ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2015 року Справа № 904/8957/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Широбокова Л.П. (доповідач)

суддів: Пруднікова В.В., Орєшкіної Е.В.

при секретарі судового засідання: Герун Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Тригуб В.І., представник, довіреність №1438 від 26.12.14;

від відповідача: Кушнірчук Н.В., представник, довіреність № б/н від 02.01.15;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжнерудпром", м. Запоріжжя на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2014р. у справі №904/8957/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжнерудпром",

м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім

"Содружество", м. Дніпропетровськ

про стягнення 26 548,00 грн

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2014р. (суддя Кеся Н.Б.) у задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивоване недоведеністю матеріалами справи грошового зобов`язання Відповідача та прострочення його виконання.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Запоріжнерудпром" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, оскільки воно прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також при невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; просив позов задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що між ним та Відповідачем був укладений договір на поставку металопрокату, на виконання якого Позивачем була перерахована Відповідачу попередня оплата в сумі 26 548,00 грн. Відповідач товар на зазначену суму не поставив, від повернення предоплати також відмовився з огляду на те, що попередня оплата була здійснена за неналежними банківськими реквізитами.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечив. Зазначив, що всупереч направленої Позивачу додаткової угоди до договору, а також електронного листа про зміну банківських реквізитів, Позивач перерахував грошові кошти Відповідачу як передоплату по договору на розрахунковий рахунок ПАТ «КБ «Південкомбанк», який віднесено до категорії неплатоспроможних. У зв`язку із наведеним, розрахунковий рахунок, на який Позивач помилково перерахував грошові кошти, був заблокований та Відповідач не мав змоги їм користуватися. Таким чином, оскільки грошові кошти на розрахунковий рахунок, зазначений у рахунку-фактурі №С-0010371 від 15.07.2014р., Відповідач не отримав, вважає, що Позивачем не виконана умова договору про передоплату та позовні вимоги є безпідставними. Просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Дніпропетровської області скасуванню, виходячи з наступного.

Судом при розгляді справи встановлено, що 28.02.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Запоріжнерудпром" як покупцем (надалі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Содружество" як постачальником (надалі - Відповідач) був укладений договір поставки №67 (далі - Договір) строком дії з моменту підписання до 31.12.2015р., проте в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Відповідно до п. 1 Договору Відповідач зобов'язався поставити на адресу Позивача металопрокат (надалі - товар), а Позивач прийняти та оплатити цей товар. Найменування, асортимент, кількість, ціна товару вказана в специфікаціях чи рахунках/фактурах, які є невід'ємними частинами Договору (п. 1.1 Договору). Товар поставляється узгодженими партіями на умовах "EXW, склад Відповідача м.Дніпропетровськ" згідно правил Інкотермс в редакції 2010р. (п. 3.1 Договору).

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що Позивачем здійснюються розрахунки за товар шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Відповідача у розмірі 100% вартості партії товару протягом 3-х банківських днів з дня виставлення рахунку-фактури на оплату товару, якщо інші умови оплати товару не вказані в Специфікаціях.

15.07.2014р. сторонами було підписано специфікацію №4 до Договору, якою визначено асортимент товару, його кількість, ціну. Загальна вартість специфікації складає 26 548,00 грн. Специфікацією визначено строк поставки товару - 5 календарних днів з моменту внесення 100 % передоплати.

17.07.2014р. Позивачем був оплачений виставлений Відповідачем рахунок - фактура №С-0010371 від 15.07.2014р. на суму 26 548,00 грн з ПВД. Оплата здійснена на розрахунковий рахунок, зазначений у Договорі, - 8001 в ДРУ ПАО «КБ «Південкомбанк», м. Дніпропетровськ (виписка по рахунку станом на 17.07.2014р., а.с. 11).

Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, поставку товару Позивачу не здійснив, внаслідок чого Позивач на адресу Відповідача направив претензію вих.№805 від 24.07.2014р. (а.с.12), якою запропонував останньому добровільно поставити оплачений товар чи протягом семи календарних днів від дати отримання претензії повернути грошові кошти, які були перераховані у якості попередньої оплати.

У відповіді на претензію вих. №1087 від 08.08.2014р. (а.с. 18) Відповідач повідомив Позивача про те, що в рахунку-фактурі, який наданий Позивачу для оплати товару, були зазначені змінені банківські реквізити, на які необхідно було перераховувати грошові кошти. Крім того, зазначив, що про зміну розрахункових рахунків Позивач повідомлявся листом та додатковою угодою до Договору про зміну банківських реквізитів. На підставі наведеного, Відповідач грошові кошти Позивачу не повернув, товар не поставив, що і стало підставою звернення Позивача із позовом.

Судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог було відмовлено з огляду на те, що зміна зобов`язань Відповідача з поставки товару на грошові зобов`язання у випадку порушення ним строків поставки товару Договором не передбачена, прострочка грошового зобов`язання не доведена матеріалами справи, а положення ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України застосовуються до правових наслідків невиконання умов договору з поставки товару.

З даною позицією не погоджується колегія суддів з огляду на таке.

Згідно зі ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, укладаючи Договір, сторони у реквізитах зазначили свої адреси та розрахункові рахунки у відділеннях банків. Здійснюючи передоплату за товар, Позивач у платіжному дорученні №13689 від 17.07.2014р. зазначив саме ті розрахункові рахунки Відповідача, що були вказані у Договорі.

