Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" лютого 2015 р. Справа № 906/1692/14

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Хмельницький" (м. Хмельницький)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Житомир)

про стягнення 8896,14 грн.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованість за договором поставки: а саме 4393,99 грн. боргу, 1477, 46 грн. пені, 878, 80 грн. штрафу, 2203,01 грн. 20% річних та 821, 68 грн. інфляційних втрат, що в сумі складає 8896, 14 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився на адресу суду 13.02.2015 від позивача надійшла заява про розгляд справи призначеної на 17.02.2015 без участі їх представника позовні вимоги підтримують в повному обсязі. У позивача направити уповноваженого представника не має можливості у зв'язку з його відрядженням.

Відповідач відзиву на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив. Ухвали господарського суду від 24.12.2014, 29.01.2015 у справі №906/1692/14, які направлялись відповідачу за юридичною адресою повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 14-15, 22-24).

Відповідно до п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського Суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз'яснено, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Враховуючи, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. У п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. роз'яснено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки вся поштова кореспонденція надсилалася відповідачу за його юридичною адресою, суд вважає, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

03.01.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Хмельницький (постачальник/позивач) та Фізичною особою підприємцем (покупець/відповідач) було укладено договір поставки продукції №4878 (а.с. 6, 7).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов'язався поставити, а покупець прийняти і оплатити продукцію в асортименті, кількості та за ціною, вказаними в рахунках і накладних, що є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що постачання продукції здійснюється партіями. На кожну партію продукції, що поставляється постачальник за своїм місцем знаходження надає покупцеві рахунок і накладну на продукцію в яких вказується найменування, асортимент, кількість і ціна продукції. Вся продукція, поставлена постачальником покупцеві в період дії цього Договору, та/або сплачена покупцем в період дії цього Договору, вважається продукцією, поставленою/оплаченою, в порядку і на умовах, визначених Договором.

Згідно пункту 3 Договору покупець здійснює оплату за кожну партію продукції протягом 14 днів з дати поставки цієї партії продукції. Оплата проводиться в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок постачальника. За згодою сторін розрахунок за продукцію може бути здійснений в іншій формі і порядку, що не суперечать чинному законодавству України.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу продукцію, що підтверджується наявною в матеріалах справи накладною №01078 від 08.06.2012 на загальну суму 4 393,99 грн. (а.с. 8).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором, в нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 4393,99 грн., що підтверджується актом звірки підписаним сторонами за період з 01.04.2013 по 31.05.2013 (а.с. 16).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України, є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають безпосередньо із господарського договору або безпосередньо із закону.

В силу ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на день розгляду справи судом заборгованість відповідача становить 4 393,99 грн.

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених ГК України та іншими законами України.

Обставини, які звільняють відповідача від обов'язку виконати свої зобов'язання за договором, та обставини, які звільняють відповідача від відповідальності за його невиконання, в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, заборгованість в сумі 4 393,99 грн. підтверджена доказами та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня).

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 5.3 Договору за прострочення оплати продукції покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, встановленої на дату нарахування пені, від простроченої суми, за кожен день прострочення. Пеня може бути нарахована постачальником за весь період прострочення оплати. За прострочення оплати більш ніж п'ять днів покупець понад пеню сплачує постачальнику штраф в розмірі 20 % від простроченої суми оплати. При простроченні оплати покупець повинен сплатити 20 % річних від простроченої суми. Збитки заподіяні постачальнику внаслідок прострочення оплати підлягають стягненню у повній сумі понад вищевказані штрафні санкції.

Згідно умов вищевказаного пункту Договору позивачем нараховано 4 559, 27 грн., з яких - пеня в сумі 1 477, 46 грн.; 20 % річні в сумі 2 203, 01 грн.; штраф в розмірі 20 % - 878, 80 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач має сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення оплати. Втрати від інфляції за період жовтень 2013 - жовтень 2014 складають 821, 68 грн.

Відповідач заперечень з приводу заявлених позовних вимог та доказів сплати боргу суду не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню в межах заявленою суми - з відповідача стягується на користь позивача 4 393,99грн. боргу, 1 477,46 грн пені,878,80 грн штрафу, 2 203,01 грн 20% річних та 821,68 грн. інфляційних втрат.

Сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (10002, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Хмельницький" (29000, м. Хмельницький, вул. Чорновола,155/1, код 23838102) - 4 393,99грн. боргу, 1 477,46 грн пені,878,80 грн штрафу, 2 203,01 грн 20% річних, 821,68 грн. інфляційних втрат та 1827, 00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.02.15

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати: 1 - в справу

2, 3- сторонам (рек. з пов.)