номер провадження справи 32/133/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015 Справа № 908/5865/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" (84205, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Радченко, буд. 34, тел. )

про стягнення 136283,28 грн. Суддя Н.А. Колодій

Представники

Від позивача Самокиша В.Ю., довіреність № 23-12/14-34 від 23.12.2014 р.

Від відповідача Борисова М.А., довіреність б/н від 01.12.2014 р.

Щербина Є.Є., довіреність б/н від 01.12.2014 р.

Розпорядженням Вищого господарського суду України від 02.09.2014 р. № 28-р "Про зміну територіальної підсудності господарських справ" визначено, що розгляд господарських справ підсудних господарському суду Донецької області здійснюються господарським судом Запорізької області.

До господарського суду Запорізької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" про стягнення 136283,28 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.12.2014 р. справу № 908/5865/14 прийнято до розгляду суддею Колодій Н.А., справі присвоєно номер провадження 32/133/14, справа призначена до розгляду на 14.01.2015 р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору. Ухвала направлялась на адресу сторін в установленому законом порядку.

В судових засіданнях на підстав ст. 77 ГПК України оголошувались перерви до 05.02.2015 р., до 09.02.2015 р.

27.01.2015 р. до господарського суду Запорізької області надійшло клопотання ТОВ "Карпатибудінвест" вих. № 16/01-15 від 16.01.2015 р. про залучення до участі у справі № 908/5865/14 в якості третьої особи на стороні відповідача - ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування".

Представник позивача заперечив проти заявленого відповідачем клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

З'ясувавши доводи представника відповідача, суд не вбачає правових підстав для його задоволення оскільки представник ТОВ "Карпатибудінвест" не обґрунтував, яким чином прийняте рішення з господарського спору у цій справі може вплинути на права або обов'язки ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" . Крім того, відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходив з того, що предметом розгляду у цій справі є стягнення заборгованості, що виникла за договором фінансового лізингу від 03.06.2011 р. № LC5276-05/11, а не заборгованості за договором страхування від 07.07.2014 р.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання відповідача від 09.02.2015 р. про відкладення розгляду справи, суд не вважає за можливе його задовольнити, оскільки виходить з тих обставин, що відповідно до ч. 1 ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Процесуальний строк вирішення спору закінчується 22.02.2015 р. На думку суду сторони мали достатньо часу для надання суду наявних доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, крім того, суд неодноразово відкладав розгляд справи для врегулювання сторонами спору у добровільному порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Позивач підтримав заявлені вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та обґрунтовує їх ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 626, 629 ЦК України та ст.ст. 193, 292 ГК України.

Відповідач позов не визнав, вважає вимоги позивача необґрунтованими, з підстав викладених у відзиві на позов (відзив на позов долучений до матеріалів справи).

За письмовим клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 09.02.2015 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

03.06.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" (Лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № LC5276-05/11, за умовами якого (п. 1.1. договору) Лізингодавець зобов'язався передати на умовах фінансового лізингу без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначаються в Специфікації (Додаток № 2 до цього договору), а Лізингоодержувач зобов'язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору Лізингоодержувач самостійно та на власний ризик обрав Предмет лізингу.

Пунктом 1.7. договору (з урахуванням угоди від 01.10.2011 р. про внесення змін до договору оренди (фінансового лізингу) від 03.06.2011 р. № LC5276-05/11) передбачено, що вартість предмету лізингу на момент підписання цього договору становить 198008,65 грн., у т.ч. ПДВ 20 %.

Згідно з п. 3.2. договору, розрахований у грошовому еквіваленті іноземної валюти розмір заборгованості Лізингоодержувача зазначається у графіку розрахунку заборгованості (Додаток № 1 до цього договору), який сторони підписують після визначення остаточної вартості предмета лізингу.

Угодою від 01.10.2011 р. про внесення змін до договору оренди (фінансового лізингу) сторони дійшли згоди внести зміни до додатку № 1 "Графік розрахунку заборгованості" та виклали його в новій редакції.

Відповідно до п. 4.1. договору, Лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування та поточні лізингові платежі.

Умовами п.п. 4.3., 4.4. договору сторони передбачили, що Лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує Лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості предмета лізингу та комісії Лізингодавця. Розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п. 4.2. цього договору від заборгованості Лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно Графіку. Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за курсом продажу з дотриманням умов ч. 2 цього пункту. Комісія Лізингодавця розрахована у гривнях не може бути менше різниці між поточним лізинговим платежем у гривні та граничною сумою, яка ставиться в погашення заборгованості Лізингоодержувача згідно даних колонки D графіку (Додаток 1 до договору).

Загальні умови фінансового лізингу сторони передбачили в додатку № 4 до договору фінансового лізингу від 03.06.2011 р. № LC5276-05/11, пунктом 1.2. якого визначили, що приймання та передача предмета лізингу оформляється актом приймання-передачі.

