РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015Справа №910/27703/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний двір»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСП-ТРАНСБУД»

про стягнення 332 229, 44 грн.

Суддя Ломака В.С.

Представники сторін:

від позивача: Топчій С.М. згідно з ордером серії КВ № 39473 від 20.04.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельний двір» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСП-ТРАНСБУД» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 429 690, 50 Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати щодо сплати судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідно до укладеного між сторонами Договору поставки № БА115 від 01.04.2013 р., він поставив відповідачу товар, який останнім в порушення взятих на себе зобов'язань не був оплачений, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем. Враховуючи зазначене, позивач вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.12.2014 р. порушено провадження у справі № 910/27703/14, її розгляд призначено на 15.01.2015 р.

Представники сторін в судове засідання 15.01.2015 р. не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.01.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 10.02.2015 р.

В судове засідання 10.02.2015 р. представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.02.2015 р. зазначив, що після порушення провадження у справі відповідачем була здійснена часткова оплата суми боргу.

При цьому, представником відповідача в судовому засіданні 10.02.2015 р. заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з необхідністю надати докази часткової сплати боргу, а також подано клопотання про продовження строку вирішення спору у справі № 910/27703/14 на п'ятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.02.2015 р. в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору у справі № 910/27703/14 на п'ятнадцять днів, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 12.02.2015 р.

11.02.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, яка фактично виходячи з її змісту є заявою про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 332 229, 44 коп.

Представник відповідача в судове засідання 12.02.2015 р. не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 р. № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

В судовому засіданні 12.02.2015 р. представник позивача підтримав подану 11.02.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва заву про зменшення розміру позовних вимог. Судом означену заяву прийнято до розгляду, у зв'язку з чим справа розглядається в її редакції, відповідно має місце нова ціна позову.

У судовому засіданні 12.02.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2013 р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) було укладено Договір поставки № БА-115, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується поставити у власність покупця будівельні матеріали (далі - товар), а покупець зобов'язується прийняти цей товар в кількості та асортименті, визначених у накладних, та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 1.2. Договору загальний обсяг товару визначається загальним обсягом поставленого товару по заявкам покупця.

Відповідно до п. 3.1. Договору постачальник поставляє товар партіями згідно накладних на підставі замовлення покупця.

Для здійснення поставки кожної партії товару покупець надсилає постачальнику замовлення за допомогою факсимільного або електронного зв'язку, в якому зазначає кількість, асортимент товару, бажану дату поставки та реквізити уповноваженої покупцем особи на отримання товару (перевізника) (п. 3.2. Договору).

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що постачальник підтверджує замовлення покупця шляхом виставлення рахунку-фактури, що надсилається покупцю за допомогою факсимільного або електронного зв'язку і містить інформацію щодо кількості та асортименту товару, що може бути поставлений, ціни товару та загальної вартості товару. Рахунок-фактура дійсний до оплати протягом 3-х банківських днів. По закінченню трьохденного терміну постачальник залишає за собою право змінювати ціни, кількість та асортимент товару, що зазначений у рахунку-фактурі, про що додатково повідомляє покупця.

Згідно з п. 4.1. Договору розрахунки за товар здійснюються шляхом перерахування покупцем повної суми вартості партії товару, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Можливі інші умови оплати, які погоджуються сторонами у Додатках до Договору.

Покупець на підставі виставленого постачальником рахунку здійснює 100% оплату товару на повну суму, протягом 25 банківських днів з моменту поставки товару конкретної партії, якщо інші умови оплати не визначені додатковою угодою сторін або специфікацією (п. 4.2. Договору).

За умовами п. 4.3. Договору ліміт несплаченого відвантаженого товару на кожний останній робочий день місяця становить 200 000, 00 грн. Строк відстрочення платежу і ліміт за кожний місяць може бути різним і визначається відповідно до діючої Додаткової угоди до цього Договору та/або Специфікації на конкретну партію товару. Першим днем відстрочки вважається дата поставки даної партії товару. Останній день фактичної відстрочки визначається датою зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Сторони домовились, що у випадку наявності дебіторської заборгованості з боку покупця за попередніми поставками, зарахований платіж від покупця вважається оплатою дебіторської заборгованості покупця по найбільш ранній неоплаченій поставці.

