РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015№910/502/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/502/15-г

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Світенерго», м. Київ,

до публічного акціонерного товариства «Ерде Банк», м. Київ,

про стягнення 56 559,26 грн.,

за участю представників сторін:

позивача - Черткова І.С. (довіреність від 02.07.2014 №б/н);

Філаткіної О.М. (директор; паспорт серія МЕ №403045);

відповідача - Нечая О.В. (довіреність від 12.01.2015 №б/н).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Світенерго» (далі - ТОВ «Світенерго») звернулося з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» (далі - ПАТ «Ерде Банк») 56 559,26 грн. заборгованості, що утворилася у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору банківського рахунку від 24.06.2010 № 7740 (далі - Договір).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.01.2015 порушено провадження у справі.

16.02.2015 представник відповідача подав відзив на позовну заяву та документи для долучення до матеріалів справи. Так, представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на таке:

- постановою Правління Національного банку України від 09.01.2013 № 4 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» (далі - Постанова від 09.01.2013 № 4) відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Ерде Банк», у зв'язку з чим задоволення вимог кредиторів відбувається у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон);

- відповідач визнав вимоги кредитора ТОВ «Світенерго» та включив їх до відповідної черги згідно із частиною першою статті 52 Закону.

У судовому засіданні 16.02.2015 представники позивача надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача наголосив на доводах відзиву та проти задоволення позовних вимог заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.06.2010 ТОВ «Світенерго» (клієнт) і ПАТ «Ерде Банк» (банк) укладено Договір, за умовами якого:

- банк відкриває клієнту поточний рахунок № 001 у гривні для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов Договору та законодавства України і зобов'язується приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, які йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку, проведення інших операцій з рахунком, передбачених чинним законодавством України (пункт 1.1 Договору);

- банк бере на себе зобов'язання своєчасно здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта відповідно до чинного законодавства України (підпункт 2.3.3 пункту 2.3 Договору);

- банк виконує розрахункові документи, що надійшли: протягом операційного часу - в день їх надходження; після операційного часу - наступного банківського дня (пункт 4.2 Договору);

- Договір набирає чинності з дати його належного оформлення та діє невизначений строк (пункт 8.7 Договору).

Відповідно до частини першої статті 1066 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

02.10.2012 позивач подав ПАТ «Ерде Банк» на виконання такі платіжні доручення: від 02.10.2012 № 205 на суму 127,92 грн.; від 02.10.2012 № 206 на суму 1 323,95 грн.; від 02.10.2012 № 207 на суму 350,33 грн. та від 02.10.2012 № 208 на суму 500 грн.

Відповідач названі платіжні доручення не виконав та грошові кошти за дорученням позивача не перерахував.

18.10.2012 ТОВ «Світенерго» надіслало ПАТ «Ерде Банк» лист-претензію № 18/10, в якому просило роз'яснити причини непроведення платежів зі сплати податків 02.10.2012 за наявності грошових коштів на розрахунковому рахунку.

Відповідач відповіді на лист-претензію не надіслав та причини невиконання умов Договору не пояснив.

18.01.2013 позивач надіслав ПАТ «Ерде Банк» заяву про визнання вимог кредитора банку, в якій просив визнати ТОВ «Світенерго» кредитором відповідача, включити в реєстр акцептованих вимог кредиторів та сплатити грошові кошти у сумі 56 559,26 грн.

30.04.2013 ПАТ «Ерде Банк» надіслало позивачу лист, в якому повідомило про включення вимог ТОВ «Світенерго» до реєстру акцептованих вимог кредиторів у сумі 56 559,26 грн. згідно черговості (сьома черга), передбаченої частиною першою статті 52 Закону.

На думку позивача, незважаючи на визнання ПАТ «Ерде Банк» ТОВ «Світенерго» кредитором, відповідач зобов'язаний сплатити грошові кошти у сумі 56 559,26 грн. на виконання умов Договору.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на Постанову від 09.01.2013 № 4, якою відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Ерде Банк».

Приписами статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) для вжиття ним заходів, передбачених Законом.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначається Законом.

Статтею 1 Закону встановлено, що його метою є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Згідно з частиною другою статті 45 Закону Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи фонду у газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частиною п'ятою статті 45 Закону встановлено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Згідно із частиною першою статті 52 Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); 7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 8) вимоги за субординованим боргом.

Таким чином, після відкликання банківської ліцензії ПАТ «Ерде Банк» та початку процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним законом порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 Закону та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки вимоги позивача задовольняються у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним законом порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 Закону.

За приписами статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.02.2015.

Суддя О. Марченко