ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2015 р.Справа № 12/23-Б
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Сидоренка М.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю представників учасників провадження у справі про банкрутство:

арбітражний керуючий -

від ПАТ "Укрсоцбанк" - Терещенко О.О. за довіреністю;

від ЗАТ "Укрсклопром" - Ющенко В.В. за довіреністю;

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 19.12.2014 р.

у справі №12/23-Б

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромаркет"

до Закритого акціонерного товариства "Укрсклопром"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

У лютому 2004 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Євромаркет" (далі - ТОВ "Євромаркет") звернулось до господарського суду Херсонської області із заявою про визнання банкрутом Закритого акціонерного товариства "Укрсклопром" (далі - ЗАТ "Укрсклопром"), оскільки останній неспроможний виконати свої грошові зобов'язання щодо сплати заборгованості на загальну суму у розмірі 196 716,32 грн. після настання встановленого строку їх сплати.

Постановою господарського суду Херсонської області від 03.07.2012 р. визнано ЗАТ "Укрсклопром" банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Вдовіна Максима Володимировича, припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, припинено повноваження власників майна банкрута, тощо.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 10.12.2013 р. суд задовольнив клопотання комітету кредиторів, припинив повноваження та усунув від виконання обов'язків ліквідатора арбітражного керуючого Вдовіна М.В. Ліквідатором ЗАТ "Укрсклопром" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4 .

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 19.12.2014 р. (суддя Пінтеліна Т.Г.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ЗАТ "Укрсклопром", юридичну особу банкрута ЗАТ "Укрсклопром" ліквідовано та виключено з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, провадження у справі припинено.

Судова ухвала мотивована тим, що наданий ліквідатором звіт та ліквідаційний баланс банкрута свідчать про відсутність у останнього основних і оборотних засобів для ведення господарської діяльності, погашення заборгованості та відновлення платоспроможності, а тому судом визнано за можливе затвердити звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс банкрута, ліквідувати юридичну особу та виключити її з Єдиного державного реєстру.

Не погоджуючись із даною ухвалою до Одеського апеляційного господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - ПАТ "Укрсоцбанк") з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Херсонської області від 19.12.2014 р. по справі №12/23-Б про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ЗАТ "Укрсклопром", а справу передати на розгляд господарського суду Херсонської області.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що в порушення вимог ч. 7. ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», п. 20.4. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах ліквідатором здійснено закриття всіх рахунків боржника, що призвело до порушення прав кредиторів на задоволення вимог. В матеріалах справи відсутні докази проведення розрахунків з кредиторами, через ПАТ «Катеринославський Комерційний Банк», який пізніше змінив свою назву на ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК", та який був обраний комітетом кредиторів для проведення остаточних розрахунків з кредиторами (рішення комітету кредиторів від 08.01.2013 рахунок НОМЕР_1). В зв'язку з цим неможливо достовірно встановити розмір та дату погашення вимоги кредиторів, в т.ч. і вимог скаржника, оскільки кошти, що надійшли від особисто ПП «ОСОБА_4» банк не може прийняти, оскільки це відповідно до Податкового кодексу може трактуватися як сумнівна операція, яка підлягає додатковому оподаткуванню, оскільки з ПП ОСОБА_4 в скаржника відсутні цивільно-правові відносини, на відміну від перерахування коштів з ліквідаційного рахунку боржника в рахунок погашення кредиторських вимог. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки цим фактам, в зв'язку з чим у скаржника відсутня можливість за запропонованою «схемою» зарахувати кошти від продажу майна боржника з особистого рахунку ПП «ОСОБА_4» в рахунок погашення боргу за боржника, бо п. 7. ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачений лише спосіб, як перерахування з ліквідаційного рахунку боржника.

Скаржник вважає, що суд, в порушення п. 7. ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», п. 20.4. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, ст. 43 ГПК України та ч. 4 ст. 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», за умовами якої, у разі, якщо ліквідатор не виявив або не реалізував усі наявні майнові активи ліквідаційної маси, суд виносить ухвалу про призначення нового ліквідатора, не надав такому небажанню ліквідатора виконувати вимоги чинного законодавства належної правової оцінки та передчасно, на думку апелянта, затвердив звіт ліквідатора .