При цьому, відповідно до п. 4.4. Договору було визначено, що надання відстрочки платежу по новим поставкам зупиняється при настанні хоча б однієї з наступних подій: сума несплачених поставок (з урахуванням запланованої поставки) перевищить ліміт, вказаний у п. 4.3. цього Договору; наявність несплачених партій товару, строк повної оплати по яким настав; наявність несплачених штрафних санкцій.

Згідно з п. 4.6. Договору сторони домовились, що оплата за кожну окрему партію товару здійснюється виключно на виконання цього Договору.

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2013 р.

При цьому, відповідно до п. 8.2. Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору за один місяць до закінчення його дії, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором на кожний наступний календарний рік.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на суму 774 951,55 грн. за наступними видатковими накладними: № РН-0506-08 від 05.06.2013 р. на суму 6 973, 92 грн., № РН-0506-07 від 05.06.2013 р. на суму 10 529, 11 грн., № РН-0506-06 від 05.06.2013 р. на суму 11 869, 61 грн., № РН-0606-00 від 06.06.2013 р. на суму 21 095, 28 грн., № РН-0706-72 від 07.06.2013 р. на суму 12 951, 22 грн., № РН-0706-24 від 07.06.2013 р. на суму 8 107, 20 грн., № РН-0706-25 від 07.06.2013 р. на суму 330, 00 грн., № РН-0706-26 від 07.06.2013 р. на суму 7 070, 04 грн., № РН-0706-27 від 07.06.2013 р. на суму 609, 00 грн., № РН-0706-28 від 07.06.2013 р. на суму 874, 98 грн., № РН-0706-29 від 07.06.2013 р. на суму 7 070, 04 грн., № РН-1106-14 від 11.06.2013 р. на суму 16 522, 13 грн., № РН-1106-18 від 11.06.2013 р. на суму 13 836, 83 грн., № РН-1106-17 від 11.06.2013 р. на суму 5 775, 30 грн., № РН-1106-19 від 11.06.2013 р. на суму 1 139, 60 грн., № РН-1106-21 від 11.06.2013 р. на суму 4 563, 58 грн., № РН-1106-22 від 11.06.2013 р. на суму 32 217, 59 грн., № РН-1106-23 від 11.06.2013 р. на суму 7 070, 04 грн., № РН-1106-25 від 11.06.2013 р. на суму 11 812, 66 грн., № РН-1106-24 від 11.06.2013 р. на суму 5 376, 83 грн., № РН-1206-07 від 12.06.2013 р. на суму 2 053, 91 грн., № РН-1206-08 від 12.06.2013 р. на суму 5 546, 88 грн., № РН-1206-09 від 12.06.2013 р. на суму 1 848, 96 грн., № РН-1206-36 від 12.06.2013 р. на суму 15 082, 87 грн., № РН-1306-19 від 13.06.2013 р. на суму 8 474, 29 грн., № РН-1306-32 від 13.06.2013 р. на суму 12 272, 40 грн., № РН-1806-14 від 18.06.2013 р. на суму 4 789, 36 грн., № РН-1806-33 від 18.06.2013 р. на суму 8 075, 72 грн., № РН-1806-35 від 18.06.2013 р. на суму 1 505, 99 грн., № РН-1806-36 від 18.06.2013 р. на суму 14 073, 38 грн., № РН-1806-37 від 18.06.2013 р. на суму 9 244, 80 грн., № РН-2106-40 від 21.06.2013 р. на суму 2 897, 15 грн., № РН-2106-47 від 21.06.2013 р. на суму 20 804, 09 грн., № РН-2106-52 від 21.06.2013 р. на суму 4 592, 99 грн., № РН-2506-14 від 25.06.2013 р. на суму 2 397, 60 грн., № РН-2606-52 від 26.06.2013 р. на суму 3 163, 28 грн., № РН-2606-49 від 26.06.2013 р. на суму 1 080, 