ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2015 р.Справа № 916/1328/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Мишкіної М.А.,

Будішевської Л.О.

при секретарі - Шитря О.М.

за участю представників:

Від позивача: Сакали М.Л., Писанюк Є.І.

Від 1 відповідача: Асташенкова О.І.

Від 2 відповідача: Шкрібляк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Приватного підприємства «Південна пальміра»

на рішення господарського суду Одеської області

від 08 грудня 2014р.

по справі № 916/1328/14

за позовом: Приватного підприємства «Південна пальміра»

до відповідачів:

1. Одеської міської ради,

2. Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

про визнання недійсними положень договору

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Приватне підприємство «Південна пальміра» звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, про визнання недійсним на підставі ч. 1 ст. 207 ГК України Розділу 3 «Плата за місце розташування об'єкту» договору № 200 на резервування (використання) місця розташування об'єкту від 17.07.2013р., укладеного між ПП «Південна пальміра» та Одеською міською радою.

В обґрунтування пред'явлених вимог позивач посилався на те, що Розділ 3 «Плата за місце розташування об'єкту» зазначеного договору не відповідає діючому законодавству України, так як грошові кошти за цим договором зараховуються на рахунок Державного казначейства, що призначений для зарахування плати за землю. Стаття 269 ПК України визначає платниками податку на землю власників землі та землекористувачів. Вказуючи, що він не є власником земельної ділянки, не може бути постійним користувачем та не є орендарем (так як немає підписаного договору оренди земельної ділянки), а тому не є суб'єктом сплати податку на землю, позивач просив задовольнити позов.

Одеська міська рада не визнала позов посилаючись на те, що відповідно до п. 2.1 договору № 200 від 17.07.2013р. його дія закінчиться 17.07.2014 року, проте позивач не звертався до Одеської міської ради з відповідною пропозицією щодо зміни ціни в договорі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.08.2014 року змінено процесуальний статус Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та залучено його до участі у справі в якості іншого відповідача.

Департамент комунальної власності Одеської міської ради заперечував проти позову посилаючись на те, що сторонами при укладенні договору № 200 на резервування (використання) місця розташування об'єкту від 17.07.2013р. додержані загальні вимоги, які є необхідними для чинності правочину, у зв'язку з чим підстави для визнання цього договору в частині умов щодо плати за місце розташування об'єкту недійсним відсутні.

Рішенням господарського суду Одеської області від 08 грудня 2014 року у справі (головуючий суддя Оборотова О.Ю., судді Щавинська Ю.М., Брагіна Я.В.) у задоволенні позову відмовлено з мотивів необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ПП «Південна пальміра» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати повністю і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм матеріального права.

Відзиви на апеляційну скаргу від відповідачів не надходили.

Судом визнано необґрунтованим та відхилено заявлене в судовому засіданні 10.02.2015р. представником позивача клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи з огляду на те, що позивач заздалегідь був повідомлений судом про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, отже, в нього було достатньо часу для ознайомлення з матеріали справи, а непідготовленість представника сторони до судового засідання не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи.

Судом задоволено заявлене представником відповідача клопотання та залучено до матеріалів справи копії рішень Одеської міської ради, на які міститься посилання в оскаржуваному рішенні місцевого господарського суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, рішенням Одеської міської ради від 08.07.2011р. № 846-VI затверджено типовий договір резервування (використання) місця розташування об'єкту (Додаток №1 до рішення); доручено Одеському міському управлінню земельних ресурсів Одеської міської ради укладати договори на резервування (використання) місця розташування об'єкту на підставі документів, необхідних для підготовки проекту рішення Одеської міської ради про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду або затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, зобов'язано Одеське міське управління земельних ресурсів Одеської міської ради здійснювати розрахунок плати за договором резервування (використання) місця розташування об'єкту відповідно до «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси», затвердженої рішенням Одеської міської ради № 41-VІ від 28.12.2010р. у розмірі 5-ти відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Рішенням Одеської міської ради від 20.09.2011р. № 1269-VI «Про внесення змін до додатку до рішення Одеської міської ради від 08.07.2011 року № 846-VІ «Про затвердження Типового договору на резервування (використання) місця розташування об'єкту» внесено зміни до вказаного додатку та, зокрема, пункт 3.4 розділу 3 викладено у такій редакції: «Плата вноситься «Місцевикористовувачем» на протязі п'яти банківських днів з моменту початку дії цього договору, встановленого п. 2.1 рівними частками щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного місяця на рахунок Головного управління Державного казначейства України в Одеській області, що відкритий для виконання бюджету м. Одеси за кодом бюджетної класифікації 1305000 «плата за землю» з призначенням платежу_________________ за реквізитами:___________________.