До того ж, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на порушення ліквідатором вимог ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки, на думку апелянта, ліквідатор не здійснив достатніх заходів з розшуку та виявлення майна боржника, так як в ліквідаційній процедурі ліквідатор не повинен обмежуватись лише направленням запитів, а вживати й інших заходів щодо пошуку майна, що знаходиться у третіх осіб (виявлення та визнання недійсними угод боржника про відчуження майна, тощо).

Апелянт вважає, що ліквідатор у порушення ч. 4 ст. 215 ГК України не звернувся до правоохоронних органів із заявою про порушення кримінальної справи за фактом доведення до банкрутства боржника з метою виявлення третіх осіб, що несуть субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями ЗАТ «Укрсклопром» й до яких можливо заявити грошові вимоги кредиторів.

Також, за твердженням апелянта, дебіторська заборгованість 18 підприємств та фізичних осіб-підприємців перед ЗАТ «Укрсклопром» складає 3 215 014,83 грн. Дебіторську заборгованість по 9 дебіторам, стосовно яких є інформація про їх ліквідацію вирішено було не включати до ліквідаційної маси, дебіторську заборгованість 4 підприємств та фізичних осіб-підприємців також було вирішено не включати у зв'язку з тим, що вона не підтверджується даними бухгалтерського обліку. Проте, на думку скаржника, ліквідатор ОСОБА_4 не провів ніякої роботи по стягненню дебіторської заборгованості з інших 5 підприємств та фізичних осіб-підприємців, чим самим порушив ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та порушив права кредиторів на погашення кредиторської заборгованості.

Також, в апеляційній скарзі відзначено, що всупереч ч.5 ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції після 19.01.2013 р. ліквідатором здійснено продаж майна не у вигляді цілісного майнового комплексу, хоча і одним лотом, а також в порушення ч.1 ст. 43 вказаного Закону за початковою ціною, яка є значно меншою, ніж сукупність визнаних вимог кредиторів.

Також ліквідатором порушено строк проведення другого повторного аукціону, встановленого ст.65 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції після 19.01.2013 р.

Скаржник вважає, що з вищевикладеного, вбачаються грубі порушення ліквідатором боржника вимог ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в частині розшуку і виявлення майна, виявлення дебіторської заборгованості, здійснення дій щодо повернення майна боржника до ліквідаційної маси у разі його відчуження. Як наслідок, на думку апелянта, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс не відповідають вимогам чинного законодавства, а ухвала господарського суду Херсонської області від 19.12.2013 року по справі №12/23-Б є передчасною та винесена з недотриманням норм законодавства, що виразилось у неповному з'ясуванню обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні господарського суду, обставинам справи, а тому є, за твердженням скаржника, незаконною та винесеною з порушенням законодавства.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.01.2015 р. апеляційну скаргу ПАТ "Укрсоцбанк" прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Сидоренка М.В., Таран С.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 02 лютого 2015 р. за клопотанням ПАТ "Укрсоцбанк" розгляд справи було продовжено на підставі ст. 69 ГПК України та відкладено розгляд справи.

02.02.2015 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано клопотання від ТОВ "Євромаркет" в якому останнє просило, зокрема, об'єднати розгляд апеляційної скарги ПАТ "Укрсоцбанк" на ухвалу господарського суду Херсонської області від 19.12.2014 р. про затвердження звіту ліквідатора, апеляційної скарги ПАТ "Укрсоцбанк" на ухвалу господарського суду Херсонської області від 19.12.2014 р. про відмову у задоволенні заяви про визнання недійсним результатів аукціону, апеляційної скарги ПАТ "Укрсоцбанк" на ухвалу господарського суду Херсонської області від 19.12.2014 р. про відмову у задоволені скарги на дії ліквідатора ЗАТ "Укрсклопром".