00 грн., № РН-2706-50 від 27.06.2013 р. на суму 4 464, 19 грн., № РН-2706-55 від 27.06.2013 р. на суму 6 593, 34 грн., № РН-2706-52 від 27.06.2013 р. на суму 414, 86 грн., № РН-0107-01 від 01.07.2013 р. на суму 8 134, 32 грн., № РН-0307-32 від 03.07.2013 р. на суму 2 229, 84 грн., № РН-0307-33 від 03.07.2013 р. на суму 3 943, 02 грн., № РН-0307-34 від 03.07.2013 р. на суму 6 951, 78 грн., № РН-0307-35 від 03.07.2013 р. на суму 5 400, 00 грн., № РН-0307-36 від 03.07.2013 р. на суму 486, 32 грн., № РН-0407-27 від 04.07.2013 р. на суму 134, 19 грн., № РН-0407-24 від 04.07.2013 р. на суму 7 070, 04 грн., № РН-0407-25 від 04.07.2013 р. на суму 4 211, 79 грн., № РН-0507-03 від 05.07.2013 р. на суму 7 395, 84 грн., № РН-0507-04 від 05.07.2013 р. на суму 7 070, 04 грн., № РН-0507-08 від 05.07.2013 р. на суму 4 056, 00 грн., № РН-0807-06 від 08.07.2013 р. на суму 1 528, 17 грн., № РН-0807-20 від 08.07.2013 р. на суму 1 329, 40 грн., № РН-0807-22 від 08.07.2013 р. на суму 16 850, 19 грн., № РН-0807-23 від 08.07.2013 р. на суму 3 635, 65 грн., № РН-1107-39 від 11.07.2013 р. на суму 7 396, 70 грн., № РН-1107-05 від 10.07.2013 р. на суму 7 070, 04 грн., № РН-1107-39 від 10.07.2013 р. на суму 8 042, 66 грн., № РН-1107-17 від 11.07.2013 р. на суму 3 221, 16 грн., № РН-1107-37 від 11.07.2013 р. на суму 7 070, 04 грн., № РН-1607-30 від 16.07.2013 р. на суму 2 921, 27 грн., № БД-0000185 від 16.07.2013 р. на суму 5 339, 90 грн., № РН-1607-32 від 16.07.2013 р. на суму 182, 39 грн., № РН-1707-43 від 17.07.2013 р. на суму 8 860, 67 грн., № РН-1707-44 від 17.07.2013 р. на суму 6 936, 00 грн., № РН-1707-48 від 17.07.2013 р. на суму 1 496, 88 грн., № РН-1707-49 від 17.07.2013 р. на суму 5 698, 62 грн., № РН-1707-45 від 17.07.2013 р. на суму 7 394, 69 грн., № РН-1707-46 від 17.07.2013 р. на суму 1 496, 88 грн., № РН-1707-47 від 17.07.2013 р. на суму 379, 40 грн., № РН-1707-63 від 17.07.2013 р. на суму 1 230, 00 грн., № РН-1807-21 від 18.07.2013 р. на суму 3 263, 74 грн., № РН-1807-22 від 18.07.2013 р. на суму 1 721, 14 грн., № РН-1907-10 від 19.07.2013 р. на суму 12 731, 04 грн., № РН-2207-15 від 22.07.2013 р. на суму 9 290, 89 грн., № РН-2207-16 від 22.07.2013 р. на суму 165, 60 грн., № РН-2207-17 від 22.07.2013 р. на суму 10 932, 96 грн., № РН-2207-18 від 22.07.2013 р. на суму 7 810, 13 грн., № РН-2207-28 від 22.07.2013 р. на суму 2 501, 76 грн., № РН-2207-20 від 22.07.2013 р. на суму 2 513, 74 грн., № РН-2207-35 від 22.07.2013 р. на суму 881, 04 грн., № РН-2207-21 від 22.0.2013 р. на суму 1 502, 21 грн., № РН-2507-14 від 25.07.2013 р. на суму 10 826, 81 грн., № РН-2507-20 від 25.07.2013 р. на суму 6 916, 54 грн., № РН-3007-04 від 30.07.2013 р. на суму 889, 21 грн., № РН-3007-05 від 30.07.2013 р. на суму 3 214, 95 грн., № РН-3007-06 від 30.07.2013 р. на суму 10 995, 98 грн., № РН-3007-07 від 30.07.2013 р. на суму 12 710, 80 грн., № РН-0108-08 від 01.08.2013 р. на суму 6 354, 45 грн., № РН-0108-09 від 01.08.2013 р. на суму 5 973, 84 