ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" лютого 2015 р. Справа № 913/691/14

вх. № 5435/14л

Суддя господарського суду: Аюпова Р.М.

при секретарі судового засідання: Лобов Р.М.

за участю представників сторін:

Представник скаржника (стягувач) - Печений О.П., дов. від 25.12.2014р.;

Представник боржника - не з'явився;

Представник ВДВС - не з'явився.

розглянувши матеріали скарги сільськогосподарського виробничого кооперативу "Серп і молот" (вх. № 306 від 12.12.2014р.) на бездіяльність органів державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області у справі

за позовом СВК "Серп і Молот", с. Лозуватка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімпромбуд", м. Сєвєродонецьк,

про стягнення грошових коштів.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Луганської області від 17.04.2014р. у справі № 913/691/14 позовні вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Серп і молот" задоволені в повному обсязі. Стягнуто з ТОВ "Хімпромбуд" на користь СВК "Серп і Молот" - 179251,00 грн. безпідставно перерахованих коштів, 633,40 грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами та 3597,72 грн. судового збору.

На виконання вищезазначеного рішення суду, було видано відповідні накази, які було пред'явлено до виконання до відділу державного виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції.

12.12.2014р. до господарського суду Харківської області звернувся стягувач із скаргою на бездіяльність органів державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, в порядку ст. 121-1 ГПК України (вх. №306), в якій просить суд:

1. Визнати бездіяльність органу державної виконавчої служби - Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області з невиконання наказу господарського суду Луганської області по справі № 913/691/14, яким передбачено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімпромбуд", м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Гагаріна, буд. 106, кв. 109, ідент. код 23487766 на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Серп і молот", с. Лозуватка Приморського району Запорізької області, вул. Леніна, б. 47, ідент. код 03749632 - 179251 грн. 00 коп. безпідставно перерахованих коштів, 633 грн. 40 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами та 3597 грн. 72 коп. судового збору, неправомірною.

2. Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження», дій з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області, виданого на виконання рішення господарського суду Луганської області від 17 квітня 2014 р. по справі № 913/691/14.

3. Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області накласти арешт на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, у тому числі накласти арешт на кошти у межах суми, що стягується, на грошові кошти на наступних рахунках: п/р 710 у ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005 п/р 0963 у ПАТ Банк Форум, м. Київ, МФО 322948.

Ухвалою господарського суду від 15.12.2014р. прийнято скаргу до розгляду та призначено розгляд в судовому засіданні на 12.01.2015р. об 11:45 год.

Ухвалами господарського суду від 12.01.2015р., 29.01.2015р. розгляд скарги відкладався.

У призначеному судовому засіданні 10.02.2015р. представник скаржника (стягувач) подану скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні. Через канцелярію суду надав письмові пояснення в обґрунтування доводів скарги (вх. № 5327), які судом долучені до матеріалів справи.

Представник боржника в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.

Представник ВДВС Сєвєродонецького міського управління юстиції Головного управління юстиції в Луганській області в судове засідання 10.02.2015р. не з'явився, через канцелярію суду надав заперечення на скаргу (вх. № 3647), які судом долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність державної виконавчої служби щодо виконання рішень. ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Враховуючи це, враховуючи також достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду скарги за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Серп і молот", вислухавши пояснення стягувача та дослідивши докази та заперечення, надані до суду ВДВС Сєвєродонецького міського управління юстиції Головного управління юстиції в Луганській області, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали скарги, Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Серп і молот" (стягувачем) 29.06.2014 р. було пред'явлено до виконання до Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області наказ господарського суду Луганської області від 05.05.2014р. , виданий на виконання рішення суду від 17.04.2014р. разом із заявою про накладення арешту на майно, грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах та накладення арешту на кошти у межах суми, що стягується, на грошові кошти на наступних рахунках:

- п/р 710 у ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005

- п/р 0963 у ПАТ Банк Форум, м. Київ, МФО 322948

Постановою від 29.08.2014 р. відкрито виконавче провадження ВП № 43626132з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 05.05.2014 р, виданого по справі № 913/691/14.

05.09.2014р. старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області Бондаренко Т.Г. винесено постанову про приєднання виконавчого провадження ВП № 43626132 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 05.05.2014 р, виданого по справі № 913/691/14 до зведеного виконавчого провадження № 46019296., яке веде ВДВС Сєвєродонецького міського управління юстиції.

Звертаючись до господарського суду з відповідною скаргою, стягувач зазначив, що державним виконавцем не було накладено арешт на грошові кошти боржника, що знаходяться на його рахунках в установах банку, не було вжито передбачених законодавством заходів щодо виявлення інших банківських рахунків та майна боржника, на яке в установленому Законом України «Про виконавче провадження» повинно бути накладено арешт та звернено стягнення для виконання зазначеного судового рішення. Жодних дій з примусового виконання судового рішення не здійснено і до цього часу, чим порушено Закон України «Про виконавче провадження».