Своє клопотання ТОВ "Євромаркет" обґрунтувало тим, що ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.01.2015 р. прийнято до провадження та призначено до розгляду апеляційну скаргу ПАТ "Укрсоцбанк" на ухвалу господарського суду Херсонської області від 19.12.2014 р. про затвердження звіту ліквідатора. При цьому, як зазначає заявник, Одеським апеляційним господарським судом відкрито провадження ще по двом апеляційним скаргам ПАТ "Укрсоцбанк" по цій же справі, а саме апеляційна скарга ПАТ "Укрсоцбанк" на ухвалу господарського суду Херсонської області від 19.12.2014 р. про відмову у задоволенні заяви про визнання недійсним результатів аукціону та апеляційна скарга ПАТ "Укрсоцбанк" на ухвалу господарського суду Херсонської області від 19.12.2014 р. про відмову у задоволені скарги на дії ліквідатора ЗАТ "Укрсклопром". Заявник вважає у зв'язку з тим, що усі три апеляційні скарги подано одним скаржником, по одній справі, доводи апелянта по усім скаргам майже ідентичні, крім того, самі ухвали, що оскаржуються пов'язані між собою, то буде, на думку ТОВ "Євромаркет", доцільним розгляд цих апеляційних скарг одночасно однією колегією суддів.

Клопотання аналогічного змісту, 02.02.2015 р. надійшли від кредитора по справі фізичної особою-підприємцем ОСОБА_7 та арбітражного керуючого ОСОБА_4.

Розглянувши дані клопотання, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч.1, 2 ст.8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.12.2014 р. господарським судом Херсонської області винесено три окремі ухвали, різні за змістом та висновком.

Таким чином, враховуючи наведені приписи, судова колегія вважає, що апеляційній скарги ПАТ "Укрсоцбанк" подані на різні ухвали, які оформлені окремими процесуальними документами, а тому й розглядатись мають окремо.

16.02.2015 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу від арбітражного керуючого ОСОБА_4 в якому останній просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ПАТ "Укрсоцбанк" на ухвалу господарського суду Херсонської області від 19.12.2014 р. про затвердження звіту ліквідатора ЗАТ "Укрсклопром".

У судовому засіданні представник ПАТ "Укрсоцбанк" просив апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати.

Представник ЗАТ "Укрсклопром" надав пояснення згідно із якими не погоджується з апеляційними скаргами, вважає що вони не підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала повинна бути залишена без змін.

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились.

Враховуючи строки розгляду ухвали господарського суду Херсонської області від 19.12.2014 р. у справі про банкрутство ЗАТ "Укрсклопром" в апеляційній інстанції, передбачені ст. 102 ГПК України, судова колегія вважає, що неявка інших представників учасників провадження, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників ЗАТ "Укрсклопром" та ПАТ "Укрсоцбанк" та перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Херсонської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ "Укрсоцбанк" підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України, апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Положеннями ч. 2 ст. 41 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції було зазначено про те, що попереднім ліквідатором було передано ліквідаційну масу, затверджену комітетом кредиторів. Для виявлення майнових активів банкрута ліквідатором направлено відповідні довідки та згідно з отриманими відповідями встановлено, що транспортні засоби, земельні ділянки, техніка, нерухоме майно за ЗАТ "Укрсклопром" не зареєстровано. Ліквідатором було додатково зроблено запити до Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області про наявність сільгосптехніки, що зареєстрована за банкрутом та до Державіаслужби України про наявність повітряних суден. Отримано відповідь про відсутність сільськогосподарської техніки та повітряних суден, що зареєстровані за ЗАТ "Укрсклопром".

Також, суд першої інстанції зазначив про те, що при передачі документів та цінностей ліквідатором встановлено, що на балансі банкрута ЗАТ "Укрсклопром" обліковувалося обладнання, виробничого призначення, у незадовільному стані.

Попереднім ліквідатором була встановлена відсутність товару в обороті, яке є предметом застави за договорами з ПАТ "Уксоцбанк" та ПАТ "Південний". За поясненнями голови правління ЗАТ "Укрсклопром" товар мав річний строк придатності для зберігання та товариство не мало змоги відновити предмет застави. За рішенням голови правління було здійснено заміну товару в обороті - банки, на новий товар - обладнання.

Ліквідатором проведено роботу по виявленню розрахункових рахунків боржника та проведено їх закриття.

Крім того, було встановлено, що банкрут є власником простих іменних акцій публічного Акціонерного товариства "ІНДУСТРІАЛЬНА СКЛЯНА КОМПАНІЯ" ринковою вартістю 0,0228 гривні за 1 акцію, кількість акцій у пакеті 3308476 штук. На балансі товариства зазначені акції обліковуються по оціночній вартості, яка складає 75433,25 грн.

