УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.02.2015Справа № 910/3493/15-г

Суддя Трофименко Т.Ю., розглянувши

позовну заяву Броварської центральної районної лікарні

до Суб'єкта підприємницької діяльності Бадеріна Костянтина Володимировича

про стягнення 85 926,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі;

Також, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI передбачено, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору із позовної заяви майнового характеру складає 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, тобто від 1827,00 грн. до 73080,00 грн., із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати, тобто - 1218,00 грн.

Як вбачається із поданої позовної заяви № 435 від 12.02.20145р. Броварською центральною районною лікарнею заявлено вимоги майнового характеру, а саме: стягнути з Субєкта підприємницької діяльності Бадеріна Костянтина Володимировича заборгованість з орендної плати в розмірі 85 926,89 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Проте, заявником в якості доказу сплати судового збору за подання позовної заяви від 12.02.2015 р. додано платіжне доручення: № 2511 від 21.10.2013 р., яке підтверджує факт зарахування в доход Державного бюджету судового збору в сумі 1720,50 грн., тобто в меншому розмірі чим передбачено чинним законодавством.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Крім того, суд зазначає, що законодавцем чітко визначено, що позовна заява, зокрема, повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери (для фізичних осіб - платників податків).

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Стаття 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» визначає, що місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган). Таким чином, місцезнаходження у позовній заяві повинно визначатися та вказуватися згідно з установчими документами юридичної особи.

Як вбачається із доданих до позовної заяви № 435 від 12.02.2015р. документів, заявником надано опис вкладення у цінний лист від 10.07.2014р. та фіскальний чек № 3151 від 10.07.2014р.

Проте доданий фіскальний чек № 3151 від 10.07.2014 та опис вкладень в цінний лист від 10.07.2014р. не можуть бути доказами направлення копії позовної заяви з додатками № 435 від 12.02.2015 на адресу відповідача, оскільки неможливо направити документ який буде створено у майбутньому.

Суд звертає увагу заявника, що доданий до позовної заяви лист № 250 від 27.01.2015р. про передачу відповідачеві копії позовної заяви з додатками - не є належним доказом направлення копії позовної заяви відповідачу, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що відповідно до абзацу 7 п. 3.5. Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року № 9 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, позивачем не подано доказів того, що додані до позовної заяви документи були направлені на адресу відповідача, зокрема як вбачається з копії опису вкладення у цінний лист на адресу відповідача було відправлено "позовну заяву про стягнення боргу за договором оренди від 24.09.2010р. № б/н з додатками", однак які саме додатки було відправлено не було зазначено в описі вкладення, в зв'язку з чим, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України та абзацом 7 п. 3.5. Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року № 9 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" суд дійшов до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту надсилання на адресу відповідача всіх додатків до позовної заяви, які перераховані в ній.

Зазначені обставини є підставою для повернення позивачу позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву без розгляду на дооформлення.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду м. Києва з позовом.

Суддя Трофименко Т.Ю.