ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015 р. Справа №917/2701/14

За позовом прокурора Октябрського району м. Полтави в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерства внутрішніх справ України, Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області

до приватного підприємства «Лукулл»

про стягнення 2971грн. 35коп.

Суддя Тимошенко К.В.

Представники в засіданні суду 11.02.2015р.:

до перерви:

від Міністерства внутрішніх справ України: не з'явився

від Управління Державної служби охорони при Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області: Катренко І.М.

від відповідача : не з'явився

від прокуратури: Копитець О.О.

після перерви:

від Міністерства внутрішніх справ України: не з'явився

від Управління Державної служби охорони при Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області: Катренко І.М.

від відповідача : не з'явився

від прокуратури: Копитець О.О.

Рішення прийняте після перерви, оголошеної в засіданні суду 11.02.2015р. до 16год. 00хв. 11.02.2015р.

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 2728грн. 69коп. боргу та 242грн. 66коп. пені.

Відповідач в засідання суду 21.01.2015р. та 11.02.2015р. не з'явився, відзиву на позов не надав. Копія ухвали суду від 29.12.2014р., надісланої на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, яка відповідає адресі відповідача, зазначеній у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (копія витягу - а.с.82-83) повернулася до суду не врученою з відміткою пошти «за зазначеною адресою ПП «Лукулл» не існує» (а.с.25-28).

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 64 ГПК України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання призначеного на 21.01.2015р.

Копію ухвали суду від 21.01.2015р. відповідач отримав, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення (а.с.61).

Відповідач відзиву на позов не надав, в зв'язку з цим справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора, представника Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, суд встановив:

Згідно частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною другою згаданої статті передбачено, що прокурор у позовній заяві самостійно вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно ч.2 статті 29 ГПК України при прийнятті господарським судом такої позовної заяви зазначений орган набуває статусу позивача.

Прокурор у позовній заяві вказав Міністерство внутрішніх справ України в якості органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, в зв'язку з цим згідно ч.2 ст.29 ГПК України Міністерство внутрішніх справ України набуло статусу позивача.

Крім того, в якості позивача прокурор у позовній заяві вказав Управління Державної служби охорони при Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області.

Таким чином, прокурором у позовній заяві зазначено 2 позивача.

Статтею 23 ГПК України встановлено, що кожний з позивачів щодо іншої сторони виступає в судовому процесі самостійно.

Згідно частини 8 статті 84 ГПК України якщо у справі беруть участь кілька позивачів у рішенні вказується, як вирішено спір щодо кожного з них, або зазначається, що право стягнення є солідарним.

Про наявність у позивачів права солідарного стягнення жоден учасник судового процесу суду не повідомив і матеріалами справи наявність такого права не підтверджується.

Виходячи з позовної заяви та матеріалів справи у позивача - Міністерства внутрішніх справ України відсутні позовні вимоги до зазначеного у позовній заяві відповідача, доказів наявності правовідносин між цим позивачем та відповідачем, доказів виникнення між Міністерством внутрішніх справ України та відповідачем спору у таких правовідносинах, доказів виникнення у Міністерства внутрішніх справ України права стягнення з відповідача зазначеної у позові суми учасники судового процесу не навели і не надали.

В зв'язку з цим позов прокурора в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України задоволенню не підлягає.

Дослідивши надані у справі докази суд при вирішенні спору за позовом прокурора в інтересах держави в особі Управління Державної служби охорони при Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області виходить з наступного:

Виходячи з наданої прокурором копії договору централізованого спостереження технічних засобів сигналізації, встановлених на об'єкті №10164/Лб від 15.05.2007р. (далі - договір) (а.с.43-44) відповідач (замовник) передав, а позивач (виконавець) прийняв під спостереження сигналізацію встановлені на об'єктах, перерахованих в дислокації-розрахунку, що є невід'ємною частиною договору та зобов'язався в найкоротший по можливості строк сповіщати уповноважених осіб відповідача про спрацювання цієї сигналізації на об'єкті.

Згідно п. 3.1 договору сума вартості наданих послуг за договором визначається сторонами на основі дислокації розрахунку. Оплата за цим договором здійснюється відповідачем щомісячно до 20 числа поточного місяця (п.3.2. договору).

Надання послуг централізованого спостереження технічних засобів сигналізації, встановлених на об'єкті відповідача, на вказану в позові суму підтверджено наданими прокурором копіями актів прийому-здачі виконаних робіт (послуг) за березень - вересень 2014р., підписаних представниками сторін (а.с.14-15) і не заперечується відповідачем.