Як зазначив суд першої інстанції, в зв'язку з тим, що з новим порядком продажу активів банкрута, активи реалізуються у відповідності до законодавства про цінні папери, ліквідатором було здійснено ряд заходів, направлених на реалізацію пакету акцій, а саме: у відповідності до п.4 ст. 44 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" продаж цінних паперів здійснюється через професійного учасника фондового ринку, у відповідності до законодавства України. Ліквідатором зроблено запити на наступні фондові біржі, щодо продажу цінних паперів банкрута: Українська Фондова Біржа у м. Києві, Фондова Біржа ПФТС, Київська Міжнародна Фондова Біржа, Українська Фондова Біржа у м. Івано-Франківськ, Українська Міжбанківська Валютна Біржа, Фондова Біржа "ИННЗКС" у м. Києві та м. Донецьку, Південно - Українська Торгово-інформаційна Система "Південь-Сервер", Придніпровська Фондова Біржа, Українська Міжнародна Фондова Біржа, Торгово-інформаційна Система "Перспектива", Східно європейська Фондова Біржа (СЄФБ), Українська Біржа. Після направлення запитів було встановлено, що пакет акцій ПАО "Індустріальна скляна компанія", що належить банкруту є в списку Фондової біржі "Київська міжнародна нова біржа". Було підготовлено запит, щодо результатів торгів вищевказаними акціями, Київська міжнародна фондова біржа повідомила про неможливість ведення торгів у зв'язку з відсутністю заявок від покупців.

У зв'язку з тим, що попереднім ліквідатором не була надана інформація про Зберігача активів банкрута, був здійснений пошук банку, в якому зареєстровано рахунок у цінних паперах ЗАТ "Укрсклопром". Ліквідатором було направлено запити до ПАТ "Промінвестбанк" та до ПАТ "Укрсиббанку". ПАТ "Укрсиббанк" повідомив про наявність рахунку у цінних паперах та заборгованості перед банком у розмірі 16 200 грн. На 4 вересня 2014 року сума боргу склала 16 585,42 грн.

Для переоформлення рахунку на ім'я ліквідатора до ПАТ "Укрсиббанк" були направлені необхідні документи. Також, для здійснення продажу цінних паперів банкрута ліквідатором було укладено договір з ТОВ "Абріс - інвест" на брокерське обслуговування ринку цінних паперів. На даний час, відомо, що ПАТ "Індустріальна скляна компанія" знаходиться у процедурі банкрутства. Крім того, Фонд держмайна, якому також належать акції цієї компанії, повідомив ліквідатора, що неодноразово намагався продати ці акції, але безрезультатно. Зважаючи на те, що для реалізації простих іменних акцій ПАТ "Індустріальна скляна компанія", що належать ЗАТ "Укрсклопром", необхідно сплатити борг Банку у розмірі 16 585,42 грн., а також оплатити послуги торговці цінними паперами у розмірі 7 000 грн. та послуги біржі, комітетом кредиторів від 25.09.2014 року прийнято рішення про списання акцій як неліквідних.

Для проведення аудиторської перевірки дебіторської заборгованості ліквідатором було укладено договір з Аудиторською фірмою "Компаньйон". За результатами перевірки була встановлена дебіторська заборгованість у сумі 3972345,52 грн., яка визнана аудиторами безнадійною та повинна бути віднесена на збитки підприємства. 25 червня 2014 року комітетом кредиторів прийнято рішення списати дебіторську заборгованість ЗАТ "Укрсклопром" як безнадійну.

Ліквідатором по актам приймання передачі прийнято майно банкрута та проведено його реалізацію.

На підставі договорів, які були укладені ще попереднім ліквідатором, оцінювачами була введена оцінка майна банкрута станом на 06.02.2014 року. Вартість заставного майна склала 1 520 536,00 грн. На виконання вимог статті 44 та частини шостої статті 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон), з метою забезпечення відчуження майна ЗАТ "Укрсклопром" за найвищою ціною, ліквідатором був обраний спосіб продажу майна банкрута - шляхом проведення аукціону із залученням у якості організатора аукціону юридичної особи, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги, та яка визначається ліквідатором за конкурсом. На виконання вказаної норми, ліквідатором було оголошено конкурс торгівельних організацій. Оголошення було опубліковано в газеті "Дніпровський проспект" № 4(69) від 22.01.2014 р. Організатором аукціону визнано товарну біржу "Українська універсальна біржа".

