ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р. Справа № 914/2140/13

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Юрченка Я.О.

суддів Давид Л.Л.

Хабіб М.І.

при секретарі судового засідання Лялька Н.Р.

за участю представників:

позивача: Давидович М.І. - директор; Турчин Я.М. - представник

відповідача: Гурин В.А.- представник (довіреність в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Україна", б/н від 09.08.2013.

на рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2013 (суддя Ділай У.І.)

у справі № 914/2140/13

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Проммонтаж СУ-27", смт. Розділ, Львівська область

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Кроно-Україна", м. Кам'янка-Бузька, Львівська область

про стягнення заборгованості в розмірі 75 215, 55 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Проммонтаж СУ-27" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Кроно-Україна" про стягнення заборгованості в розмірі 75 215, 55 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 31.07.2013 у справі № 914/2140/13 позовні вимоги задоволено частково.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 68 534, 83 грн основного боргу, 4 690, 70 грн пені, 1 554, 70 грн 3 % річних та 1 710, 54 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В частині стягнення 435, 32 грн пені відмовлено.

При прийнятті рішення місцевий господарський суд виходив, зокрема з того, що позовні вимоги в частині основного боргу є обґрунтованими та підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами, а заперечення відповідача, що ґрунтуються на фактах, виявлених в межах гарантійного строку дефектів виконаних підрядних робіт не стосуються предмету даного спору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Кроно-Україна", звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2013, мотивуючи свої доводи порушенням місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права.

Зокрема, покликається на те, що місцевий господарський суд ухилився від надання юридичної оцінки заяви - вимоги від 04.07.2013 щодо пропорційного зменшення ціни роботи в порядку п. 2 ч. 1 ст. 858 ЦК України та зазначає, що така сума перевищує суму грошових вимог заявлених позивачем у даній справі, отже у відповідача відсутні невиконані грошові зобов'язання перед позивачем.

Також вказує, що судом першої інстанції допущено порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, а саме, ст.ст. 853, 858, 882 ЦК України та ч. 1 ст. 41 ГПК України.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 22.08.13 апеляційну скаргу у складі колегії суддів: головуючий суддя Краєвська М.В., судді Дубник О.П., Кордюк Г.Т. прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 10.09.13.

30 серпня 2013 року від скаржника надійшли пояснення, в яких останній вказує, що з 14 по 16 травня 2013 року представником технічного нагляду здійснено огляд робіт ТОВ «Проммонтаж СУ - 27» за договорами № 10 від 15.05.2012 та № 12 від 16.06.2011 та виявлено ряд недоліків та дефектів, які зафіксовані в акті загального огляду від 16.05.2013, акті № 1 знімання виконаних будівельних робіт за травень 2013, довідці про вартість знятих будівельних робіт (та витрати) за травень 2013 року, дефектному акті № 1 від 16.05.2013, відтак, відповідач заявив про пропорційне зменшення ціни роботи, здійсненої за договором № 10 від 15.05.2012 на суму 84 987, 22 грн.

Скаржник 09.09.2013 подав клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи.

10 вересня 2013 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказував про законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, відтак, просив залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 10.09.2013 у склад судової колегії внесено зміни, замість суддів Дубник О.П. та Кордюк Г.Т. введено суддів Галушко Н.А. та Орищин Г.В.

В судовому засіданні 10.09.2013 оголошувалась перерва до 17.09.2013 для вирішення питання про призначення будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.09.2013 у складі колегії суддів: головуючого судді - Краєвської М.В., суддів Галушко Н.А., Орищин Г.В. провадження у дані справі було зупинено у зв'язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи. Для проведення експертизи, матеріали справи 23.10.2013 були скеровані на адресу Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

21 березня 2014 року, у зв'язку із настанням обставин (припинення повноважень судді Краєвської М.В. щодо здійснення правосуддя), які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, автоматизованою системою документообігу суду проведено повторний розподіл справи № 914/2140/13 та розподілено до розгляду судді - доповідачу Дякович О.В.

На адресу суду від судового експерта В.В. Контимирова надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи, а саме, актів на приховані роботи по додаткових роботах по матеріально-технічному складу з ремонтно-механічною дільницею на ТОВ «Крона-Україна», за договором № 10 від 15.05.2012.

У зв'язку з настанням обставин (перебування головуючого судді Дякович О.В. у відпустці, як матері, дитина якої потребує домашнього догляду) автоматизованою системою документообігу суду проведено повторний розподіл справи № 914/2140/13 та розподілено до розгляду судді - доповідачу Юрченку Я.О.

Ухвалою суду від 27.10.2014 провадження у даній справі було поновлено, зобов'язано сторін подати додаткові матеріали, необхідні для виконання експертизи відповідно до клопотання судового експерта.

В судовому засіданні 11.11.2014 представники відповідача зазначили, що щодо виконання робіт по спірному договору № 10 від 15.05.2012 підрядником ТОВ "Проммонтаж СУ-27" акти на приховані роботи не складались і для підписання замовником ТОВ "Кроно-Україна" не надавались, відтак, провадження у справі було зупинено до виконання ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 17.09.2013 про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

9 грудня 2014 року на адресу суду надійшли матеріали справи та висновок судової будівельно-технічної експертизи № 3283.

