ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.02.2015 Справа № 920/168/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, м. Суми

до відповідача Відкритого акціонерного товариства «Selmi», м. Суми

про стягнення 10 400 грн. 61 коп.

Суддя О.Ю. Резніченко

За участі представників сторін:

від позивача: Соколенко А.В., довіреність №44/12-15 від 05.01.2015р.

від відповідача: не з'явився.

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку наукових пенсій за січень 2015 року в сумі 10 400 грн. 61 коп.

Представник позивача в даному судовому засіданні усно пояснив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в дане судове засідання надіслав відзив, я кому зазначив, що ознайомившись з позовною заявою позивача, відповідач визнає заборгованість в сумі 10 400 грн. 61 коп. в повному обсязі, справу просить розглядати без його участі за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, оцінивши надані докази, суд встановив:

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 11.01.2010 року порушено провадження у справі № 6/1-10 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Selmi» (відповідач).

На даний час провадження у справі про банкрутство триває, стадія - процедура санації.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України справи про банкрутство розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство.

Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Отже, зазначеною нормою чітко визначено, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурі банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно ж до норм частини першої статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Разом з тим слід зазначити, що відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності з 19 січня 2013 року внесених в цей закон змін) мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником стосовно якого порушено справу про банкрутство грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Отже, на вимоги, що виникли до боржника після порушення справи про банкрутство, обмеження, визначені при застосуванні мораторію на задоволення вимог кредиторів, не застосовуються.

Статтею 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначені повноваження ліквідатора та ліквідаційної комісії, з них зокрема, ліквідатор з дня свого призначення заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими.

З наведених норм свідчить, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній до 19 січня 2013 року) передбачено, що поточні вимоги кредиторів розглядаються та можуть бути включені до реєстру вимог кредиторів після їх заявлення в ліквідаційній процедурі, а не в процедурі розпорядження майном.

Крім того, як роз'яснив Вищий господарський суд України в пункті 8.6 рекомендації президії № 04-5/1193 від 04 червня 2004 року "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суддя, який розглядає справу про банкрутство, відмовляє у прийнятті заяв поточних кредиторів з вимогами до боржника, що ґрунтуються на зобов'язаннях, які виникли після порушення провадження у справі, оскільки спори за такими вимогами підлягають розгляду у порядку позовного провадження. Така відмова не позбавляє кредитора права звернутися з позовною заявою до боржника у загальному порядку.

Такої ж правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, викладеної у постановах по справі № 909/286/14 від 06 серпня 2014 року, по справі № 920/935/14 від 15 жовтня 2014 року, по справі № 920/230/14 від 09 грудня 2014 року.

Таким чином, даний спір підвідомчий господарському суду Сумської області, а вимоги заявлені у даній позовній заяві є поточними.

Громадянам (колишнім працівникам відповідача), зазначеним в повідомленнях, наявних в матеріалах справи (а. с. 8-9), призначено пенсію відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Відповідно ст. 24, ч. 5 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» різниця між сумою призначеної пенсії за цим Законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок (механізм) фінансування затверджено постановами Кабінету Міністрів від 24.03.2004р. № 372 та від 13.12.2000р. № 1826.

Відповідно до п. 5 Порядку, підприємства самостійно визначають суму, що підлягає сплаті у розрахунку на місяць, та перераховують відповідні кошти на рахунки відповідних територіальних управлінь Пенсійного фонду для фінансування різниці у розмірі пенсії щомісяця до 25 числа.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав повідомлення про відшкодування наукових пенсій разом із списками громадян, яким призначено пенсію відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» за січень 2015 року.

Як зазначає позивач у судовому засіданні, у встановлений строк вказана сума відповідачем сплачена не була.

Отже, внаслідок порушення вимог ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та п. 5 Порядку за відповідачем утворився борг перед позивачем в сумі 10 400 грн. 61 коп., що виник за січень 2015р. по фінансуванню різниці між сумою пенсій, призначеною відповідно до ст. 24 Закону та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку вони мають право.

Представник позивача у судовому засіданні зазначав, що на дату подання позову до суду борг з відшкодування наукових пенсій залишається відповідачем не сплаченим.

Таким чином, на момент розгляду справи, заборгованість відповідача перед управлінням Пенсійного фонду України в м. Суми зі сплати по відшкодуванню наукових пенсій за січень 2015 року складає 10 400 грн. 61 коп.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що сума витрат на виплату наукових пенсій за січень 2015 року відповідачем у визначені строки не сплачена, останній позовні вимоги визнав у повному обсязі, господарський суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення з відповідача 10 400 грн. 61 коп. боргу з відшкодування витрат на виплату наукових пенсій за січень 2015 року.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Selmi» (40009, Сумська область, м. Суми, вул. Комсомольська, б. 68/а, код 04799336) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Суми (40024, Сумська область, м. Суми, вул. Харківська, 35, код 37429970) 10 400 грн. 61 коп. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку наукових пенсій за січень 2015 року.

3. стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Selmi» (40009, Сумська область, м. Суми, вул. Комсомольська, б. 68/а, код 04799336) в доход державного бюджету України (рахунок 3002, МФО 837013, , отримувач - УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001) 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

4. Накази видати після набранням рішення законної сили.

Повне рішення складене 17.02.2015р.

СУДДЯ О.Ю. Резніченко