Плата за резервування (використання) місця розташування об'єкту підлягає індексації згідно із щорічною індексацією нормативної грошової оцінки землі».

Рішенням Одеської міської ради від 19.10.2011р. №1396-VI «Про врегулювання земельних відносин та організації землеустрою у місті Одесі» затверджено Положення з регулювання земельних відносин та організації землеустрою у місті Одесі, метою якого є створення правових умов щодо забезпечення процесу реалізації прав на землю, спрощення процедури оформлення передачі у власність, надання у користування земельних ділянок громадянам та юридичним особам, організації землеустрою у місті Одесі, забезпечення доступності та гласності процедури реалізації громадянами та юридичними особами своїх прав в області земельних правовідносин, а також упорядкування земельних правовідносин у місті Одесі. Положення регулює процедуру надання, передачі у власність або користування та продажу земельних ділянок юридичним, фізичним особам та громадянам, укладання договорів резервування (використання) місця розташування об'єктів. Положення є обов'язковим для виконання всіма органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, суб'єктами господарювання усіх форм власності, посадовими особами, а також громадянами України, іноземними громадянами і особами без громадянства, іноземними юридичними особами, міжнародними об'єднаннями і організаціями, а також іноземними державами (п.п. 1.2, 1.3, 1.4).

Вказані рішення є чинними, в установленому законом порядку не визнані недійсними та не скасовані.

Рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013р. № 2752-VI „Про внесення змін до рішення Одеської міської ради № 384-VI від 28.02.2011р. „Про затвердження положень про виконавчі органи ОМР" було затверджено Положення про Департамент комунальної власності ОМР, відповідно до п. 1.1 якого Департамент комунальної власності є виконавчим органом Одеської міської ради. Згідно зазначеного Положення Департамент здійснює оформлення договорів оренди землі після прийняття відповідних рішень міською радою, попередній розрахунок ставок орендної плати за землю та її розміру, підготовку протоколів узгодження договірної орендної плати за землю.

На підставі договору купівлі - продажу від 14.09.2009 року укладеного з Відкритим акціонерним товариством «Одесводоканал», позивач набув право власності на нежитлові будівлі загальною площею 1316 кв.м., що знаходяться в м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 303, розташовані на земельній ділянці, що знаходиться у фактичному користуванні, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 7718927 від 14.09.2009р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24160691 від 16.10.2009р.

17.01.2013 року позивач звернувся до Одеського міського голови із заявою про оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 303 для будівництва та обслуговування торговельно - розважального центру, яка була зареєстрована Одеською міською радою за вхідним № 03-10/25.

17.07.2013 року між Одеською міською радою (власник) та ПП «Південна пальміра» (місцевикористовувач) було укладено договір № 200 на резервування (використання) місця розташування об'єкту, за яким Одеська міська рада надає, а ПП «Південна пальміра» приймає в строкове, платне користування місце розташування об'єкту, який знаходиться за адресою: м. Одеса, Суворовський район, вул. Миколаївська дорога, 303.

Згідно з п. п. 1.2, 1.3 договору об'єкт розташований на земельній ділянці загальною площею 29050 кв.м. На земельній ділянці знаходяться нежитлові будівлі.

Відповідно до п. 2.1 договору дія договору починається з моменту прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду і закінчується в момент державної реєстрації договору оренди земельної ділянки відповідно до законодавства України, але не пізніше ніж через 12 місяців з дня укладання договору резервування (використання) місця розташування об'єкту.

Розділом 3 договору встановлено:

- плата за місце розташування об'єкту вноситься ПП «Південна пальміра» виключно у грошовій формі (п. 3.1 договору);

- плата за цим договором нараховується у розмірі 5-ти відсотків від розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає: 1 634 004,40 грн. на рік (п. 3.2 договору);

- умови договору щодо розміру плати можуть бути змінені за згодою обох сторін, шляхом укладання відповідних угод, які будуть невід'ємними частинами цього договору, крім випадків: зміни розміру земельного податку, відповідно до чинного законодавства України; коригування „Грошової оцінки земель міста Одеси", яка затверджується рішенням Одеської міської ради. У цих випадках розмір плати за резервування (використання) місця розташування об'єкту змінюється Одеською міської радою шляхом письмового повідомлення ПП «Південна пальміра» у місячний термін з дня їх настання (п. 3.3 договору);