Організатором аукціону "Українською універсальною біржею" було призначено проведення аукціону з продажу майна банкрута на 17 квітня 2014 року. Заяви на участь в аукціоні у визначений строк від фізичних та юридичних осіб на адресу організатора аукціону не надійшли. На підставі вищевикладеного, згідно п.1 с.55 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його їм", аукціон визнається таким, що не відбувся у зв'язку з відсутністю учасників. 08.05.2014 року було призначено повторний аукціон з продажу майна ЗАТ "Укрсклопром". У зв'язку з тим, що у визначений термін заявок по придбанню майна не надійшло, запланований повторний аукціон також не відбувся.

Ліквідатором року було направлено запити до ПАТ АБ "Південний" та ПАТ ¦"Укрсоцбанк" з пропозицією придбати майно банкрута за зниженою вартістю чи залучити до участі у аукціоні зацікавлених осіб. У зв'язку з відсутністю відповідей, було направлено листи для узгодження реалізації вказаного майна банкрута за зниженою вартістю.

На 28 липня 2014 року було призначено другий повторний аукціон з продажу майна. Про дату проведення другого повторного аукціону було письмово повідомлено ПАТ АБ "Південний" та ПАТ "Укрсоцбанк".

28 липня 2014 року було проведено другий повторний аукціон з продажу майна. Заявки на участь в аукціоні подали два учасника. З переможцем було укладено договір купівлі-продажу № 07/2014 та підписаний акт прийому-передачі майна від 28.07.2014 року. Про результати аукціону письмово повідомлено ПАТ АБ "Південний" та ПАТ "Укрсоцбанк". У відповідності до Договору заставного майна від 18.08.2006 року АБ "Південний" було передано в заставу склопродукцію (товари в обороті). За Договором застави товарів в обороті № 573 від 26.06.2007 року ПАТ "Укрсоцбанк" отримав у заставу склопродукцію. В результаті втрати якісних характеристик заставленої склопродукції її було уцінено та замінено на інше майно - обладнання. Таким чином 30.12.2009 року Правлінням ЗАТ "Укрсклопром" було прийнято наступне рішення: в результаті заміни заставного майна, АБ "Південний" має право на 76,04% від вартості заміненого заставного майно, а ПАТ "Укрсоцбанк" відповідно має право 23,96% від вартості заміщеного заставного майна.

В оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції зазначив, що звіт ліквідатора розглянуто у судовому засіданні, представники кредиторів підтримали клопотання ліквідатора про затвердження звіту та припинення провадження у справі, а тому з урахуванням думки кредиторів, стосовно наданого ліквідатором звіту, суд приходить до висновку, що звіт ліквідатора підлягає затвердженню, провадження по справі припиненню.

Аналізуючи матеріали справи, судова колегія вважає висновки суду першої інстанції зробленими при неповно з'ясованих обставинах справи з огляду на таке.

Частиною другою статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Звіт ліквідатора та поданий ним ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури, повне вчинення ним дій по виявленню кредиторів та активів боржника, за результатом розгляду яких суд приймає рішення про можливість відновлення платоспроможності боржника або встановлює неможливість задоволення вимог конкретних кредиторів та приймає рішення про його ліквідацію та припинення провадження у справі.

Відповідно до ст. 25 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу.

Відтак, обов'язком ліквідатора є належне виконанням ним усіх повноважень в ході ліквідаційної процедури, зокрема, встановлення майна та майнових прав (обтяжень) боржника.

Водночас, в ліквідаційній процедурі ліквідатор повинен не обмежуватись лише направленням запитів, а вживати й інших заходів щодо пошуку майна, що знаходиться у третіх осіб (виявлення та визнання недійсними угод боржника про відчуження майна в порядку ст. 17 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", тощо). Тобто, завданням ліквідатора є дійсний та належний пошук майна банкрута, а не лише констатація факту відсутності майна. У разі виявлення фактів незаконного відчуження майна, ліквідатор повинен вжити заходів з повернення його до ліквідаційної маси. Аналогічна правова позиція відображена у постанові Вищого господарського суду України від 27.06.2012 р. у справі № 38/5005/17545/2011.

