ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Справа № 21-32-2/44-10-2632
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого),
Катеринчук Л.Й. (доповідача),
Куровського С.В.
розглянувши касаційні скаргиГолови комітету кредиторів Кредитної спілки "Україна" ОСОБА_5 та Кредитної спілки "Україна" в особі ліквідатора Назаренко Лариси Сергіївни
на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року (про перегляд ухвали господарського суду Одеської області від 29.07.2014 року про затвердження додаткового реєстру вимог кредиторів Кредитної спілки "Україна")
у справі господарського суду№ 21-32-2/44-10-2632 Одеської області
за заявоюгромадянина України ОСОБА_5
до Кредитної спілки "Україна"
про визнання банкрутом
ліквідаторНазаренко Л.С.

в судовому засіданні взяли участь представники:

ініціюючого кредитора, голови комітету кредиторів Кредитної спілки "Україна" ОСОБА_5: не з'явилися,
Кредитної спілки "Україна":ліквідатор Назаренко Л.С.
В С Т А Н О В И В :

ухвалою господарського суду Одеської області від 17.06.2010 року за заявою громадян України ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 порушено провадження у справі №21-32-2/44-10-2632 про банкрутство Кредитної спілки "Україна" (далі - боржника) за загальною процедурою, передбаченою Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (том 1, а.с. 1).

За результатами проведення підготовчого засідання, ухвалою господарського суду Одеської області від 07.09.2010 року ОСОБА_5 визнано кредитором боржника з грошовими вимогами на суму 365 907 грн., провадження у справі в частині розгляду грошових вимог громадян України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до боржника припинено у зв'язку з їх відкликанням, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. (том 2, а.с. 9 - 15).

Справа перебуває на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою господарського суду Одеської області від 18.09.2013 року, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бєлова О.Д. (том 202, а.с. 173 - 180).

07.07.2014 року ОСОБА_8 звернулася до господарського суду зі заявою про внесення до реєстру вимог кредиторів її вимог по заробітній платі та визнання дій протиправними, в якій просила визнати протиправною бездіяльність розпорядника майна Бєлова О.Д. щодо неповідомлення ОСОБА_8 про результати розгляду її заяви від 27.09.2012 року про визнання кредитором боржника на суму 16 621 грн., визнати та внести спірні грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів у першу чергу задоволення (вх. №17539/14) (том 219, а.с. 171 - 173).

14.07.2014 року ОСОБА_8 звернулася до господарського суду з вимогою негайно повідомити її про результати розгляду заявлених нею кредиторських вимог до боржника (вх. №17527/14) (том 219, а.с. 168 - 170).

28.07.2014 року ліквідатор банкрута Бєлов О.Д. звернувся до господарського суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи реєстру вимог кредиторів, які надійшли в період з 11.10.2010 року по 05.03.2014 року на загальну суму 56 661 568, 96 грн. (вх. №19522/14) (том 220, а.с. 47 - 127).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.07.2014 року (суддя Зеленов Г.М.) визнано вимоги окремих поточних кредиторів боржника та затверджено зміни до реєстру вимог кредиторів боржника, в тому числі визнано грошові вимоги ОСОБА_8 на суму 15 519 грн., відмовлено ОСОБА_8 у задоволенні вимог по заробітній платі на суму 1 102 грн. та у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи (том 221, а.с. 23 - 87).

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, кредитор Кредитної спілки "Україна" ОСОБА_8 звернулася до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 29.07.2014 року в частинах відмови у задоволенні її вимог по заробітній платі на суму 1 102 грн. та клопотання про відкладення розгляду справи, а також стягнення з боржника судового збору на суму 330, 60 грн., прийняти в цих частинах нове рішення, яким задовольнити спірні кредиторські вимоги ОСОБА_8 в повному обсязі та віднести їх до першої черги задоволення, мотивуючи неповнотою дослідження судом першої інстанції обставин справи та невірним застосуванням до спірних правовідносин норм матеріального та процесуального права.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року (колегія суддів у складі: головуючого судді - Мишкіної М.А., суддів: Будішевської Л.О., Бєляновського В.В.) апеляційну скаргу кредитора Кредитної спілки "Україна" ОСОБА_8 задоволено, ухвалу господарського суду Одеської області від 29.07.2014 року про затвердження додаткового реєстру вимог кредиторів Кредитної спілки "Україна" скасовано, справу передано до суду першої інстанції для розгляду додаткового реєстру вимог кредиторів Кредитної спілки "Україна", поданого ліквідатором банкрута 28.07.2014 року (вх. №19522/14) (том 223, а.с. 10 - 16).

