домовились, що виконавець (відповідач) зобов'язується виконувати роботу та надати послуги, обумовлені договором до 25 листопада 2011р. (п. 3.1. Договору від 11.01.2011р.).

25 листопада 2011р. сторонами Договору від 11.01.2011р. був підписаний Акт виконаних робіт, наданих послуг, відповідно до якого зазначено, що були надані юридичні послуги згідно договору на загальну суму 19 000, 00 грн., послуги надано вчасно та в повному обсязі; претензій сторони одна до одної не мають (а.с. 32).

Від імені виконавця (відповідача) Акт виконаних робіт, наданих послуг підписано директором Пащенко М.Д., а від імені замовника (позивача) заступником голови правління (голови ревізійної комісії) Дубовиком А.А.

20.10.2011р. на засіданні правління Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів", оформленого протоколом №20/10/11-1, було прийнято рішення про передачу у власність Приватного підприємства "Іглс" вбудоване приміщення, площею 66, 40 кв.м. вартістю 19 000, 00 грн., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова С.П. майдан (Рад майдан) №5взамін сплати боргу в розмірі 19 000 грн. за договором про надання юридичних послуг від 11 січня 2011р. та укласти договір про припинення зобов'язання передачею відступного; підписання договору про припинення зобов'язання передачею відступного доручено голові правління Виноградову С.Г.(а.с. 30).

30.12.2011р. між відповідачем Приватним підприємством "Іглс" (як кредитор) та позивачем Житомирською обласною радою Українського фонду "Реабілітація інвалідів" (як боржник) був укладений Договір про припинення зобов'язання передачею відступного (надалі за текстом - Договір від 30.12.2011р.) на підставі взаємної згоди та статті 600 ЦК України (а.с. 10-13).

У п. 1.1. Договору від 30.12.2011р. сторони обумовили, що кредитор (відповідач) згоден на передачу йому боржником (позивачем) у власність вбудованого приміщення площею 66, 40 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, Корольова С.П. майдан (Рад майдан) №5 взамін сплати боргу в розмірі 19 000, 00 грн. за договором про надання юридичних послуг від 11 січня 2011р.

Відповідно до п. 1.3. Договору від 30.12.2011р. сторони зазначили, що приміщення належить боржнику (позивачу) на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Житомирської міської ради від 26 листопада 2001р., дублікат якого виданий виконавчим комітетом Житомирської міської ради 06 грудня 2011р., зареєстрований в Комунальному підприємстві "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради 15 грудня 2011р. за реєстровим №25507067.

Вартість приміщення становить 18 477, 27 грн. відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради 15 грудня 2011р. за №32513594 (п. 1.4. Договору від 30.12.2011р.).

Перехід права власності сторони визначили у п. 2.1. Договору від 30.12.2011р. відповідно до якого право власності виникає у кредитора (відповідача) з моменту передачі приміщення, державної реєстрації договору та права власності, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Права та обов'язки сторін передбачено у розділі 3 Договору від 30.12.2011р., зокрема, в п. 3.4. якого вказано, що виконання цього Договору сторонами означає, що зобов'язання, передбачене Договором про надання юридичних послуг від 11 січня 2011р. щодо сплати боржником кредиторові 19 000, 00 грн. вважається припиненим.

У п. 4.2. Договору від 30.12.2011р. сторони домовились, що у випадку, якщо кредитор (відповідач) не виконає обов'язок щодо юридичного захисту інтересів боржника (позивача) договору про надання юридичних послуг від 11 січня 2011р., а саме: захисту в судах ланок та інстанцій щодо реального (з настанням позитивного результату для боржника) доведення обставини належності боржнику на праві власності приміщень за адресами: м. Житомир, вул. Вокзальна, 24, вул. Шевченка, 102, майдан Рад (Корольова), 5, а також захисту права власності на зазначені приміщення за боржником, - то даний договір вважається не виконаним і розривається. В такому випадку право власності на приміщення в місті Житомирі по майдану Рад (Корольова),5 повертається до боржника.

Від імені кредитора (відповідача) даний Договір від 30.12.2011р. підписано його керівником - директором Пащенко М.Д., від імені боржника (позивача) підписано керівником - головою правління Виноградовим С.Г. та скріплено їх печатками.

Даний Договір від 30.12.2011р. посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Демчук С.П., про що зроблено запис у реєстрі за №227.

30.12.2011р. Договір про припинення зобов'язання передачею відступного зареєстровано за №10909350 в Державному реєстрі правочинів, про що свідчить Витяг (а.с. 14-15).

17 грудня 2014р. позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про визнання Договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 30.12.2011р. недійсним та повернути сторони у попередній стан, посилаючись на відсутність повноважень у голови правління щодо розпорядження нерухомим майном, які відносяться до компетенції вищого органу управління - конференції, а також те, що оспорюваний договір фактично підписано під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних для позивача умовах.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно і об'єктивно розглянувши всі обставини справи в сукупності, відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Предметом даної справи є визнання недійсним Договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 30.12.2011р.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 2, 3 статті 203 ЦК України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтями 626, 628 Цивільного кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

При цьому, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин, що зазначено в абз. 4 пп. 2.1 п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" №11 від 29.05.2013 р.