У відповідності до пунктів 90, 91 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 15 та відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" всі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси. Проте цим визначенням обсяг ліквідаційної маси не обмежується, оскільки згідно з частиною першою статті 213 ГК України у процедурах банкрутства використовуються майнові активи, які належать йому на підставі речових та зобов'язальних прав, а також права інтелектуальної власності. Права вимоги за зобов'язаннями та об'єкти права інтелектуальної власності можуть бути предметами цивільного обігу, а тому вони підлягають включенню до складу ліквідаційної маси і реалізації ліквідатором у порядку, встановленому Законом про банкрутство. Також, відповідно до частини другої статті 213 ГК України до складу ліквідаційної маси включаються також майнові активи осіб, які відповідають за зобов'язаннями неплатоспроможного боржника відповідно до закону або установчих документів боржника.

Окрім того, відповідно до п. п. 14.1.120 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України нематеріальні активи - це право власності на результати інтелектуальної діяльності, у тому числі промислової власності, а також інші аналогічні права, визнані об'єктом права власності (інтелектуальної власності), право користування майном та майновими правами платника податку в установленому законодавством порядку, у тому числі набуті в установленому законодавством порядку права користування природними ресурсами, майном та майновими правами.

Згідно з п. 1 ст. 155 ГК України, об'єктами прав інтелектуальної власності у сфері господарювання визнаються: винаходи та корисні моделі; промислові зразки; сорти рослин та породи тварин; торговельні марки (знаки для товарів і послуг); комерційне (фірмове) найменування; географічне зазначення; комерційна таємниця; комп'ютерні програми; інші об'єкти, передбачені законом.

Пунктом 1 ст.156 ГК України встановлено, що право інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок відповідно до законодавства України засвідчується патентом.

Відповідно до п. 2 Положення про Державний реєстр патентів України на винаходи, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.04. 2001 р. № 291, п.2 Положення про Державний реєстр патентів України на корисні моделі, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 20.06.2001 р. № 469, п.2 Положення про Державний реєстр патентів України на промислові зразки, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.04.2001 р. № 290; п.2 Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002 р. № 10; п.2 Положення про Державний реєстр України топографій інтегральних мікросхем, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.04.2001 р. № 292; п.2 Положення про Державний реєстр України назв місць походження та географічних зазначень походження товарів і прав на використання зареєстрованих кваліфікованих зазначень походження товарів, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 13.12.2001 р. № 798 інформація про власника патенту включена до переліку інформації, яка вноситься до відповідного Державного реєстру.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, ліквідатором не отримано взагалі інформацію щодо наявності чи відсутності у боржника патентів та інших об'єктів прав інтелектуальної власності, дозволів на виконання будівельних робіт, наявності або відсутності у боржника морських або річкових суден, а також земельних ділянок.

До того ж, ліквідатор у своєму звіті зазначив, що згідно з довідками відповідних служб ані транспортних засобів, ані земельних ділянок, ані техніки, ані нерухомого майна за боржником не зареєстровано.

Як вбачається із листа Управління МВС України в Херсонській області від 13.09.2012 р. за №35/6-8476 ліквідатора повідомлено про те, що за ЗАТ "Укрсклопром" зареєстровано автобус марки ЛАЗ-699Р, д.н. 12761ХО, 1976 року випуску, білого кольору, шасі - BN, свідоцтво про реєстрацію ХОС №305978 від 15.08.2003 р.

Проте, ліквідатором не здійснено жодних заходів щодо розшуку даного майна та його реалізації а також не відображено його наявність у оскаржуваному звіті.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ліквідатор здійснив усі заходи ліквідаційної процедури, повно вчинив дії по виявленню активів боржника й довів неможливість платоспроможності боржника і задоволення вимог кредиторів.

Про передчасність затвердження судом звіту ліквідатора свідчить і бездіяльність ліквідатора щодо передчасного закриття рахунків боржника, що відповідно до рішення комітету кредиторів повинні були використовуватися для проведення ліквідаційної процедури.