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Голова комітету кредиторів Кредитної спілки "Україна" ОСОБА_5 та Кредитна спілка "Україна" в особі ліквідатора Назаренко Лариси Сергіївни звернулися до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких просили скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду від 09.12.2014 року, а ухвалу суду першої інстанції від 29.07.2014 року про затвердження додаткового реєстру вимог кредиторів Кредитної спілки "Україна" залишити в силі.

Касаційні скарги аргументовані порушенням апеляційним судом положень статті 129 Конституції України, статті 26 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, що застосовується до ліквідаційної процедури банкрута, та статей 42, 20, 22, 94, 95, 97, 101, 103, 104 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що полягало у скасуванні судом апеляційної інстанції оскаржуваної в апеляційному порядку ухвали від 29.07.2014 року з формальних підстав без її перегляду по суті та обґрунтування, яким чином встановлені апеляційним судом порушення норм процесуального права судом першої інстанції призвели до прийняття ним неправильного рішення за результатами розгляду додаткового реєстру вимог кредиторів боржника, в тому числі з грошовими вимогами ОСОБА_8 на суму 16 621 грн.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року (про перегляд ухвали господарського суду Одеської області від 29.07.2014 року про затвердження додаткового реєстру вимог кредиторів Кредитної спілки "Україна") на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційних скарг, вислухавши ліквідатора банкрута Назаренко Л.С., дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційних скарг, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено право на судовий захист, що полягає в гарантії кожного на захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно з положеннями статті 19 ГПК України, суддею є посадова особа господарського суду. Процесуальний статус судді визначається Законом України "Про судоустрій і статус суддів" та цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, - колегією суддів, а також за участю народних засідателів і присяжних. Суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Згідно з частинами 1 - 5 статті 20 ГПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною 3 статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала.

Відповідно до статей 64 - 65 ГПК України, в ході підготовки справи до розгляду суддя вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи, упродовж трьох днів з моменту отримання позовної заяви вчиняє дії, необхідні для розгляду справи в судовому засіданні.

Згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України, якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Пунктами 1.2.2., 1.2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 року роз'яснено, що питання про відвід судді вирішується судом у тому складі, який розглядає справу. Отже, якщо справа розглядається суддею одноособово, відповідне питання вирішується саме цим суддею у нарадчій кімнаті. Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Процесуальним законом (частина 2 статті 82 та стаття 821 ГПК України) передбачено прийняття господарським судом рішення у нарадчій кімнаті та таємницю нарадчої кімнати. У разі відсутності спеціально призначеного для цього приміщення як нарадча кімната може використовуватися зал судових засідань, службовий кабінет судді, інші службові приміщення суду, - за обов'язкової умови, щоб під час прийняття судового рішення у відповідному залі чи іншому приміщенні не перебували інші особи, крім судді чи суддів, який (які) здійснює (здійснюють) розгляд даної справи. Винесення ухвал, у тому числі й тих, якими закінчується розгляд справи, не потребує обов'язкового виходу до нарадчої кімнати, крім ухвал, що виносяться за наслідками розгляду заяв про відвід або самовідвід судді згідно з частиною 5 статті 20 ГПК України, про що роз'яснено пунктом 3.17.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 року.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 104 ГПК України, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом у незаконному складі колегії суддів.

Відтак, вирішення суддею місцевого господарського суду, який розглядає справу одноособово, питання про заявлений йому учасником (учасниками) провадження у справі відвід з винесенням в порядку статей 20, 64, 65, 86 ГПК України відповідної ухвали суду про задоволення (відмову у задоволенні) заяви про відвід судді без виходу у нарадчу кімнату є процесуальним порушенням, яке полягає в розгляді справи у незаконному складі колегії суддів відповідно до пункту 1 частини 3 статті 104 ГПК України та є безумовною підставою для скасування рішення (ухвали) суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2 статті 101 ГПК України, у процесі розгляду справи апеляційний суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, ухвалою від 29.07.2014 року місцевий господарський суд визнав вимоги окремих поточних кредиторів та затвердив зміни до реєстру вимог кредиторів боржника, в тому числі визнав грошові вимоги ОСОБА_8 на суму 15 519 грн., відмовив ОСОБА_8 у задоволенні вимог по заробітній платі на суму 1 102 грн. та у задоволенні її клопотання про відкладення розгляду справи (том 221, а.с. 23 - 87).