Як свідчать матеріали справи, за актом приймання-передачі від 03.06.2011 р. Лізингодавець (ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль") передав, а Лізингоодержувач (ТОВ "Карпатибудінвест") прийняв у користування предмет лізингу згідно специфікації від 03.06.2011 р.(Додаток № 2 до договору), а саме: бетононасос Zoomlion НВТ .60.13.112TRS, 2008 р.в., № шасі/кузова 17107003.

Пунктом 3 акту приймання-передачі від 03.06.2011 р. сторони визначили, що до Лізингоодержувача переходять усі ризики, пов'язані з користуванням та володінням предметом лізингу.

За змістом п. 5.3. додатку № 4 до договору фінансового лізингу, Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця з урахуванням п. 5.4. цих Загальних умов на підставі рахунку Лізингодавця, направленого на вказану в договорі електронну адресу Лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку. У разі неотримання рахунку Лізингодавця до 5 числа поточного місяця Лізингоодержувач зобов'язаний звернутись до Лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно.

Відповідно до п. 7.1. додатку № 4 до договору фінансового лізингу, Лізингоодержувач протягом строку лізингу за свій рахунок забезпечує страхування предмета лізингу в страховій компанії згідно визначеного Лізингодавцем переліку на випадок: знищення (загибелі), розкрадання (викрадення), пошкодження (псування) предмета лізингу та на всі випадки, передбачені Правилами страхування страховика (АВТОКАСКО/повний пакет).

Згідно з п. 7.4. вказаного вище додатку, якщо за п'ять днів до закінчення дії страхового договору або граничного строку сплати страхових платежів (платежу) Лізингоодержувач не здійснить сплату страхових платежів (платежу), та Лізингодавець має право самостійно застрахувати такий предмет лізингу, а Лізингоодержувач зобов'язаний відшкодувати Лізингодавцю такі витрати зі страхування предмета лізингу, крім того ПДВ у розмірах, визначених чинним законодавством України.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за цим договором (п. 8.1. договору).

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Загальні правові та економічні засади фінансового лізингу регламентуються Законом України "Про фінансовий лізинг".

Частиною 2 ст. 1 вказаного вище Закону унормовано, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг", Лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором (ч. 1). Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу (ч. 2).

Як вбачається з матеріалів справи № 908/5865/14, на виконання умов спірного договору фінансового лізингу ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" виставлено відповідачу на оплату рахунки-фактури (акти виконаних робіт) з відшкодування частини вартості предмету лізингу та комісії Лізингодавця, а саме: від 01.03.2013 р. № LC5276-05/11/22-029 на суму 4403,13 грн., від 01.04.2013 р. № LC5276-05/11/23-031 на суму 4378,10 грн., від 07.05.2013 р. № LC5276-05/11/24-033 на суму 4347,38 грн., від 01.06.2013 р. № LC5276-05/11/25-035 на суму 4341,08 грн., від 01.07.2013 р. № LC5276-05/11/26-037 на суму 8346,46 грн., від 01.08.2013 р. № LC5276-05/11/27-039 на суму 8270,03 грн., від 02.09.2013 р. № LC5276-05/11/28-041 на суму 8233,97 грн., від 01.10.2013 р. № LC5276-05/11/29-043 на суму 8253,14 грн., від 01.11.2013 р. № LC5276-05/11/30-045 на суму 8203,34 грн., від 02.12.2013 р. № LC5276-05/11/31-047 на суму 8208,81 грн., від 02.01.2014 р. № LC5276-05/11/32-050 на суму 4123,82 грн., від 03.02.2014 р. № LC5276-05/11/33-052 на суму 4274,87 грн., від 03.03.2014 р. № LC5276-05/11/34-054 на суму 5000,82 грн., від 01.04.2014 р. № LC5276-05/11/35-056 на суму 5640,01 грн., від 05.05.2014 р. № LC5276-05/11/36-058 на суму 5759,77 грн., від 02.06.2014 р. № LC5276-05/11/37-060 на суму 5790,30 грн., від 01.07.2014 р. № LC5276-05/11/38-062 на суму 11701,14 грн., від 01.08.2014 р. № LC5276-05/11/39-064 на суму 12154,51 грн., від 01.09.2014 р. № LC5276-05/11/40-067 на суму 13592,50 грн. Крім того, рахунок-фактуру від 07.08.14 LC5276-05/11/ev-065 на оплату додаткових витрат з ПДВ (компенсація витрат по страхуванню предмету лізингу) в сумі 1260 грн.

Загальна сума вказаних вище рахунків-фактур становить 136283,28 грн.

Позивач направляв на адресу відповідача вищезазначені рахунки, що підтверджено відповідними списками рекомендованих відправлень, копії яких містяться в матеріалах справи.