Відповідно до п. 7. ст. 30 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор зобов'язаний використовувати при проведенні ліквідаційної процедури тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника.

Відповідно до п. 20.4. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах №492 від 12.11.2003 у разі припинення юридичної особи внаслідок її ліквідації для проведення ліквідаційної процедури використовується один поточний рахунок юридичної особи. Закриття інших рахунків, які не використовуються для проведення ліквідаційної процедури, здійснюється ліквідатором на підставі заяви про закриття рахунку, додатково подається картка із зразками підписів і відбитка печатки, засвідчена нотаріально, якщо на рахунку є залишок коштів.

У порушення вищевикладених приписів, ліквідатором здійснено закриття всіх рахунків боржника.

До того ж, згідно з Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №44131696 від 05.05.2014 містяться наступні записи обтяжень рухомого майна: товари в обороті, а саме скляна пляшка ємністю 0,25 л., євро пляшка у кількості 1496,835 тис. шт., скляна плашка ємністю 0,5 л. Європляшка у кількості 7 552,010 тис. шт. загальною заставною вартістю 3 618 600 грн.

Як зазначив у своєму звіті ліквідатор, у відповідності до договору заставного майна від 18.08.2006 р. АБ «Південний» було передано в заставу скло продукцію (товари в обороті) загальною заставною вартістю 11 485 809,87 грн.

За договором застави товарів в обороті №573 від 26.06.2007 р. ПАТ "Укрсоцбанк" отримав у заставу скло продукцію (товари в обороті) загальною заставною вартістю 3 618 600,00 грн.

Загальна заставна вартість скло продукції складала 15 104 409,87 грн.

Як зазначає ліквідатор, на балансі банкрута обліковується обладнання, виробничого характеру, а саме скло формуюча машина 2 ПВМ-12 у кількості 5 штук; автомат пакування склотари у кількості 1 штука. Зазначене обладнання є в наявності, не було введено в експлуатацію та фактично не використовувалось на протязі понад трьох років. Цільове призначення обладнання - використання при виробництві та пакуванні склотари. Стан майна не задовільний, визначити його придатність для можливого використання без залучення відповідних фахівців не можливо. Загальна балансова вартість майна складає 3 402 784,26 грн.

Встановлена відсутність товару в обороті, який був предметом застави за договорами з ПАТ "Укрсоцбанк" та АБ "Південний". За поясненнями голови правління ЗАТ "Укрсклопром" товар мав річний строк придатності для зберігання та товариство не мало змоги відновити предмет застави, а тому за рішенням голови правління була здійснена заміна товару в обороті - банки, що була передана АБ "Південний" та ПАТ "Укрсоцбанк", на новий товар, обладнання, а саме скло формуюча машина 2 ПВМ-12 у кількості 5 штук; автомат пакування склотари у кількості 1 штука, загальною вартістю 3 402 784,26 грн.

За поясненнями голови правління боржника, товар мав річний строк придатності для зберігання та товариство не мало змоги відновити предмет застави.

Проте, судова колегія зазначає, що ліквідатором не вжито жодних заходів щодо розшуку даного майна, встановлення його місцезнаходження, в матеріалах справи відсутні докази щодо передачі цього товару будь-якій організації, її списання, знищення або реалізації.

До того ж, матеріали справи не містять жодних доказів щодо внесення змін до договору застави в частині заміни предмету застави.

Таким чином внаслідок неповноти дій ліквідатора, майно заставною вартістю 3 618 600,00 грн. не включено до ліквідаційної маси та жодних дій щодо його розшуку останнім не здійснено, що суперечить положенням ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

До того ж, як вбачається з матеріалів справи банкрут є власником простих іменних акцій публічного Акціонерного товариства "ІНДУСТРІАЛЬНА СКЛЯНА КОМПАНІЯ" ринковою вартістю 0,0228 гривні за 1 акцію, кількість акцій у пакеті 3308476 штук. На балансі товариства зазначені акції обліковуються по оціночній вартості, яка складає, відповідно до звіту ТОВ «Капітель-Груп» від 17.02.2014 р. 75433,25 грн.