Відповідачем до матеріалів справи був долучений рахунок-фактура №С-0010371 від 15.07.2014р. на загальну суму 26 548,00 грн з ПВД (а.с. 39) із зміненими банківськими реквізитами, на які необхідно перераховувати грошові кошти: р/р 0125 в АТ "ПроКредит Банк", МФО 320984. В суді апеляційної інстанції Відповідачем також надані підписана в односторонньому порядку з боку Відповідача додаткова угода №1 до Договору про зміну банківських реквізитів, а також копія електронного листа №370 від 13.03.2014р. на адресу Позивача про зміну банківських реквізитів з 12.03.2014р. Позивачем заперечується отримання цих документів. Доказів надсилання відповідачу додаткової угоди та листа позивачем не надано.

Враховуючи наведене, підстави вважати, що Позивач був обізнаний про зміну банківських рахунків Відповідача, оскільки зробив посилання у платіжному документі на рахунок-фактуру №С-0010371 від 15.07.2014р., відсутні. Наданий Відповідачем рахунок (а.с. 39) ніким не засвідчений, підписаний невідомою особою, доказів того, що саме в такому виді він був вручений Позивачу, суду не надано.

Суд також зазначає, що з огляду на вимоги ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тим законодавством та нормативно-правовими актами, що на них посилаються сторони та інші учасники процесу, а й тими на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні відносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Так, загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, відносини у сфері переказу коштів регулюються Конституцією України, законами України "Про Національний банк України", "Про банки і банківську діяльність", "Про поштовий зв'язок", «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", іншими актами законодавства України та нормативно-правовими актами Національного банку України, а також Уніфікованими правилами та звичаями для документарних акредитивів Міжнародної торгової палати, Уніфікованими правилами з інкасо Міжнародної торгової палати, Уніфікованими правилами по договірних гарантіях Міжнародної торгової палати та іншими міжнародно-правовими актами з питань переказу коштів.

Відповідно до п. 22.4 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (надалі - Закон) під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Обслуговуючий одержувача банк у розрахунковому документі зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунка одержувача та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України /реєстраційним (обліковим) номером платника податків / реєстраційним номером облікової картки платника податків - фізичної особи (серії та номера паспорта, якщо фізична особа відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відмітку в паспорті) і зараховувати кошти на рахунок отримувача лише в разі їх збігу. У противному разі банк, що обслуговує одержувача, має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів. У разі неможливості встановлення належного одержувача банк, що обслуговує одержувача, зобов'язаний повернути кошти, переказані за цим документом, банку, що обслуговує платника, із зазначенням причини їх повернення. У разі недотримання вище зазначеної вимоги відповідальність за шкоду, заподіяну суб'єктам переказу, покладається на банк, що обслуговує одержувача (п. 22.6 Закону).

Відповідно до довідки ПАТ «Південкомбанк» №42/1007 від 17.02.2015р. Відповідача визнано кредитором та включено в реєстр акцептованих кредиторських вимог на суму 26 803 375,14 грн. Таким чином, на час перерахування коштів розрахунковий рахунок Відповідача у ПАТ «Південкомбанк» закритий не був, надходження коштів на розрахунковий рахунок підтверджено та не заперечується відповідачем.

Отже, відповідно до п. 30.1 Закону переказ є завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок одержувача, що підтверджується випискою з банківського рахунку Позивача станом на 17.07.2014р.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України встановлено право покупця у випадку відсутності передачі товару після отримання передоплати вимагати передати товар або повернути йому суму передоплату.

08.09.2014р. Позивачем була складена вимога про повернення передоплати в семиденний термін з дати її отримання (вих. № 927 від 08.09.2014р., а.с. 20), яка надіслана Відповідачу за різними адресами поштою 09.09.2014р. (а.с.22-27). Таким чином, Позивач отримав право на повернення суми попередньої оплати.

З огляду на викладене, позовні вимоги є правомірними, оскільки зі спливом семиденного терміну з моменту отримання вимоги про повернення суми попередньої оплати, у Відповідача згідно закону виник обов`язок повернути грошові кошти. Такий обов`язок не ототожнюється із наявністю (відсутністю) грошового зобов`язання Відповідача за Договором.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції були невірно застосовані норми матеріального права, а висновки, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи, що відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування рішення з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у справі підлягає віднесенню на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Запоріжнерудпром", м. Запоріжжя задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2014р. у справі № 904/8957/14 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Содружество" - 49035, м. Дніпропетровськ, вул. Криворізька, буд. 72, оф. 20 (поштова адреса - 49127, м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 17-Б), на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжнерудпром" - 69014, м. Запоріжжя, вул. Миколи Краснова, 12-А, (поштова адреса - 69600, м. Запоріжжя, вул. Миколи Краснова, 12-А, мСП-551) (р/р 101 в ПАТ «Юнекс Банк», м. Київ, МФО 322539) грошові кошти - 26 548,00 грн (двадцять шість тисяч п`ятсот сорок вісім грн 00 коп), витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви - 1827,00 грн (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн 00 коп), судовий збір за розгляд апеляційної скарги - 913,50 грн (дев`ятсот тринадцять грн 50 коп).

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає чинності з часу її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 19.02.2015р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя В.В. Прудніков

Суддя Е.В. Орєшкіна