Отже, вирішуючи спір про визнання недійсною Договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 30.12.2011р. з підстав її укладення від імені боржника (позивача) не уповноваженою особою, а також підписання даного договору під впливом тяжкої обставини на вкрай невигідних для нього умовах, - господарський суд має встановити якими повноваженнями володів керівник - голова правління Виноградов С.Г. відповідно до норм чинного законодавства та положень Статуту Житомирської обласної Ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів".

Матеріалами справи підтверджується, що спірний Договір від 30.12.2011р. був укладений на припинення зобов'язання по сплаті коштів в сумі 19 000, 00 грн. згідно Договору про надання юридичних послуг від 11 січня 2011р.

Як зазначалося вище, спірний Договір від 30.12.2011р. був підписаний головою правління Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" Виноградовим Сергієм Георгієвичем, який діяв відповідно до Закону та Статуту.

У відповідності до ч. 3 ст. 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Розділом 5 Статуту Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" передбачено порядок утворення і діяльності статутних органів ради та їх повноваження, зокрема, зазначено, що вищим органом Ради є конференція Ради, що скликається один раз на п'ять років, серед іншого, до повноважень якої входить розподіл коштів та майна ради в межах своїх повноважень, встановлює порядок їх ви користання і контролює порядок використання коштів (підп. 5.3.6. п. 5.3. Статуту).

Правління Ради - здійснює своє керівництво в період між конференціями та розглядає найважливіші питання діяльності Ради, а також підприємств ради установ та організацій ради, первинних організацій ради та, серед іншого, здійснює оперативне управління коштами та майном ради, встановлює порядок їх використання, в межах своїх повноважень, які надані рішенням Конференції Ради (підп. 5.5.1 п. 5.5 Статуту).

У підп. 5.5.13. п. 5.5. Статуту передбачено, що Правління Ради приймає рішення щодо відчуження, продаж, обмін, дарування, передачу в заставу майна Ради, якщо такі повноваження були надані правлінню рішенням Конференції Ради; а також приймає рішення про створення підприємств, установ, організацій, первинних організацій, місцевих осередків Ради (якщо створення місцевих осередків передбачене чинним законодавством України).

Голова правління Ради - здійснює повсякденне керівництво Радою (підп. 5.6.1. п. 5.6. Статуту).

У підп. 5.6.4. п. 5.6. Статуту визначено, що голова правління організовує виконання рішень конференцій та правління Ради.

Відповідно до підп. 5.6.19. п. 5.6. Статуту передбачено, що голова правління має право скасовувати рішення правління Ради, якщо вони перешкоджають ефективній діяльності Ради, та скасовувати рішення підприємств Ради, установ та всіх організацій Ради, первинних організацій Ради.

Згідно підп. 5.6.21. п. 5.6. Статуту визначено, що голова правління Ради самостійно має право заключати цивільно-правові договори та угоди від імені Ради, відчужувати, продавати, обмінювати, дарувати, передавати в заставу майно Ради, приймати рішення про отримання та надання Радою кредитів, позик, придбання майна, якщо таке право надано йому рішенням Конференції Ради, створювати та ліквідовувати підприємства, установи, організовувати первинні організації.

Правління ради відповідно до наданих йому Статутом повноважень прийняло рішення про передачу у власність Приватного підприємства "Іглс" вбудоване приміщення площею 66, 40 кв.м. вартістю 19 000, 00 грн., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова С.П. майдан (Рад майдан) №5, взамін сплати боргу в розмірі 19 000, 00 грн. за договором про надання юридичних послуг від 11 січня 2011р. та, одночасно, прийняв рішення про укладення договору про припинення зобов'язання передачею відступного, на підписання якого уповноважив голову правління Виноградова Сергія Георгійовича.

Слід зазначити, що у підп. 5.6.19. п. 5.6. Статуту голові правління надано право скасовувати рішення правління Ради, якщо вони перешкоджають ефективній діяльності Ради, однак, голова правління Виноградов С.Г. не скасував рішення правління Ради, оформлене протоколом №20/10/11-1 від 20.10.2011р., отже визнав його правомірним.

Як зазначалось раніше, підп. 5.6.21. п. 5.6. Статуту дає право голові правління самостійно укладати цивільно-правові договори та угоди від імені ради, відчужувати, продавати, обмінювати, дарувати, передавати в заставу майно Ради, приймати рішення про отримання та надання Радою кредитів, позик, придбання майна, якщо таке право надано йому рішенням Конференції Ради.

Отже, головою правління Виноградовим С.Г., на підставі вищезазначеного пункту Статуту, було самостійно укладено спірний Договір про припинення зобов'язання передачею відступного від 30.12.2011р., на що не потрібно було мати згоду правління Ради.