Ліквідатор зазначив, що ПАТ "Індустріальна скляна компанія" знаходиться у процедурі банкрутства. Крім того, Фонд держмайна, якому також належать акції цієї компанії, повідомив ліквідатора, що неодноразово намагався продати ці акції, але безрезультатно. Зважаючи на те, що для реалізації простих іменних акцій ПАТ "Індустріальна скляна компанія", що належать ЗАТ "Укрсклопром", необхідно сплатити борг Банку у розмірі 16 585,42 грн., а також оплатити послуги торговці цінними паперами у розмірі 7 000 грн. та послуги біржі, комітетом кредиторів від 25.09.2014 року прийнято рішення про списання акцій як неліквідних.

З таким висновком ліквідатора погодився й суд першої інстанції, проте колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду не погоджується із даних висновком, з наступних підстав.

Судова колегія зазначає, що наявні матеріали справи не містять жодних доказів неможливості продажу даних акцій, ліквідатором не надано запитів або відповідей уповноважений органів стосовно неможливості здійснення такого продажу.

На думку колегії суддів рішення про списання акцій як неліквідних є передчасним та таким, що порушує права кредиторів, оскільки якщо б ліквідатором було вжито належні заходи щодо продажу даних акцій, за рахунок суми вирученої від їх продажу можливо було б частково задовольнити вимоги кредиторів.

Також, із матеріалів справи вбачається, що у боржника враховується дебіторська заборгованість тридцять одної юридичної та фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності. Як вбачається із протоколу комітету кредиторів від 11 жовтня 2012 року дебіторська заборгованість 18 підприємств та фізичних осіб-підприємців перед ЗАТ «Укрсклопром» складає 3 215 014,83 грн. Дебіторську заборгованість по 9 дебіторам, стосовно яких є інформація про їх ліквідацію вирішено було не включати до ліквідаційної маси, дебіторську заборгованість 4 підприємств та фізичних осіб-підприємців також було вирішено не включати у зв'язку з тим, що вона не підтверджується даними бухгалтерського обліку

Проте ліквідатор, у порушення приписів ст. 25 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не здійснив жодних дій щодо стягнення дебіторської заборгованості, чим також позбавив кредиторів можливості задовольнити свої вимоги за рахунок отриманих від дебіторів коштів.

Посилання у звіті ліквідатора на рішення комітету кредиторів щодо списання дебіторської заборгованості як безнадійної, та з яким погодився суд першої інстанції, колегія суддів відхиляє, з огляду на невідповідність таких тверджень законодавчим приписам, якими врегульовано порядок застосування положень про позовну давність.

До того ж, матеріали справи взагалі не містять жодних доказів, за допомогою яких можливо встановити підстави виникнення спірних зобов'язань перед боржником, та відповідно перевірити висновки комітету кредиторів та аудиторської перевірки щодо обґрунтованості рішення про списання вказаної дебіторської заборгованості як безнадійної.

Наведене вище свідчить про необґрунтованість прийнятої оскаржуваної ухвали, оскільки саме відповідні процесуальні дії суду, що передумовлені Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виконані у не повному обсязі.

Отже, твердження апелянта щодо того, що при прийнятті оскаржуваної ухвали господарським судом першої інстанції не були досліджені всі фактичні обставини справи, які суттєве значення мали при розгляді звіту ліквідатора, колегією суддів апеляційної інстанції приймаються до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції не були досліджені всі фактичні обставини справи, що і призвело для передчасного затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі.

Згідно з ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно із ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвали, зокрема, про припинення провадження у справі, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Враховуючи допущену судом першої інстанції неповноту у встановленні обставин, що мають значення для даної справи при затвердженні звіту ліквідатора та припинення провадження у справі, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала господарського суду Херсонської області від 19.12.2014 р. підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись статтями 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ "Укрсоцбанк" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 19.12.2014 р. по справі №12/23-Б скасувати.

Справу №12/23-Б за заявою ТОВ "Євромаркет" до ЗАТ "Укрсклопром" про визнання банкрутом передати на розгляд господарського суду Херсонської області.

Постанову надіслати для виконання до Головного управління юстиції в Херсонській області та державного реєстратора.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 23.02.2015 року.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Сидоренко М.В.

Суддя Таран С.В.