ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Справа № 904/3619/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого, Волковицької Н.О., Сибіги О.М.
перевіривши матеріали касаційної скаргикомунального підприємства "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.12.2014
за заявоюкомунального підприємства "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2014
у справігосподарського суду Дніпропетровської області
за позовомпублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
докомунального підприємства "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради
простягнення 24 875 805,75 грн.
в судовому засіданні взяли участь представники:
від позивача:Кость О.Г. - дов. №14-105 від 18.04.2014;
від відповідача:не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 25.11.2014 господарського суду Дніпропетровської області (суддя: Рудовська І.А.) відмовлено в задоволенні заяви комунального підприємства "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради про розстрочку виконання рішення від 15.07.2014 господарського суду Дніпропетровської області.

Постановою від 18.12.2014 Дніпропетровського апеляційного господарського суду (судді: Герасименко І.М. - головуючий, Кузнецова І.Л., Сизько І.А.) ухвалу від 25.11.2014 господарського суду Дніпропетровської області залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що наведені відповідачем обставини, якими він обґрунтовує необхідність надання розстрочки, не є винятковими обставинами в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, а також вони не свідчать про неможливість виконання рішення суду або ускладнення його виконання.

Не погоджуючись з судовими рішеннями КП "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати, посилаючись на те, що судами порушені норми матеріального та процесуального права, зокрема, п.п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012, ст. 121 Господарського процесуального кодексу України. Також скаржник вважає, що господарськими судами не врахована загроза банкрутства КП "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради, відсутність коштів на банківських рахунках.

Позивач відзив на касаційну скаргу не надав.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним у задоволенні касаційної скарги відмовити.

Рішенням від 15.07.2014 господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3619/14 позов задоволено, стягнуто з КП "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 21 820 739,21 грн. - основного боргу, 2 049 976,85 грн. - пені, 290 269,70 грн. - інфляційних, 714 819,99 грн. - 3 % річних, 73 080,00 грн. - судового збору, стягнуто з КП "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради до спеціального фонду Державного бюджету України 1700,00 грн. - штрафу.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.10.2014, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2014 у справі № 904/3619/14 скасовано частково - в частині стягнення суми основного боргу та розподілу судових витрат, прийнято в цій частині нове рішення, яким стягнуто з КП "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 16 822 776 грн. 16 коп. основного боргу; провадження у справі в частині стягнення 970 000 грн. 00 коп. основного боргу - припинити. В решті позовних вимог про стягнення 4 027 963 грн. 05 коп. основного боргу - відмовлено, стягнуто з КП "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 61 241 грн. 04 коп. та 5 919 грн. 48 коп. витрат на судовий збір, в решті рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2014 у справі № 904/3619/14 - залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2014 видано накази від 08.08.2014 господарського суду Дніпропетровської області, на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.10.2014 видано накази господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2014.

06.11.2014 КП "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про розстрочку виконання рішення суду, якою просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області №904/3619/14 від 15.07.2014 на один рік.

До заяви про розстрочення виконання судового рішення КП "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" надало господарським судам докази, зокрема: копію наказу підприємства №31 від 20.02.2014 стосовно того, що на КП "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" введено чотирьохденний режим роботи; копію балансу про фінансовий стан на 30.09.2014; копію довідки про стан претензійно-позовної роботи КП "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс", за період з 01.01.2013 по 01.09.2014, довідку про залишок коштів на розрахункових рахунках та копію рішення Дніпропетровської міськради від 29.10.2014 про надання директору підприємства повноважень на підписання кредитного договору.

Відповідно ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Господарський процесуальний кодекс не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Господарські суди дійшли висновку, що наведені відповідачем обставини не засвідчують неможливості або ускладнення виконання рішення суду в даній справі і не є винятковими в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України. Ці обставини лише вказують на те, що виконання судового рішення зі справи негативно впливає на фінансовий стан КП "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпропетровської міської ради, тому відсутні підстави для розстрочення виконання рішення суду.

Таким чином, господарськими судами встановлено відсутність обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у даній справі, у зв'язку з чим зроблено вірний висновок щодо відсутності підстав для розстрочення виконання рішення суду.

Господарськими судами при розгляді заяви також обґрунтовано враховано не лише фінансове становище відповідача, ступінь його вини у виникненні спору, але й стан господарської діяльності позивача щодо його зобов'язань перед третіми особами та важкий фінансовий стан.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно ст.ст. 1115 та 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє рішення місцевого господарського суду чи постанови апеляційного суду виключно на предмет правильності застосування згаданими судами норм матеріального чи процесуального права, тобто в межах юридичної оцінки фактичних обставин справи; касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що господарськими судами дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому судові рішення відповідають чинному законодавству України та обставинам справи і підстав для їх скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.1115, п.1 ст.1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову від 18.12.2014 Дніпропетровського апеляційного господарського суду зі справи №904/3619/14 залишити без змін.

Головуючий В.С.Божок

Судді Н.О. Волковицька

О.М. Сибіга