Визнання незаконними та недійсними рішення правління Житомирської обласної Ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" від 20 жовтня 2011 року, оформлені протоколом засідання правління цієї Ради рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02.02.2015 у справі № 296/10657/14-ц 2/296/764/15 за позовом Криницького Олександра Миколайовича до Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" про визнання незаконними та недійсними рішення правління, на яке послався представник позивача в судовому засіданні, стосується повноважень у Ради на прийняття рішень щодо відчежуння, продажу майна Радии та наявності рішень Конференції Ради з цього приводу.

Голова правління при здійсненні своїх повноважень керується положеннями підп. 5.6.21. п. 5.6. Статуту Житомирської обласної Ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів", які надають йому право як голові правління самостійно укладати цивільно-правові договори та угоди від імені ради, а відчужувати, продавати, обмінювати, дарувати, передавати в заставу майно Ради, приймати рішення про отримання та надання Радою кредитів, позик, придбання майна - при наявності відповідного рішення Конференції Ради.

Договір про припинення зобов'язання передачею відступного від 30.12.2011р. регулюється главою 50 ЦК України, відповідно ст. 600 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Таким чином, для відчуження, продажу, обміну, дарування, передачі в заставу майна ради, - голова правління мав право здійснювати тільки тоді, якщо таке право було надано йому рішенням Конференції Ради.

Отже, господарським судом встановлено, що Статутом Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" право голови правління цієї Ради на укладення спірного Договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 30.12.2011р. не обмежено, тобто такий орган уклав договір без порушення наданих йому повноважень, тому не може бути підставою для визнання договору недійсним.

При цьому, господарський суд критично приймає твердження представника позивача, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02.02.2015р. у справі №296/10657/14-ц було визнано незаконним та недійсним рішення правління Житомирської обласної Ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" від 20 жовтня 2011р., оформленого протоколом засідання правління Житомирської обласної Ради Україснкього фонду "Реабілітація інвалідів" за №20/10/11-1, оскільки, відповідно до ст. 35 ГПК України, дане рішення не набрало законної сили, отже не може бути преюдицією в даному спорі.

Крім того, суд вважає твердження позивача про те, що спірний Договір про припинення зобов'язання передачею відступного від 30.12.2011р. підписано під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних для нього умовах, необґрунтованим та безпідставним, з огляду на наступне.

В обґрунтування даного твердження позивач доводить, що фактична сума 19 000, 00 грн., за якою відчужено приміщення є явно заниженою і не відповідає вартості відчуженого приміщення, додатково надано роздруківки з мережі Інтернет, відповідно до яких вартість даного приміщення є від 920 200 грн. до 1 625 000, 00 грн. (а.с. 16-19).

Господарський суд звертає увагу позивача на те, що Договір про припинення зобов'язання передачею відступного від 30.12.2011р. не є договором відчуження, оскільки, як зазначалося судом раніше, має іншу правову природу.

Відповідно до п. 3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" №11 від 29.05.2013 р. у вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі ст.ст. 230 - 233 Цивільного кодексу України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Ознаками правочину, що підпадає під дію ст. 233 Цивільного кодексу України, є вчинення особою правочину на вкрай невигідних для себе умовах (зокрема, реалізації за низьку оплату майна, що має значну цінність), під впливом тяжкої для неї обставини (наприклад, під загрозою банкрутства) і добровільно, тобто за відсутності насильства, обману чи помилки, можливо, навіть з ініціативи самого позивача. Доведення того, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено або було б вчинено на інших умовах, покладається на позивача. Останній, крім повернення йому одержаного другою стороною, вправі вимагати відшкодування йому завданих збитків і моральної шкоди стороною, яка скористалася тяжкою обставиною. Нормами ст. 204 вказаного кодексу встановлена презумпція правомірності правочину.

З урахуванням вищенаведеного, господарський суд вважає, що твердження позивача на наявність тієї обставини, що оспорюваний Договір від 30.12.2011 підписано під впливом тяжкої обставини, а саме: наявністю спорів щодо нерухомого майна та заниження вартості приміщення, вказаного в цьому Договорі, не відповідає дійсності, оскільки останнім не доведено суду наявності спорів щодо нерухомого майна Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів", а також зазначену позивачем ринкову вартість майна, вказану на відруківках з мережі Інтернет станом на листопад, грудень 2014 року, суд не вважає як обставини вкрай невигідні для позивача на момент укладанні спірного договору.

Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

З урахуванням наявних у матеріалах справи письмових доказів, позивачем всупереч вимогам ст. 33 ГПК України, не надано доказів існування на момент укладення оспорюваного Договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 30.12.2011р. обставин, з якими в ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України пов'язується недійсність правочину.

Відповідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позивач не надав доказів того, що спірний Договір від 30.12.2011р. суперечить нормам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, не довів відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності головою правління Виноградовим С.Г., який вчинив спірний Договір, та не спрямованість будь-якої зі сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених спірним правочином, а тому суд доходить до висновку про те, що укладення спірного Договору не порушує прав та законних інтересів позивача, на захист яких спрямоване подання даного позову.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання недійсним Договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 30.12.2011р. та повернення в попередній стан є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 13.02.15

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу

2- позивачу (простою)

3- відповідачу (простою).