грн., № РН-0108-10 від 01.08.2013 р. на суму 3 292, 20 грн., № РН-0208-10 від 02.08.2013 р. на суму 3 697, 92 грн., № РН-0208-31 від 02.08.2013 р. на суму 3 618, 92 грн., № РН-0508-13 від 05.08.2013 р. на суму 11 029, 68 грн., № РН-0508-17 від 05.08.2013 р. на суму 1 018, 54 грн., № РН-0608-22 від 06.08.2013 р. на суму 2 876, 66 грн., № РН-0808-10 від 08.08.2013 р. на суму 4 579, 73 грн., № РН-1208-20 від 12.08.2013 р. на суму 5 402, 88 грн., № РН-1208-21 від 12.08.2013 р. на суму 355, 64 грн., № РН-1208-56 від 12.08.2013 р. на суму 1 495, 32 грн., № РН-1208-53 від 12.08.2013 р. на суму 4 013, 09 грн., № РН-1208-54 від 12.08.2013 р. на суму 4 319, 69 грн., № РН-1208-55 від 12.08.2013 р. на суму 770, 40 грн., № РН-1308-22 від 13.08.2013 р. на суму 4 167, 74 грн., № РН-1308-23 від 13.08.2013 р. на суму 1 043, 28 грн., № РН-1308-24 від 13.08.2013 р. на суму 6 463, 98 грн., № РН-1308-25 від 13.08.2013 р. на суму 9 533, 46 грн., № РН-1408-39 від 14.08.2013 р. на суму 3 697, 92 грн., № РН-1608-46 від 16.08.2013 р. на суму 5 489, 57 грн., № РН-1908-25 від 19.08.2013 р. на суму 5 408, 42 грн., № РН-2008-01 від 20.08.2013 р. на суму 2 248, 82 грн., № РН-2008-19 від 20.08.2013 р. на суму 4 679, 08 грн., № РН-2108-19 від 21.08.2013 р. на суму 10 246, 18 грн., № РН-2108-20 від 21.08.2013 р. на суму 5 124, 38 грн., № РН-2208-49 від 22.08.2013 р. на суму 429, 24 грн., № РН-2308-45 від 23.08.2013 р. на суму 1 577, 17 грн., № РН-2308-08 від 28.08.2013 р. на суму 3 697, 92 грн., № РН-2808-11 від 28.08.2013 р. на суму 10 394, 06 грн., № РН-2808-12 від 28.08.2013 р. на суму 718, 80 грн., № РН-2808-09 від 28.08.2013 р. на суму 2 793, 10 грн., № РН-3008-53 від 30.08.2013 р. на суму 4 605, 59 грн., № РН-3008-54 від 30.08.2013 р. на суму 2 720, 88 грн., № РН-0209-13 від 02.09.2013 р. на суму 4 359, 46 грн., № РН-0409-26 від 04.09.2013 р. на суму 5 918, 24 грн., № РН-0509-15 від 05.09.2013 р. на суму 2 621, 59 грн., № РН-0509-16 від 05.09.2013 р. на суму 1 030, 18 грн., № РН-0909-29 від 09.09.2013 р. на суму 4 385, 48 грн., № РН-1009-36 від 10.09.2013 р. на суму 2 713, 70 грн., № РН-1009-37 від 10.09.2013 р. на суму 2595, 94 грн., № РН-1009-39 від 10.09.2013 р. на суму 4 784, 22 грн., № РН-1009-32 від 10.09.2013 р. на суму 2 823, 80 грн., № РН-1609-34 від 16.09.2013 р. на суму 5 906, 12 грн., № РН-2509-52 від 25.09.2013 р. на суму 4 125, 88 грн., № РН-2509-50 від 25.09.2013 р. на суму 2 002, 97 грн., № РН-2509-82 від 25.09.2013 р. на суму 115, 50 грн., № РН-2509-59 від 25.09.2013 р. на суму 2 055, 93 грн., № РН-2509-56 від 25.09.2013 р. на суму 2 099, 93 грн., № РН-2509-64 від 25.09.2013 р. на суму 3 949, 98 грн., № РН-2509-66 від 25.09.2013 р. на суму 614, 16 грн., № РН-2709-19 від 27.09.2013 р. на суму 1 848, 96 грн., № РН-1710-27 від 17.10.2013 р. на суму 1 651, 69 грн., № РН-2110-34 від 21.10.2013 р. на суму 2 891, 22 грн., № РН-2110-35 від 21.10.2013 р. на суму 1 010, 52 грн., № РН-2110-36 від 21.10.2013 р. на суму 2 404, 08 грн.

