ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 лютого 2015 року Справа № 23/096-11

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Дерепи В.І.,
суддівБондар С.В. (доповідач), Кривди Д.С.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"
на додаткову постановуКиївського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року
у справі№ 23/096-11
за позовомПрокурора міста Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України
до 1. Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"; 2. Виконавчого комітету Ірпінської міської ради; 3. Національного університету "Києво-Могилянська академія"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів 1. Комунальне підприємство Київської обласної ради "Ірпінське бюро технічної інвентаризації"; 2. Дочірнє підприємство "Санаторій "Зірка" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"; 3. Федерація професійних спілок України
про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Додатковою постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року задоволено заяву Національного університету "Києво-Могилянська академія" про прийняття додаткової постанови. Застосовано наслідки недійсності правочину - договору купівлі-продажу від 04.11.2002 р. № 3200102/2002-29, укладеного між Закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" та Національним університетом "Києво-Могилянська академія". Стягнуто з Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 39/41, код 02583780) на користь Національного університету "Києво-Могилянська академія" (04070, м. Київ, вул. Г.Сковороди, 2 код 16459396) отримані на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.2002 р. №3200102/2002-29 грошові кошти в сумі 599 540 (п'ятсот дев'яносто дев'ять тисяч п'ятсот сорок) грн. 00 коп. Видачу наказу доручено господарському суду Київської області.

Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати названу додаткову постанову.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику з огляду на наступне.

Згідно з частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Порядок оплати та ставки судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів встановлені Законом України "Про судовий збір", який набрав чинності 01.11.2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання касаційної скарги на рішення господарського суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - у розмірі 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми (п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону). При цьому, мінімальний розмір судового збору за подачу позовної заяви майнового характеру складає 2 % ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону).

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 1 січня установлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 218,00 грн.

Відповідно до пункту 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Враховуючи викладене судовий збір за подання касаційної скарги на додаткову постанову у даній справі визначається як зі спору майнового характеру, тобто із суми 599 540 грн. - вартість спірного майна.

Однак, скаржником за платіжним дорученням від 16.01.2015 року № 4 сплачено лише 852,60 грн.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Крім того, згідно зі статтею 110 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Оскаржувана постанова була прийнята 16.12.2014 року, двадцятиденний строк на її оскарження закінчився 05.01.2015 року. Відбиток штампу поштового зв'язку на конверті свідчить про те, що скаржник подав касаційну скаргу 29.01.2015 року, тобто з пропуском строку на її подання, чим порушив зазначену вище норму Господарського процесуального кодексу України (копія поштового конверту залучена до матеріалів справи).

У тексті касаційної скарги міститься клопотання про відновлення пропущеного строку, яке мотивоване тим, що, на думку скаржника, строк оскарження постанови апеляційного господарського суду починає обчислюватися з моменту отримання її повного тексту. Оскільки Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" отримало повний текст постанови 13.01.2015 року, то процесуальний строк на подання касаційної скарги обчислюється з наступного дня після календарної дати 14.01.2015 року і останнім днем оскарження є 02.02.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2014 року розгляд заяви про прийняття додаткової постанови у даній справі призначено на 16.12.2014 року (т. 7 а.с. 308-310). Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" було повідомлений про час і місце судового засідання 15.12.2014 року (т. 7 а.с. 325) і відповідно представник названого товариства повинен був з'явитися в судове засідання, оскільки в ухвалі суду зазначено про виклик в судове засідання представників сторін. Представник товариства у судове засідання не з'явився. Документів щодо поважності причин неявки представника названого товариства в судове засідання 16.12.2015 року у справі не міститься.

Доводи скаржника не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, відповідно до ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова (апеляційного суду) набирає законної сили з дня її прийняття.

Частиною першою статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Невірне обрахування строку на касаційне оскарження та недодержання вимог діючого процесуального законодавства не можна визнати поважною причиною для поновлення строку для подачі касаційної скарги.

Пунктом 5 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи наведене та приписи пункту 5 частини першої статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що клопотання про відновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги задоволенню не підлягає, а касаційна скарга повинна бути повернута скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 110, 111, пунктами 4 та 5 частини першої статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" про відновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги відмовити.

2. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на додаткову постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року у справі № 23/096-11 не приймати до розгляду та повернути скаржнику.

3. Повернути Приватному акціонерному товариству лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 39/41, ідентифікаційний код 02583780) судовий збір у розмірі 852 (вісімсот п'ятдесят дві) грн. 60 коп. сплачений за платіжним дорученням від 16.01.2015 року № 4 за подання касаційної скарги.

Головуючий В. І. Дерепа

Судді С. В. Бондар

Д. С. Кривда