Висновком експертизи встановлено:

1. відповідність окремих елементів та конструкцій за договором проектно-технічній та кошторисній документації встановити на момент проведення експертизи неможливо, оскільки відсутні акти на приховані роботи. Також виявлено невідповідності вимогам нормативно правових актів;

2. різниця між вартістю фактично виконаних будівельних робіт, підтверджених оглядом та вартістю, яка вказана в актах виконаних робіт дорівнює 51 080, 83 грн;

3. щодо пошкоджень в приміщенні, вказано, що технічну причину виникнення пошкоджень в стелі встановити не виявилось можливим; щодо пошкоджень на покритті підлоги з керамічної плитки вказано, що не підготовлено основу підлоги, не дотримана технологія підготування клейової суміші, основа підлоги не стабільна, тобто усі вищевказані причини могли виникнути на момент укладення покриття підлоги;

4. вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати в побутових та допоміжних приміщеннях матеріально-технічного складу з ремонтно-механічною дільницею, в двохповерховій вставці складає 8 888, 00 грн;

5. дефект, виявлений на стелі відноситься до явних дефектів, а дефект підлоги - до прихованих.

Розпорядженням голови суду від 12.12.2014 у зв'язку з перебуванням судді Зварич О.В. у відпустці, у склад судової колегії внесено зміни, замість судді Зварич О.В. введено суддю Давид Л.Л.

Ухвалою суду від 12.12.2014 поновлено провадження у даній справі.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі суду від 20.01.2015.

Скаржник (відповідач) 17.02.2015 подав пояснення у даній справі, в яких вказав, що складання актів огляду прихованих робіт є обов'язком підрядника та зазначав про правомірність застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 858 ЦК України.

17 лютого 2015 року від позивача надійшли пояснення на висновок судової будівельно-технічної експертизи, в якому останній зазначав, що обов'язок складання актів огляду прихованих робіт не може бути покладений на нього з урахуванням п. 5.1, 5.2 договору та їх складання договором не передбачалось. Щодо порушення вимог ДНБ Д.1.1-2000 «Правила визначення вартості будівництва» вказує, що такі норми для позивача носять рекомендаційний характер.

В даному судовому засіданні сторони підтримали владні доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі, відзиві на неї, письмових поясненнях.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2013 у справі № 914/2140/13 - залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.05.2012 сторонами у справі укладено договір № 10, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов'язання за дорученням відповідача виконати власними силами додаткові роботи по облаштуванню побутових і допоміжних приміщень матеріально-технічного складу з ремонтно-механічною дільницею на ТОВ "Кроно-Україна", смт. Брошнів Рожнятівського району Івано-Франківської області, здати виконані роботи відповідачу, ліквідувати недоробки і дефекти, виявлені в ході приймання робіт, а відповідач у свою чергу зобов'язався прийняти виконані роботи і сплатити їх вартість згідно фактичних об'ємів робіт.

Згідно п. 2.1. договору вартість робіт визначається договірною ціною в сумі 219 878,83 грн.

У п. 3.1. договору сторони погодили, що позивач до 1-го числа наступного місяця представляє відповідачу акти виконаних робіт в 2-х примірниках. Відповідач протягом 3-х робочих днів здійснює прийом виконаних робіт та 2 примірники підписаних актів ф-2 і ф-3 повертає позивачу.

За результатами виконаних позивачем підрядних робіт сторонами підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2012 року ф-ми КБ-2 на суму 219 878, 83 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт ф-ми КБ-3.

Вищевказані документи підписано відповідачем без жодних застережень.

У відповідності до п. 4.1. договору оплату за фактично виконані підрядні роботи відповідач зобов'язався здійснити протягом 10 календарних днів згідно актів прийняття виконаних робіт.

В порушення умов договору, відповідач сплатив позивачу 151 344, 00 грн., у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 68 534,83 грн., на яку останнім нараховано пеню за період з 29.08.2012 по 26.02.2013 в сумі 5 126, 02 грн. та 3 проценти річних в сумі 1 554, 70 грн.

Матеріали справи містять копію акту від 26.10.2012 про огляд приміщень в яких проводились роботи за договором № 10 від 15.05.2012.

Як вбачається з п.п. 11.2, 11.3 договору, при виявлені дефектів виконання робіт у гарантійний термін замовник протягом 7 днів від дня виявлення, надає підряднику письмове повідомлення із зазначенням характеристики дефекту. Протягом 1-го тижня з дня отримання повідомлення, підрядник направляє свого представника, який разом із представником замовника визначають суть дефекту та ступінь відповідальності підрядника за нього із складання спільного протоколу. Якщо підрядник в передбачені цим пунктом терміни не направляє свого представника, висновки замовника будуть кінцевими та обов'язковими для підрядника.

Однак, матеріали справи не містять доказів надсилання підряднику письмового повідомлення в порядку, встановленому договором. Більше того, представник відповідача в судовому засіданні підтвердив факт відсутності таких доказів.