Як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, останній вказаний товар оплатив лише частково, внаслідок чого за ним утворився борг перед позивачем в сумі 332 229, 44 грн.

Актом звірки взаєморозрахунків за 2014 рік, підписаним сторонами без зауважень і заперечень та скріпленим печатками обох підприємств, визначено, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 332 229, 44 грн.

З огляду на те, що відповідач так і не розрахувався за поставлений позивачем товар, останній вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як зазначено в Інформаційному листі Вищого господарського суду України «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 р., якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, і положення частини другої статті 530 названого Кодексу, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов'язку, що не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, до відповідних правовідносин не застосовується.

При цьому, в п. 1.7. Постанови Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначається, що нормою ст. 530 ЦК України передбачено, між іншим, можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу.

В той же час, як зазначалося вище, п. 4.2. Договору сторони передбачили, що покупець на підставі виставленого постачальником рахунку здійснює 100% оплату товару на повну суму, протягом 25 банківських днів з моменту поставки товару конкретної партії, якщо інші умови оплати не визначені додатковою угодою сторін або специфікацією

Аналізуючи зміст вказаного пункту Договору, суд приходить до висновку, що в даному випадку рахунок-фактура, на який міститься посилання, є лише документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України; тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов'язку оплатити надані послуги.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 29.09.2009 р. № 3-3902к09.

Таким чином, для відповідача строк оплати отриманого від позивача товару є простроченим з 26-го банківського дня від дати поставки кожної партії товару.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Оскільки відповідач прийняв замовлені ним товари, однак в обумовлені строки не сплатив позивачеві повністю їх вартості, відповідний борг, який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з нього в судовому порядку.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності основного боргу.

Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов'язки щодо оплати вартості поставленого йому товару, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог, а також частині, на яку позивач зменшив позовні вимоги з огляду на сплату боргу після порушення провадження у справі, покладаються на відповідача.

Так, слід зазначити, що відповідно до п. 4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зменшення розміру позовних вимог згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» є підставою для повернення відповідної суми судового збору; що ж до інших судових витрат, то в такому разі вони у відповідній частині покладаються на позивача. Якщо ж таке зменшення пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині з урахуванням припису частини другої статті 49 ГПК може бути покладений на відповідача.

Оскільки позивач під час розгляду справи зменшив позовні вимоги, частина судового збору в сумі 2 006, 02 грн. (з урахуванням надміру сплаченого судового збору на 800, 00 грн. при подачі позову та судового збору від зменшених вимог на суму 60 301, 30 грн., сплачених відповідачем до дати звернення позивача до суду) має бути йому повернута з Державного бюджету України, інша частина в сумі 7 387, 44 грн. (з урахуванням задоволених вимог в сумі 332 229, 44 грн. та зменшення вимог на 37 159, 82 грн., сплачених відповідачем після дати звернення позивача до суду) відшкодована за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АСП-ТРАНСБУД» (02192, місто Київ, вулиця Миропільська, будинок 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний двір» (03146, місто Київ, вулиця Якуба Коласа, будинок 2, квартира 24; ) заборгованість в сумі 332 229 (триста тридцять дві тисячі двісті двадцять дев'ять) грн. 44 коп. заборгованості та 7 387 (сім тисяч триста вісімдесят сім) грн. 79 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельний двір» (03146, місто Київ, вулиця Якуба Коласа, будинок 2, квартира 24; ) зі спеціального фонду Державного бюджету України 2 006 (дві тисячі шість) грн. 02 коп. судового збору, сплаченого на підставі платіжного доручення № 16552 від 06.11.2014 р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.02.2015 р.

Суддя В.С. Ломака