- плата вноситься ПП «Південна пальміра» рівними частками щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного місяця на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, що відкритий для виконання бюджету м. Одеси за кодом бюджетної класифікації 13050100 «земельний податок» за місце розташування об'єкта по договору резервування за реквізитами: Банк - ГУДКСУ в Одеській обл.; МФО 828011, , одержувач коштів - УДКС у м. Одеса, місцевий бюджет Суворовського району рахунок № 0009. Плата за резервування (використання) місця розташування об'єкту підлягає індексації згідно із щорічною індексацією нормативної грошової оцінки земель (п. 3.4 договору). Пунктом 4.2 договору передбачено, що місце розташування об'єкту передається виключно для будівництва та обслуговування торговельно-розважального центру у 3-денний термін з моменту початку дії цього договору, визначеного п. 2.1 цього договору, за актом приймання-передачі.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, крім випадків передбачених п. 3.3 цього договору, шляхом укладення додаткової угоди (п. 8.1 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту, визначеному у п. 2.1 договору та реєстрації в Департаменті комунальної власності Одеської міської ради.

Договір на резервування (використання) місця розташування об'єкту № 200 від 17.07.2013р. зареєстрований в Департаменті комунальної власності Одеської міської ради 17.07.2013р., про що у книзі реєстрації договорів вчинено запис № 200.

На виконання умов вищевказаного договору, Одеська міська рада передала, а ПП «Південна пальміра» прийняло в строкове, платне користування місце розташування об'єкту, який знаходиться на земельній ділянці площею 29050 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 303, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі.

Рішенням Одеської міської ради від 18.07.2013 року № 3797 - VI надано дозвіл ПП «Південна пальміра» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 2,9050 га, за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 303, для будівництва та подальшої експлуатації торгово-розважального центру, а також на проведення експертної грошової оцінки цієї земельної ділянки; зобов'язано ПП «Південна пальміра» після формування земельної ділянки надати до виконавчого органу Одеської міської ради щодо забезпечення реалізації повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин розроблений та погоджений у встановленому законом порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Претензією від 05.02.2014р. № 01-13/807 Департамент комунальної власності Одеської міської ради повідомив ПП «Південна пальміра» про те, що в порушення умов договору на резервування (використання) місця розташування об'єкту від 17.07.2013р. останнє не сплачує плату за місце розташування об'єкту, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість станом на 01.12.2013р. в сумі 469 995,88 грн., та виклав вимогу в строк до 20.02.2014 року сплатити зазначену заборгованість.

Проте, ПП «Південна пальміра» залишило цю претензію без відповіді та задоволення, натомість звернулося до господарського суду з даним позовом.

Предметом даного спору є вимога позивача визнати недійсним на підставі ч. 1 ст. 207 ГК України Розділ 3 «Плата за місце розташування об'єкту» договору № 200 на резервування (використання) місця розташування об'єкту від 17.07.2013р., укладеного між ПП «Південна пальміра» та Одеською міською радою. Підставами для визнання оспорюваного Розділу договору недійсним позивач вказує наступні обставини: Розділ 3 «Плата за місце розташування об'єкту» зазначеного договору не відповідає діючому законодавству України, так як грошові кошти за цим договором зараховуються на рахунок Державного казначейства, що призначений для зарахування плати за землю. Стаття 269 ПК України визначає платниками податку на землю власників землі та землекористувачів. Вказуючи, що він не є власником земельної ділянки, не може бути постійним користувачем та не є орендарем (так як немає підписаного договору оренди земельної ділянки), а тому не є суб'єктом сплати податку на землю, позивач просив задовольнити позов.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову місцевий господарський суд виходив із того, що відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 180 ГК України сторони зобов'язані погодити у будь - якому випадку предмет, ціну та строк дії договору. Всі ці умови були узгоджені сторонами в оспорюваному договорі. Таким чином, договір на резервування (використання) місця розташування об'єкту від 17.07.2013р. є укладеним, виходячи із закріпленого у ст. ст. 3, 6 ЦК України принципу свободи договору, у зв'язку з чим умови цього договору є обов'язковими для виконання сторонами в силу вимог ст. 629 ЦК України. Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Оскільки сторонами при укладенні договору від 17.07.2013р. № 200 додержані загальні вимоги, які є необхідними для чинності правочину, то підстави для визнання цього договору в частині умов щодо плати за місце розташування об'єкту недійсним відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

В силу ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) або окремих їх частин недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) або окремих їх частин недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин або окрема його частина.

Водночас, за загальним правилом ст. 217 ЦК України правочин не може бути визнаний недійсним, якщо законові не відповідають лише окремі його частини і обставини справи свідчать про те, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної його частини. Лише у такому разі господарський суд може визнати недійсною частину правочину.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як вбачається із змісту позовної заяви та письмових пояснень, позивачем не зазначено яким нормам чинного законодавства не відповідає оспорюваний Розділ 3 договору від 17.07.2013р. та в чому конкретно полягає неправомірність дій Одеської міської ради на момент його укладення.