Після підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за липень 2012 року ф-ми КБ-2 на суму 219 878, 83 грн., а саме у період з 14 по 16 травня 2013 року ТОВ "Кроно-Україна" було здійснено комісійний огляд робіт виконаних підрядною організацією ТОВ "Проммонтаж СУ-27" за договорами № 10 від 15.05.2012 та № 12 від 16.06.2011 та виявлено ряд недоліків та дефектів.

На підтвердження факту неналежного виконання позивачем підрядних робіт відповідачем подано акт загального огляду об'єкту від 16.05.2013, який підписано технічним директором ТОВ "Кроно-Україна" Хоптяк І.Р., інженером технічного відділу ТОВ "Кроно-Україна" - Боренець Г.М. та ФОП Яблонським І.Р.

Як вбачається з вищевказаного акту, представник ТОВ "Проммонтаж СУ-27" при огляді об'єкта присутнім не був.

Відповідач стверджує, що 24.05.2013 на адресу позивача було скеровано лист-претензію № 324 від 17.05.2013 із вимогою протягом 1-го тижня з моменту отримання даного листа направити повноважного представника для визначення суті дефектів, строків їх усунення та узгодження остаточних розрахунків за виконані роботи із складанням спільного протоколу.

Як доказ скерування листа-претензії № 324 від 17.05.2013 відповідач надав суду список згрупованих поштових відправлень від 24.05.2013 та поштову квитанцію до списку від 24.05.2013.

Позивач факт отримання листа-претензії № 324 від 17.05.2013 заперечив та в судовому засіданні вказував, що про його існування дізнався лише в процесі розгляду даної справи.

Матеріали справи не містять доказів отримання вищевказаного листа позивачем.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Як вбачається із матеріалів справи спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 10 від 15.05.2013, предметом якого було виконання робіт по облаштуванню побутових і допоміжних приміщень матеріально-технічного складу з ремонтно-механічною дільницею на ТОВ "Кроно-Україна", смт. Брошнів Рожнятівського району Івано-Франківської області.

Відносини сторін, що виникають із договору підряду регулюються зокрема, главою 61 ЦК України, а також Загальними умовами укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668 (надалі Загальні умови).

За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ст. 875 ЦК України).

За правилами ст. 526 ЦК України, 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а у відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з п. 5.1 договору підрядник зобов'язаний виконувати роботи відповідно до проектної документації, наданої замовником, монтажних норм та правил, поставляти матеріали, вироби і конструкції, що відповідають державним стандартам і технічним умовам.

Замовник здійснює контроль і технічний нагляд за якістю, обсягами та вартістю будівництва об'єкта. При виявленні відхилень замовник видає підряднику розпорядження про їх усунення (п. 5.2 договору).

Відтак, на виконання договірних зобов'язань позивачем було виконано на користь відповідача будівельні роботи, за результатами виконання яких підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2012 року ф-ми КБ-2 на суму 219 878,83 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт ф-ми КБ-3.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що оплату за фактично виконані підрядні роботи відповідач здійснює протягом 10 календарних днів згідно актів прийняття виконаних робіт.

Однак, в порушення договірних зобов'язань, відповідач сплатив лише 151 344, 00 грн. Роботи на суму 68 534,83 грн. ТОВ "Кроно-Україна" не оплачено.

Згідно ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Ст. 882 ЦК України визначено, що Замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором.

Частина 4 вищенаведеної правової норми передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Оформлення передачі виконаних робіт (об'єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником актом про виконані роботи передбачено також п. 91 Загальних умов.

Підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами (п. 96 Загальних умов).

Відтак, з урахуванням наявності в матеріалах справи акту приймання виконаних будівельних робіт за липень 2012 року ф-ми КБ-2 на суму 219 878, 83 грн, який підписано та скріплено відтисками печаток сторін та не містить жодних зауважень та застережень щодо якості та обсягу робіт, такий підлягав оплаті відповідачем протягом 10 календарних днів після його підписання.

Як вбачається з пояснень сторін, останні не заперечили, що акт був підписаний 31.07.2012.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що заперечення відповідача, які ґрунтуються на фактах виявлених в межах гарантійного строку дефектів виконаних підрядних робіт, не стосуються предмету даного спору, оскільки підставою для оплати робіт слугує підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт за липень 2012 р. ф-ми КБ-2.

Відтак, судова колегія вбачає наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 68 534,83 грн. боргу, та погоджується з перерахунком пені яка підлягає до стягнення в розмірі 4 690,70 грн та 3 % річних в сумі 1 554,70 грн.

Щодо висновку судової будівельно-технічної експертизи у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ст. 42 ГПК України, висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судова колегія зазначає, що висновок судової експертизи, який оцінюється в сукупності з іншими доками, з урахуванням наявності підписаного сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт, не спростовує наявності обов'язку замовника сплатити кошти за виконані роботи, а вимоги відповідача в порядку ч. 1 ст. 858 ЦК України можуть бути предметом розгляду іншої справи.

Відтак, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Оскільки скаржник, у встановленому законом порядку, не подав належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі, та обґрунтовували неправомірність та безпідставність заявленого позову, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Львівської області відповідає законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав його для зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2013 у справі № 914/2140/13 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Хабіб М.І.