Матеріалами справи підтверджується та апеляційним судом встановлено, що 28 та 29 липня 2014 року, до початку розгляду справи, кредиторами підприємства-банкрута ОСОБА_11 та ОСОБА_7 подано до суду першої інстанції заяви про відвід судді Зеленова Г.М., який одноособово розглядав дану справу про банкрутство та діяв як господарський суд, мотивовані його упередженістю та особистою зацікавленістю щодо розгляду справи (вх. №19552/14 від 28.07.2014 року та вх. №19611/14 від 29.07.2014 року) (том 220, а.с. 37-40, 149).

Дослідивши протокол судового засідання суду першої інстанції від 29.07.2014 року на предмет відповідності його змісту вимогам статті 811 ГПК України та прослухавши звукозапис зазначеного судового засідання, апеляційний суд встановив, що суддя Зеленов Г.М., вирішуючи питання про відмову у задоволенні заявлених йому учасниками провадження у справі відводів, не виходив до нарадчої кімнати, що не узгоджується з вимогами частини 5 статті 20 ГПК України.

Також, апеляційним судом встановлено, що у судовому засіданні від 29.07.2014 року ухвала про затвердження додаткового реєстру вимог кредиторів боржника, поданого ліквідатором Бєловим О.Д. до господарського суду 28.07.2014 року (вх. №19522/14), не приймалася та не оголошувалася учасникам провадження у справі як окремий процесуальний документ.

З огляду на встановлене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана в апеляційному порядку ухвала місцевого господарського суду від 29.07.2014 року про затвердження додаткового реєстру вимог кредиторів Кредитної спілки "Україна" прийнята з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню, а справа - переданню до суду першої інстанції для розгляду додаткового реєстру вимог кредиторів боржника, поданого 28.07.2014 року до суду на затвердження ліквідатором Бєловим О.Д.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з такими висновками апеляційного суду, вважає, що вони зроблені з додержанням положень статей 20, 811, 82, 822, 86, 101, 104 ГПК України.

Доводи заявників касаційних скарг про незаконне скасування судом апеляційної інстанції оскаржуваної ухвали від 29.07.2014 року з процесуальних підстав без обґрунтування, яким чином порушення місцевим господарським судом норм процесуального права призвело до прийняття ним неправильного рішення у справі, колегія суддів Вищого господарського суду України відхиляє з огляду на встановлені апеляційним судом обставини розгляду суддею Зеленовим Г.М. заявлених йому учасниками провадження у справі відводів без виходу в нарадчу кімнату, що не узгоджується з вимогами частини 5 статті 20 ГПК України.

Зазначене процесуальне порушення підтверджує розгляд поточних вимог кредиторів Кредитної спілки "Україна", що виникли в період з 11.10.2010 року по 05.03.2014 року на загальну суму 56 661 568, 96 грн., в тому числі й кредиторських вимог ОСОБА_8 щодо виплати підприємством-банкрутом заборгованості із заробітної плати на суму 16 621 грн., незаконним складом суду першої інстанції, що є безумовною підставою для скасування прийнятої за результатами розгляду спірних грошових вимог ухвали від 29.07.2014 року відповідно до пункту 1 частини 3 статті 104 ГПК України.

З огляду на таке, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про залишення без змін постанови Одеського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року (про перегляд ухвали господарського суду Одеської області від 29.07.2014 року про затвердження додаткового реєстру вимог кредиторів Кредитної спілки "Україна") у справі №21-32-2/44-10-2632, а касаційних скарг Голови комітету кредиторів Кредитної спілки "Україна" ОСОБА_5 та Кредитної спілки "Україна" в особі ліквідатора Назаренко Л.С. - без задоволення.

Доводи скаржників про порушення апеляційним судом статті 103 ГПК України з направленням справи на новий розгляд колегія суддів касаційного суду вважає необґрунтованими, оскільки апеляційним судом прийнято рішення про скасування ухвали суду першої інстанції з передачею матеріалів справи для подальшого розгляду по суті до суду першої інстанції, що узгоджується з особливостями провадження у справах про банкрутство, а не на новий розгляд.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційні скарги Голови комітету кредиторів Кредитної спілки "Україна" ОСОБА_5 та Кредитної спілки "Україна" в особі ліквідатора Назаренко Лариси Сергіївни залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року (про перегляд ухвали господарського суду Одеської області від 29.07.2014 року про затвердження додаткового реєстру вимог кредиторів Кредитної спілки "Україна") у справі №21-32-2/44-10-2632 залишити без змін.

Головуючий Н.Г. Ткаченко

Судді Л.Й. Катеринчук

С.В. Куровський