ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" лютого 2015 р.Справа № 916/4732/14

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Авіобуд"

про стягнення 2 472,84 грн.

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

Від позивача: Козак Н.В. за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

Суть спору: про стягнення 2 472,84 грн.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Авіобуд" про стягнення 2 472,84 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.11.2014 року порушено провадження у справі № 916/4732/14.

У судовому засіданні від 23.12.2014р. представником позивача були надані пояснення по справі (вх. № 33957/14 від 23.12.2014р.).

У судовому засіданні від 20.01.2015р. представником позивача було надано клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів (вх. № 2-239/15від 20.01.2015р.)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.01.2015р. строк розгляд справи № 916/4732/14 було продовжено до 08.02.2015р.

На адресу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Авіобуд", що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у відповідності до відомостей з цього реєстру, виготовленого станом на 17.10.2014р., та на адресу, визначену позивачем у поданій ним позовній заяві, господарським судом, в порядку ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, надсилались копії процесуальних документів, винесених в ході розгляду справи № 916/4732/14. Конверти з поштовими відправленнями, надіслані на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Авіобуд", були повернуті до господарського суду у зв'язку з неможливістю їх вручення адресату.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірник повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, надісланої на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Авіобуд" згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що був повернутий органом зв'язку з позначкою "адресат вибув" та "адресат відсутній", вважається належним доказом виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення належним чином Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Авіобуд" про час і місце проведення судових засідань по даній справі (згідно з п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" від 02.06.2006р. № 01-8/1228).

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. за № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку щодо належного повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Авіобуд" про час та місце розгляду даної справи. Однак, незважаючи на це, даний відповідач жодного разу не скористався наданим законом правом на участь свого представника у судовому процесі, відзиву на позов не надав, у зв'язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянув матеріали справи, суд встановив:

28 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Авіобуд" (Покупець) було укладено договір купівлі - продажу природного газу № 13/2495-ТЕ-22 (надалі - договір № 13/2495-ТЕ-22 від 28.12.2012р.) відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору 13/2495-ТЕ-22 від 28.12.2012р. Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року газ обсягом до 181,5 тис. куб. м.

Згідно з п. 3.3 договору №13/2495-ТЕ-22 від 28.12.2012р. приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Пунктом 5.2 договору № 13/2495-ТЕ-22 від 28.12.2012р. передбачено, що ціна за 1000 куб. м. газу становить 1 091,00 грн. з урахування збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподілі постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 1 091,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 218,20 грн., всього - з ПДВ 1 309,20 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору № 13/2495-ТЕ-22 від 28.12.2012р. оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Згідно з окремими положеннями п. 7.2 договору № 13/2495-ТЕ-22 від 28.12.2012р. у разі невиконання Покупцем пункту 6.1 умов цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період,за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Цей договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 договору № 13/2495-ТЕ-22 від 28.12.2012р.).

При цьому, як зазначає позивач у своєму позові, на виконання вищенаведених умов договору Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" протягом січня - грудня 2013 року було поставлено, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Авіобуд" прийнято природного газу на загальну суму 193 633,29 грн. згідно з актами приймання - передачі природного газу від 31.01.2013р., від 28.02.2013р., від 31.03.2013р., від 30.04.2013р., від 31.05.2013р., від 30.06.2013р., від 31.07.2013р., від 31.08.2013р., від 30.09.2013р., від 31.10.2013р., від 30.11.2013р. та від 31.12.2013р.

Враховуючи наведене, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Авіобуд" про стягнення пені у розмірі 866,83 грн., інфляційних витрат у розмірі 1 401,30 грн. та 3 % річних у розмірі 204,71 грн., всього - 2 472,84 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем прийнятих на себе за договором купівлі - продажу природного газу № 13/2495-ТЕ-22 від 28.12.2012р. зобов'язань в частині своєчасної оплати за отриманий природний газ, а також положеннями Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Авіобуд" жодного разу у судові засідання не з'явився, правової позиції по заявленим позовним вимогам не висловив, доказів, які б спростовували позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", не надав.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з п. 3.3 договору №13/2495-ТЕ-22 від 28.12.2012р. приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Пунктом 5.2 договору № 13/2495-ТЕ-22 від 28.12.2012р. передбачено, що ціна за 1000 куб. м. газу становить 1 091,00 грн. з урахування збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподілі постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 1 091,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 218,20 грн., всього - з ПДВ 1 309,20 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору № 13/2495-ТЕ-22 від 28.12.2012р. оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Так, як вбачається з матеріалів справи, на виконання вищенаведених умов договору Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" протягом січня - грудня 2013р. було поставлено, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Авіобуд" прийнято природного газу на загальну суму 193 633,29 грн. згідно з актами приймання - передачі природного газу від 31.01.2013р., від 28.02.2013р., від 31.03.2013р., від 30.04.2013р., від 31.05.2013р., від 30.06.2013р., від 31.07.2013р., від 31.08.2013р., від 30.09.2013р., від 31.10.2013р., від 30.11.2013р. та від 31.12.2013р.

При цьому, згідно з реєстром прийнятих платежів на користь НАК "Нафтогаз України" від ТОВ "Будівельна фірма "Авіобуд" через ТА "Ощадбанк" за період з 28.12.2012р. по 10.11.2014р., наявного в матеріалах справи, відповідачем було погашено вартість отриманого природного газу у повному обсязі, але з порушенням строків її оплати, обумовлених умовами договору № 13/2495-ТЕ-22 від 28.12.2012р.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за січень - лютий 2013 року у розмірі 6,46 грн., за грудень 2013 року у розмірі 860,37 грн., а всього у розмірі 866,83 грн. згідно наданого розрахунку.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з окремими положеннями п. 7.2 договору № 13/2495-ТЕ-22 від 28.12.2012р. у разі невиконання Покупцем пункту 6.1 умов цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період,за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Отже, розглянувши позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за січень - лютий 2013 року розмірі 6,46 грн., за грудень 2013 року у розмірі 860,37 грн., у загальному розмірі 866,63 грн., проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок, суд вважає його обґрунтованим та таким, що нарахований відповідно до вимог чинного законодавства, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні витрати за грудень 2013 року у розмірі 1 401,30 грн. та 3 % річних за січень - лютий 2013 року у розмірі 1,29 грн., за грудень 2013 року у розмірі 203,42 грн., всього у розмірі 204,71 грн. згідно наданого розрахунку.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат за грудень 2013 року у розмірі 1 401,30 грн. та 3 % річних за січень - лютий 2013 року у розмірі 1,29 грн., за грудень 2013 року у розмірі 203,42 грн., всього у розмірі 204,71 грн., проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок, суд вважає його обґрунтованим та таким, що нарахований відповідно до вимог чинного законодавства, а отже позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підлягаю задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати за розгляд позовних вимог покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Авіобуд" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 89/91, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) пеню у розмірі 866 (вісімсот шістдесят шість) грн. 83 коп., 3 % річних у розмірі 204 (двісті чотири) грн. 71 коп., інфляційні витрати у розмірі 1 401 (одна тисяча чотириста одна) грн. 30 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 14.02.2015 року

Суддя Степанова Л.В.