ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"09" лютого 2015 р. Справа № 911/5382/14

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», м.Бориспіль

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІП Груп Аеропорт», м. Бориспіль

про стягнення 77 598,66 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - Білик І.П. предст. дов. №01-22/6-99 від 17.01.2015;

відповідач - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІП Груп Аеропорт» про стягнення 77 598,66 грн. заборгованості за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 37-14/1-124 від 01.04.2011р., яка складається з: 72967,29 грн. основного боргу, 3362,12 грн. пені, 384,74 грн. 3% річних та 884,51 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.12.2014р. у справі №911/5382/14 було порушено провадження та призначено до розгляду на 19.01.2015р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.01.2015 розгляд справи було відкладено на 09.02.2015 року.

В судове засідання 09.02.2015 року відповідач повторно не забезпечив явку свого повноважного представника, хоча про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги суду, викладені в попередніх ухвалах не виконав, витребувані документи, в тому числі, відзив на позов, суду не надав.

Згідно п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на строки, передбачені ст. 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

09.02.2015 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні повноважного представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

01.04.2011 року між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діп Груп аеропорт» (Орендар) було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 37-14/1-124 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, у зв'язку з наданням Орендарю в оренду частини нежитлового приміщення на першому поверсі будівлі терміналу «В» Балансоутримувача, площею 328,47 кв.м., Балансоутримавач надає, а Орендар отримує наступні послуги: забезпечення теплом; забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці; використання води для прибирання орендованого Майна самостійно Орендарем; прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів; вода холодна (без податку на воду); вода гаряча (без податку на воду); вода стічна; підтримання в належному стані території прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під'їзних шляхів, приміщень загального користування.

Також, згідно з п. 1.1 Договору, Орендар здійснює відшкодування вартості спожитої електричної енергії та сплачує компенсацію земельного податку.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що сплата за послуги здійснюється Орендарем з дати підписання сторонами Акту передачі-приймання орендованого Майна від 14.12.2010 до Договору № 37-14-78 від 14.12.2010.

Згідно з п. 6.2 Договору, сторони домовились, що положення Договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 14.12.2010 та Договір діє 1 (один) рік. Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця до закінчення строку його чинності, Договір вважається продовженим на кожний наступний рік.

Матеріали справи не містять заяви про припинення даного договору, у зв'язку з чим, суд прийшов до висновку, що на момент пред'явлення позовної заяви Договір є чинним.

Пунктом 2.2.2 Договору передбачено обов'язок Орендаря своєчасно здійснювати розрахунки за Договором.

Згідно з п. 2.2.3 Орендар зобов'язується щомісяця, з 10 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії Балансоутримувача рахунок та Акт приймання-здачі виконаних послуг (надалі - Акт). Сплата рахунку здійснюється Орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний Акт Орендар зобов'язаний повернути в бухгалтерію Балансоутримувача протягом п'яти днів з дати його отримання. Якщо протягом п'яти днів Акт не буде повернуто Балансоутримувачу, він вважається підписаний Сторонами.

Позивачем на виконання умов Договору за період з серпня 2014 року по вересень 2014 року були виставлені відповідачу рахунки-фактури та Акти, які були отримані останнім, про що свідчить наявні у матеріалах справи копії реєстрів отримання документів та, в подальшому, без будь-яких заперечень підписані та скріплені печаткою відповідача.

Після отримання зазначених рахунків-фактур та Актів, відповідач не надав вмотивованої відмови від підписання, і в силу п. 2.2.3 Договору, Акти вважаються підписаними сторонами.

Як стверджує позивач, відповідач сплатив не в повному обсязі та з порушенням строку оплати рахунки за період з серпня 2014 року по вересень 2014 року, та, відповідно, має заборгованість перед позивачем в сумі 72 967,29 грн.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що між позивачем і відповідачем виникли господарські зобов'язання в розумінні ст. 173 ГК України, які за своєю правовою природою є договором про надання послуг відповідно до ст. 901 ЦК України.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, як це передбачено ст. 33 ГПК України.

Зважаючи на те, що надані позивачем послуги, які були прийняті відповідачем, не оплачені ним у повному обсязі, доказів оплати суду відповідачем не надано, вимога позивача про стягнення з відповідача 72 967,29 грн. заборгованості підлягає задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 3 362,12 грн., яка нарахована у зв'язку з несвоєчасною оплатою наданих у серпні та вересні 2014 року послуг.

Відповідно до п. 4.2 Договору, Орендар зобов'язаний в разі несвоєчасної оплати отриманих Послуг, сплачувати Балансоутримувачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи дату оплати.

Як вже було зазначено вище, Орендар (відповідач) зобов'язаний був оплатити надані послуги до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до розрахунку пені, за несвоєчасне виконання зобов'язань у серпні 2014 року позивач нарахував відповідачу пеню за період з 21.09.2014 по 08.12.2014 року, а за несвоєчасне виконання зобов'язань у вересні 2014 року - за період з 21.10.2014 по 08.12.2014 року.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Судом здійснено перевірку правильності розрахунку пені позивачем та встановлено, що поданий позивачем розрахунок є арифметично вірним, відповідає нормам законодавства та матеріалам справи, а відтак вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 3 362,12 грн.

Позивачем також заявлено позовну вимогу щодо стягнення з відповідача 384,74 грн. 3% річних та 884,51 грн. інфляційних, яка нараховані у звязку з несвоєчасною оплатою наданих у серпні та вересні 2014 року послуг.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних, суд встановив, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога про стягнення 3% річних в розмірі 384,74 грн. та 884,51 грн. інфляційних підлягає задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 72 967,29 грн. боргу, 3362,12 грн. пені, 384,74 грн. 3% річних та 884,51 грн. інфляційних втрат.

Згідно із статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діп Груп аеропорт» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях,14, ) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08307, Київська обл., м. Бориспіль, «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», ) - 72 967 (сімдесят дві тисячі дев'ятсот шістдесят сім) грн. 29 коп. боргу, 3362 (три тисячі триста шістдесят дві) грн. 12 коп. пені, 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 74 коп. 3% річних, 884 (вісімсот вісімдесят чотири) грн. 51 коп. інфляційних втрат та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 16.02.2015р.

Суддя Щоткін О.В.