Разом з тим, чинне законодавство, а саме положення ст. 124 Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» безпосередньо не передбачають укладання договору резервування (використання) місця розташування об'єкту як обов'язкової умови набуття її в оренду. Проте, з одного боку, загальнодоступність вказаних нормативних актів, яка зумовлена приписами Указу Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно - правових актів та набрання ними чинності», презюмує обізнаність всіх суб'єктів правовідносин з їх змістом, а, з іншого боку, зміст спірного договору не містить жодних вказівок ані на його обов'язковість для набуття права користування на умовах оренди земельною ділянкою, ані на те, що право користування земельною ділянкою, за яке мають здійснюватися передбачені Податковим кодексом України платежі, набувається позивачем внаслідок його укладання. Відтак, позивач, укладаючи спірний договір, виходячи зі змісту його умов та положень загальнодоступних нормативно - правових актів мав достатню можливість оцінити обов'язковість укладання такого договору та визначитися за наслідками цього зі своїм волевиявленням стосовно такого укладання.

Згідно з ч. 1 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства, що узгоджується з приписами п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України щодо свободи договору.

Отже, лише та обставина, що спірний договір на резервування (використання) місця розташування об'єкту не передбачений земельним законодавством, не тягне його недійсності в цілому чи окремої його частини, що враховано судом першої інстанції.

Водночас, посилання позивача на те, що за умовами спірного договору відповідач поза межами чинного законодавства фактично погодив з ним користування земельною ділянкою без належного її оформлення та визначив розмір плати за земельну ділянку, спростовується змістом пункту 2.1, Розділом 3, п.п. 4.1, 4.4, 7.4.1, 8.2 спірного договору від 17.07.2013р., з яких чітко вбачається, що, по - перше, граничним терміном дії договору є дата державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, по - друге, позивачем вноситься саме плата за місце розташування об'єкту, а не орендна плата чи податок на землю. По - третє, використання земельної ділянки дозволяється тільки після одержання замовником документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, і в цьому разі дія договору припиняється. Більш того, до закінчення строку договору на позивача покладено обов'язок оформити право користування зарезервованою земельною ділянкою. Сама лише та обставина, що плата за місце розташування об'єкту вноситься «місцевикористовувачем» на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, що відкритий для виконання бюджету м. Одеси за кодом бюджетної класифікації 13050100 «земельний податок», не змінює цільове призначення платежу.

Крім того, враховуючи що ціна є істотною умовою будь - якого господарського договору, то зазначена обставина свідчить про те, що договір на резервування (використання) місця розташування об'єкту від 17.07.2013р. не міг бути вчинений без включення до нього спірного Розділу 3 «Плата за місце розташування об'єкту», що унеможливлює визнання недійсною цієї частини договору.

Таким чином, правильним є висновок суду про те, що позивачем не доведено наявності тих фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання спірної частини договору від 17.07.2013р., а саме Розділу 3 «Плата за місце розташування об'єкту», недійсною.

Судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги наведені скаржником в апеляційній скарзі питання щодо фіктивності та удаваності договору на резервування (використання) місця розташування об'єкту від 17.07.2013р., з посиланням на ч. 5 ст. 203, ст. 235 ЦК України, адже, як вбачається з позовної заяви від 07.04.2014р. та письмових пояснень від 12.08.2014р., в обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивач посилався саме на обставини невідповідності Розділу 3 «Плата за місце розташування об'єкту» даного договору чинному законодавству України. Тобто, фактично позов пред'явлено на підставі ч. 1 ст. 207 ГК України (окрема частина договору не відповідає вимогам чинного законодавства).

Згідно з ч. 3 ст. 101 ГПК України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що спрямованість оспорюваного договору на реальне настання правових наслідків та обумовлену цим відсутність ознак його фіктивності та удаваності підтверджується як фактом прийняття Одеською міською радою рішення від 18.07.2013р. № 3797-VI про надання дозволу ПП «Південна пальміра» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, так і фактом виконання позивачем цього рішення, що підтверджується договором № 25 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 02.08.2013р., укладеним позивачем з ТОВ «Пульсар ЛТД».

Інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом першої інстанції, не впливають на правильність вирішення спору по суті.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 08 грудня 2014 року у справі № 916/1328/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства «Південна пальміра» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повна постанова складена 17.02.2015р.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Мишкіна М.А.

Будішевська Л.О.