РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015Справа №910/524/15-г

За позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС"

до відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

про відшкодування шкоди в сумі 3.220,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Сіняк Д.В. - за довіреністю від 16.05.2014 № 75 ;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення з останнього страхового відшкодування в сумі 3.220,00 грн.

Суть спору: позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником. Позивачем на підставі вказаного договору було виплачено страхувальникові страхове відшкодування в сумі 3.220,00 грн.

Позивач на підставі правил, встановлених ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача, як до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність винної у скоєнні ДТП особи, із вимогою про виплату страхового відшкодування. Проте, вказана вимога залишена відповідачем без виконання, що й призвело до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 3.220,00грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2015 прийнято позовну заяву приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС»" до розгляду та порушено провадження у справі № 910/524/15.

Розгляд справи ухвалою від 17.01.2015 призначено судом на 09 лютого 2015 року, про що відповідач повідомлений належним чином, підтвердженням чого слугує наявне в матеріалах справи повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач правом, забезпеченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов до суду не подав у зв'язку із чим, відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідач свого повноважного представника в судове засідання, призначене на 09 лютого 2015 року, не направив, від відповідача обґрунтованих письмових пояснень з цього приводу до суду не надходило.

В судовому засіданні 09 лютого 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача по суті даного спору та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС", як страховиком, (далі - позивач) та гр. Нечаєвим Сергієм Федоровичем (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 19.04.2010 № 006-0035944/016НТ (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме "SAAB", із державним знаком 41483КК (далі - застрахований ТЗ).

31 серпня 2010 року на вул. Островського в м. Буча відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу "АЗЛК", із державним знаком 63578 КХ, яким керував гр. Фортуна Олег Миколайович.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 01.10.2010 встановлено, що ДТП трапилося внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм гр. Фортуну О. М.. (далі - винна особа) у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності, на підставі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

01 вересня 2010 року повідомлено позивача про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

За висновком від 07.09.2010 № 3628, здійсненого замовленням позивача товариством з обмеженою відповідальністю «ЕАК»Довіра», яка діє на підставі сертифіката суб'єкта оціночної діяльності № 9520/10, виданого Фондом державного майна України 13 квітня 2010 року, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінюваних складових застрахованого транспортного засобу, становить 15.393,33 грн.

18 листопада 2010 року позивач здійснив виплату в рахунок страхового відшкодування 12.166,51 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 18.11.2010 року № 11363, засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Однак страхувальник визнав, що позивач безпідставно занизив суму страхового відшкодування та звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовом про виплату позивачем залишку страхового відшкодування.

21 грудня 2011 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області було задоволено позовну заяву страхувальника про стягнення з позивача 3.220,00 грн. страхового відшкодування.

26 березня 2012 року на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21.12.2011 року позивач здійснив доплату страхового відшкодування страхувальникові у розмірі 3.220,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.03.2012 року № 2641, засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

За правилами, встановленими ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.

Так, позивач, з метою реалізації свого права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, 28 листопада 2013 року надіслав відповідачеві лист від 28.11.2013 № 317/01-13 згідно якого вимагав від останнього виплати страхового відшкодування.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі страхового відшкодування, яка має право на отримання такого відшкодування, становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Лист-вимогу позивача від 28.11.2013 № 317/01-13 відповідач отримав 02.12.2013 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи засвідчена копія повідомлення про вручення поштового відправлення.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за Договором обов'язкового страхування, відповідач на заяву позивача від 28.11.2013 року 317/01-13 відповіді не надав, вимоги викладені в ній не задовольнив. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 3.220,00 грн.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З урахуванням всіх фактичних обставин справи та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 3.220,00 грн. підлягає задоволенню повністю, з огляду на таке: по-перше, наявність вини гр. Фортуни О.М. у вчиненні ДТП встановлено компетентним судом; по-друге, факт того, що застрахований ТЗ, станом на момент настання ДТП, забезпечений відповідачем, що підтверджується полісом серії ВС № 6586435; по-третє: розмір відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу підтверджується висновком від 07.09.2010 року № 3628; по-четверте, факт виплати позивачем страхувальникові страхового відшкодування підтверджується розрахунковим документом; по-п'яте, позивачем у розмірі позовної вимоги врахована франшиза, встановлена Договором обов'язкового страхування; і по-шосте, відповідачем не надано суду жодного доказу, підтверджуючого факт виплати позивачеві страхового відшкодування.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ідентифікаційний код 00034186, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд 3; ідентифікаційний код 20344871, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) страхове відшкодування в сумі 3.220,00 (три тисячі двісті двадцять) грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.827,00 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16 лютого 2015 року.

Cуддя С.В. Балац