Відповідач наявність та розмір боргу не заперечує, доказів сплати стягуваної за позовом суми не надав.

Статтею 193 ГПК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських правовідносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Виходячи з викладеного, вимога про стягнення основного боргу в сумі 2728грн. 69коп. обґрунтована, підтверджується матеріалами справи, не заперечується відповідачем, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також, прокурор просить стягнути з відповідача 242грн. 66коп. пені.

Згідно пункту 3.4 договору у випадку несвоєчасної оплати за цим договором нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої плати за кожний день прострочення.

Вимога про стягнення пені правомірна, але сума пені завищена.

Відповідно до частини 5 статті 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Як зазначалося вище, оплата за договором здійснюється замовником щомісячно до 20 числа поточного місяця (п. 3.2 договору). Згідно наданого розрахунку пені, позивач нараховує пеню за квітень 2014р. з 20.04.2014р. по 19.10.2014р. Враховуючи, що 19 квітня 2014 року є вихідним днем (субота), а 20.04.2014р. - неділя - є крім того святковим днем, з врахуванням чого відповідно до чинного законодавства 21.04.2014р. - понеділок - є вихідним днем, то за правилами ч. 5 ст. 254 ЦК України днем закінчення строку оплати є 22.04.2014р., відповідно оплата за вказаний період прострочена з 23.04.2014р. З врахуванням цього вимога про стягнення пені за період з 20.04.2014р. по 22.04.2014р. за прострочку оплати послуг, наданих у квітні 2014р., заявлена неправомірно і задоволенню не підлягає. Пеня за період з 23.04.2014р. по 19.10.2014р. за прострочку оплати послуг, наданих у квітні 2014р., складає 45грн. 86коп. Аналогічну помилку позивач допустив і при розрахунку пені за липень 2014р., оскільки 19.07.2014р. і 20.07.2014р. є вихідними днями (субота, неділя), отже днем закінчення строку оплати є 21.07.2014р., відповідно, прострочка оплати - з 22.07.2014р. Пеня за період з 22.07.2014р. по 13.11.2014р. за прострочку оплати послуг, наданих в липні 2014 р. складає 33грн. 66коп.

В результаті зазначених помилок розмір пені завищено на 00грн. 98коп. В цій частині вимога про стягнення пені необґрунтована і задоволенню не підлягає.

Таким чином, вимога про стягнення пені підлягає задоволенню частково в сумі 241грн. 68коп.

Відповідно до пункту четвертого частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода у наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Аналогічні положення закріплено в статті 43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідач відзиву на позов та будь-яких доказів у спростування наданих прокурором та позивачем - Управлінням Державної служби охорони при Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області доказів і наведених у позовній заяві доводів не надав.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. В позові в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України відмовити повністю.

2. Позов в інтересах держави в особі Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства «Лукулл» (37022, Полтавська область, Пирятинський район, с.Харківці, р/р 2067 в ПРУ КБ «Приватбанк», МФО 331401, ідентифікаційний код 22519518) на користь Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (36014, м.Полтава, вул.Зигіна,32а, р/р 6004 в Полтавському ЦВ ПАТ «Банк «Київська Русь», МФО 319092, ідентифікаційний код 08596989) 2728грн. 69коп. основного боргу та 241грн. 68коп. пені.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з приватного підприємства «Лукулл» (37022, Полтавська область, Пирятинський район, с.Харківці, р/р 2067 в ПРУ КБ «Приватбанк», МФО 331401, ідентифікаційний код 22519518) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів: УДКСУ у м. Полтава, 22030001; код отримувача за ; рахунок отримувача 3002; банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області; код банку отримувача: 831019) 1826грн. 40коп. судового збору.

5. Стягнути з Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (36014, м.Полтава, вул.Зигіна,32а, р/р 6004 в Полтавському ЦВ ПАТ «Банк «Київська Русь», МФО 319092, ідентифікаційний код 08596989) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів: УДКСУ у м. Полтава, 22030001; код отримувача за ; рахунок отримувача 3002; банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області; код банку отримувача: 831019) 00грн. 60коп. судового збору.

Видати накази після набрання цим рішенням законної сили.

Суддя Тимошенко К.В.

Повне рішення складено 16.02.2015р.