РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015Справа №910/947/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діон»

До Приватного підприємства «Нові рішення»

Про стягнення 60 453,82 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Грабчак В.М. - по дов. № б/н від 24.12.2014

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діон» до Приватного підприємства «Нові рішення» про стягнення 60 453,82 грн., з яких: 23 794,03 грн. боргу по орендній платі, 33 531,06 грн. боргу за комунальні послуги, 2 798,92 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 329,81 грн. - 3% річних за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору оренди нежитлових приміщень № 2-03 від 24.02.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2015 порушено провадження у справі № 910/947/15-г та призначено її до розгляду на 10.02.2015.

Позивачем 09.02.2015 до відділу діловодства суду в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить сягнути з відповідача 40 649,73 грн. заборгованості, з яких: 23 000,00 грн. боргу по орендній платі, 14 988,22 грн. боргу за комунальні послуги, 2 355,26 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 306,25 грн. - 3% річних.

Позивач в судовому засіданні 10.02.2015 позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 10.02.2015 не з'явився, письмовий відзив на позов не надав, вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 22.01.2015 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвалу суду від 12.01.2015 було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме : м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-в, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 21.01.2015 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 26.01.2015, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 10.02.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.02.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діон» (орендодавець) та Приватним підприємством «Нові рішення» (орендар) було укладено договір оренди нежилих приміщень № 2-03 (далі - договір).

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідач в порушення умов договору не виконав зобов'язань щодо сплати вартості наданих послуг оренди та комунальних послуг за листопад 2014 року, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 23 000,00 грн. та відповідно 14 988,22 грн. Також за несвоєчасне виконання зобов'язань позивачем нараховані інфляційні втрати в розмірі 2 355,26 грн. та 3% річних в сумі 306,25 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно п. 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 2.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування без права викупу для здійснення підприємницької господарської діяльності нежиле приміщення в будівлі, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 33 В, загальною площею 295,6 кв. м., а також відповідні перегородки, зовнішні стіни (далі - об'єкт оренди).

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Відповідно до п. 4.1. договору об'єкт оренди повинен бути переданий орендодавцем та прийнятий орендарем протягом двох днів з дня підписання сторонами цього договору шляхом підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди.

На підставі акту приймання-передачі від 24.02.2012 орендодавець передав, а орендар прийняв згідно з договором нежитлове приміщення загальною площею 295,6 кв. м.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з п. 3.1. договору строк оренди складає 365 днів з дати фактичної передачі об'єкту оренди орендарю.

Відповідно до п. 3.3. договору строк оренди починає обчислюватися з дня передачі об'єкта оренди орендарю за відповідним актом приймання-передачі.

Згідно з п. 19.4.1. договору всі зміни, доповнення і додатки до даного договору підлягають оформленню у письмовому вигляді, підписанню уповноваженими представниками сторін і скріпленню печатками.

Всі зміни, доповнення і додатки до даного договору, підписані у порядку, встановленому п. 19.4. договору, є невід'ємною частиною і обов'язкові для сторін (п.19.4.2. договору).

Додатком № 1 від 23.02.2013 сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору оренди на 12 місяців (до 24.02.2014) з правом подальшої пролонгації.

Статтею 764 Цивільного кодексу України визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Сторонами доказів в підтвердження виявлення небажання продовжувати орендні правовідносини не подано, а отже договір за згодою сторін пролонгований на той самий термін, тобто до 24.02.2015.

Згідно з п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до п. 5.1. договору протягом строку оренди орендар зобов'язується щомісячно сплачувати орендодавцеві орендну плату за користування приміщенням у розмірі та у порядку, визначених договором.

Сторони погодились, що щомісячна орендна плата за користування об'єктом оренди сплачуться орендарем в гривнях, але її розмір визначається орендарем в Евро. Виходячи з еквіваленту суми орендної плати за користування приміщеннями, відповідно до офіційного обмінного курсу НБУ, встановленого на дату здійснення платежів (п. 5.2. договору).

Згідно з п. 5.3. договору загальна сума орендної плати за користування всіх Приміщень на місяць, що підлягає сплаті за цим Договором, становить 1467 Евро за офіційним обмінним курсом НБУ на дату виставлення рахунку (з врахуванням ПДВ 20 %).

Пунктом 6.1. договору сторони погодились, що постачання електроенергії, води має здійснюватися відповідними міськими постачальниками комунальних послуг - АЕК «Київенерго» га ВАТ «Київводоканал» відповідно. Додатково до плати за оренду, орендар щомісяця сплачує орендодавцеві, на підставі виставлених орендодавцем рахунків, плату за спожиті орендарем електроенергію, воду та тепло, згідно з показниками лічильників на підставі чинних тарифів, послуги зв'язку.

В матеріалах справи наявний розрахунок компенсації комунальних послуг за листопад 2014 року, що підписаний та скріплений печатками обох сторін, який містить перелік таких послуг як: електроенергія (активна та реактивна), холодне водопостачання та абонплата за послуги зв'язку на загальну суму 33 531,06 грн.

Позивачем подано наступні акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), які також підписані та скріплені печатками обох сторін:

№ ДІ-0000094 від 30.11.2014 на суму 23 794,03 грн. (орендна плата);

№ ДІ-0000093 від 03.11.2014 на суму 33 531,06 грн (комунальні послуги).

Відповідно до п. 5. ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з п. 7.1. договору оплата, передбачених цим договором платежів здійснюється орендарем шляхом перерахування відповідних коштів на поточний рахунок орендодавця. Всі платежі здійснюються у гривнях.

Відповідно до п. 7.2. договору сплата орендної плати за користування об'єктом оренди здійснюються орендарем щомісячно авансом (наперед) до 10 (десятого) числа поточного місяця, за який здійснюється платіж.

Згідно з п. 7.3. договору орендар сплачує щомісячно авансом (наперед) до 10 (десятого) числа поточного розрахункового місяця платежі за договірний обсяг активної електроенергії. холодну воду та послуги зв'язку на наступний розрахунковий період.

Пунктом 7.4. договору передбачено, що орендар здійснює остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію, перетікання реактивної електроенергії, холодну воду та послуги зв'язку до 10 (десятого) числа поточного місяця, шляхом оплати різниці між вартістю обсягу фактично спожитої протягом розрахункового періоду та сумою коштів сплачених відповідно до п. 7.3., після підписання акту приймання-передачі товарної продукції.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявними у справі доказами доведено порушення відповідачем зобов'язання щодо внесення орендної плати та плати за комунальні послуги в повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість, яка за неоспореними відповідачем обґрунтованими розрахунками позивача становить 23 000,00 грн. та відповідно 14 988,22 грн.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України також визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості наданих послуг оренди в розмірі 23 000,00 грн. та комунальних послуг в розмірі 14 988,22 грн.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті платежів, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 2 355,26 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 306,25 - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 2 355,26 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 306,25 грн. 3% річних (за обґрунтованими розрахунками позивача).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діон» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Нові рішення» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-в, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діон» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-в, ) 23 000 (двадцять три тисячі) грн. 00 коп. боргу по орендній платі, 14 988 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 22 коп. боргу за комунальні послуги, 2 355 (дві тисячі триста п'ятдесят п'ять) грн. 25 коп. збитків від зміни індексу інфляції, 306 (триста шість) грн. 25 коп. - 3% річних, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 16.02.2015.

Суддя В.В. Сівакова