Матеріали цієї господарської справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобов'язань належним чином не виконав, виставлені позивачем рахунки-фактури на суму 136283,28 грн. не оплатив, чим порушив умови договору.

При цьому, доводи відповідача про не отримання останнім наведених вище рахунків суд визнає необґрунтованими та безпідставними оскільки за умовами п. 5.3. додатку № 4 до договору фінансового лізингу у разі неотримання рахунку Лізингодавця до 5 числа поточного місяця Лізингоодержувач зобов'язаний звернутись до Лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно.

Отже, матеріали цієї справи свідчать, що за відповідачем виникла заборгованість за договором фінансового лізингу від 03.06.2011 р. № LC5276-05/11 в сумі 136283,28 грн.

Факт наявності заборгованості в розмірі 136283,28 грн. підтверджується матеріалами справи.

Доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення суми позову в розмірі 136283,28 грн. оскільки договір фінансового лізингу від 03.06.2011 р. № LC5276-05/11 є припиненим внаслідок незаконного заволодіння невідомими особами технікою, що є предметом спірного договору лізингу, суд відхиляє з огляду на наступне.

Так, матеріали свідчать, що позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості з оплати лізингових платежів в сумі 136283,28 грн., що виникли, враховуючи умови п. 5.3. додатку № 4 до договору фінансового лізингу та наявні в матеріалах цієї справи рахунки-фактури, за період з березня 2013 року по вересень 2014 року включно. При цьому, обов'язок з оплати останнього лізингового платежу, що заявлений позивачем у цій справі, за вересень 2014 року виник у відповідача з 08.09.2014 р. (враховуючи приписи п. 1.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

В той же час, як вбачається із наявного в матеріалах справи витягу з кримінального провадження № 0009694, копія якого долучена до матеріалів цієї господарської справи, датою надходження заяви директора ТОВ "Карпатибудінвест" Макарова О.В. до Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві про вчинення кримінального правопорушення є 10.09.2014 р., а датою внесення Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві відомостей до ЄРДР щодо вчиненого кримінального правопорушення є 11.09.2014 р.

Таким чином, обставини, на які посилається відповідач, як на підставу припинення договору фінансового лізингу від 03.06.2011 р. № LC5276-05/11 виникли вже після виникнення у відповідача обов'язку зі сплати лізингових платежів за заявлений позивачем у цій справі період.

Суд не приймає заперечення відповідача на позовну заяву з посиланням на пункт 10.2.2 Загальних умов, яким визначено, що договір достроково припиняється у разі отримання Лізингодавцем від Лізингоодержувача або страхової компанії письмового повідомлення про настання визначених п. 7.7 цих Загальних умов обставин. Такими обставинами п. 7.7 Загальних умов визначено випадки знищення, викрадення або втрати Предмета лізингу, а також випадок, якщо Предмет лізингу пошкоджений і не може бути відновлений.

Разом з тим, зазначеним пунктом також передбачений обов'язок Лізингоодержуача протягом 15 календарних днів з моменту настання такої події сплатити Лізингодавцю визначені пунктом 10.3.2 Загальних умов платежі, у тому числі заборгованість по поточних лізингових платежах.

Окрім того, обов'язок Лізингоодержувача по сплаті заборгованості по поточним лізинговим платежам у разі дострокового припинення Договору при настанні зазначених у п. 10.2.2 Загальних умов випадках, на який посилається відповідач, також передбачений пунктом 10.4 Загальних умов.

Також, п. 5.5 Загальних умов передбачено, що Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі незалежно від фактичного користування Предметом лізингу.

Таким чином, обов'язок відповідача сплатити поточні лізингові платежі за період користування предметом лізингу не ставиться в залежність від фактичного користування ним, а також не припиняє такі зобов'язання у випадку викрадення, знищення або втрати предмета лізингу.

У зв'язку з вище викладеним, доводи відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому відхиляються судом через необґрунтованість.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач в ході розгляду справи не надав суду доказів сплати ним суми основного боргу з лізингових платежів, комісії та компенсації витрат по страхуванню предмету лізингу, суд вважає, що позовна вимога ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" про стягнення з ТОВ "Карпатибудінвест" за договором фінансового лізингу від 03.06.2011 р. № LC5276-05/11 суми основного боргу в розмірі 136283,28 грн. доведена, обґрунтована, підтверджена доданими документами та підлягає задоволенню судом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір доведений до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 69, 82, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" про стягнення 136283,28 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Радченко, буд. 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, пр. Маяковський, 9, корп. 5, ) 136283 (сто тридцять шість тисяч двісті вісімдесят три) грн. 28 коп. основного боргу та 2725 (дві тисячі сімсот двадцять п'ять) грн. 66 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "18" лютого 2015 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.