В наданих до господарського суду запереченнях на скаргу, ВДВС Сєвєродонецького міського управління юстиції зазначає про вжиті ним заходи, щодо примусового виконання рішення господарського суду Луганської області, зокрема, в ході проведення виконавчих дій з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу, державним виконавцем було направлено запити до обліково- реєструючих організацій м. Сєвєродонецька, винесено постанови про арешт коштів боржника та направлені на виконання до відповідних банківських установ, здійснений вихід за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі. Враховуючи викладене, ВДВС Сєвєродонецького міського управління юстиції вважає, що дії державного виконавця проводились у відповідності до вимог чинного законодавства, вважає доводи скарги необґрунтованими та просить суд відмовити в задоволенні даної скарги СТОВ "Серп і Молот".

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав та вимог скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Ця норма є відтворенням норми ст.124 Конституції України, згідно з якою судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Також відповідно до ч. 2-4 статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовим актами, виданим відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Держаний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби за ст.7 Закону України "Про державну виконавчу службу", зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Законом України "Про виконавче провадження" встановлено порядок виконання судового рішення, який необхідно дотримуватися державному виконавцю. Рішення, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, відноситься до рішення немайнового характеру.

Згідно з приписами ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Так, відповідно до матеріалів скарги, 05.09.2014р. старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області Бондаренко Т.Г. винесено постанову про приєднання виконавчого провадження ВП № 43626132 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 05.05.2014 р, виданого по справі № 913/691/14 до зведеного виконавчого провадження № 46019296., яке веде ВДВС Сєвєродонецького міського управління юстиції.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що строк для здійснення виконавчих дій, враховуючи об'єднання двох виконавчих проваджень в одне зведене - 05.09.2014р., відповідно до ст. 30 ЗУ "Про виконавче провадження" не скінчився, в зв'язку з чим, господарський суд не вбачає правових підстав для задоволення вимоги стягувача (скаржника) про визнання неправомірною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області з виконання наказу господарського суду Луганської області по справі № 913/6941/14.

Розглянувши вимогу скаржника про зобовязання Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області вжити передбачених Законом України "Про виконавче провадження" дій з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області, виданого на виконання рішення господарського суду Луганської області від 17.04.2014р. по справі № 913/691/14, господарський суд відмовляє в задоволенні даної вимоги, виходячи з наступного.

В пункті 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Також суд зазначає, згідно положень пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.2003р., у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Суд зауважує на те, що скарга стягувача в частині зобов'язання відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції вжити передбачених Законом України "Про виконачве провадження" дій з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області, задоволенню не підлягає, оскільки вчинення державним виконавцем таких дій є його обов'язком відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Розглянувши вимогу скаржника щодо зобов'язання Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області накласти арешт на кошти боржника, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, у тому числі накласти арешт на кошти у межах суми, що стягується, на грошові кошти на наступних рахунках: п/р 710 у ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005 п/р 0963 у ПАТ Банк Форум, м. Київ, МФО 322948, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності зі ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Згідно з положеннями вказаної статті звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до п. 4.1.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мінюсту України від 02.04.2012, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобов'язаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Згідно з п. 4.1.9. Інструкції, на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших фінансових установах, накладається арешт, про що виноситься постанова державного виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчими документами, виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій та вказується номер рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Як зазначив представник Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області в запереченнях на скаргу, державним виконавцем, в ході проведення виконавчих дій, було винесено постанову про арешт коштів боржника, яка була направлена до банківських установ для виконання, однак доказів винесення відповідної постанови до господарського суду надано не було. Відсутні постанови державного виконавця про арешт коштів боржника також і в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень.

Відповідно до п. 1.12.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. Наказом Мінюсту України від 02.04.2012 № 512/5, постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження складаються за допомогою програмних засобів Єдиного реєстру. У випадку збоїв роботи системи Єдиного реєстру документи виконавчого провадження можуть виготовлятися без використання програмних засобів Єдиного реєстру, про що обов'язково зазначається в документі. Після відновлення роботи Єдиного реєстру такі документи в електронному вигляді негайно вносяться до нього.

Наведене свідчить, що Відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції не доведені обставини, на які він посилається у своїх запереченнях. Суд знаходить, що серед поданих Відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції документів (вх. № 3647), відсутня необхідна у даному випадку постанова про арешт майна боржника у порядку ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами скаржника, та вважає законною та обгрунтованою вимогу скаржника щодо зобов'язання Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області накласти арешт на кошти боржника, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, у тому числі накласти арешт на кошти боржника у межах суми, що стягується, на грошові кошти на наступних рахунках: п/р 710 у ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005 п/р 0963 у ПАТ Банк Форум, м. Київ, МФО 322948.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи викладене, скарга Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Серп і Молот" на бездіяльність органів державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Головного управління юстиції в Луганській області - підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 86, ст. 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Серп і Молот" на бездіяльність органів державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області (вх. №306) - задовольнити частково.

Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області накласти арешт на кошти боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімпромбуд", які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, у тому числі накласти арешт на кошти боржника у межах суми, що стягується, на грошові кошти на наступних рахунках: п/р 710 у ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005 п/р 0963 у ПАТ Банк Форум, м. Київ, МФО 322948.

В решті скарги - відмовити.

Суддя Аюпова Р.М.

справа № 913/691/14