РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2015№910/28405/14

За позовомДержавного підприємства "Український державний центр радіочастот"
до Публічного акціонерного товариства "Златобанк"
пропро зобов'язання вчинити дії

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Бондарук П.М.- представ. за дов.

Рішення прийняте 18.02.2015, у зв'язку з оголошенням перерви 02.02.2015 на 18.02.2015.

У судовому засіданні 18.02.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Златобанк" про зобов'язання відповідача вчинити на користь позивача дії з виконання вимоги позивача про виконання платіжного доручення №6 від 16 грудня 2014а. на суму 20 160 000грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.2014 порушено провадження у справі №910/28405/14, розгляд справи призначено на 19.01.2015.

19.01.2015р. позивач через канцелярію суду в порядку ст. 22 ГПК України подав заяву про уточнення позовних вимог, якою фактично зменшив позовні вимоги, а саме просить суд зобов'язати відповідача вчинити на користь позивача дії з виконання вимоги позивача про перерахування залишку коштів в сумі 14 157 566,00 грн., у зв'яжу з частковим перерахуванням на рахунок Міністерства оборони України 6 000 000 грн. (у підтвердження чого надав платіжні доручення №24359 від 29.12.2014р. на суму 1 000 000 грн., №24508 від 30.12.2014р. на суму 5 000 000 грн. )

Суд приймає до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог і у подальшому розглядає позовні вимоги з її урахуванням.

19.01.2015 через канцелярію суду відповідач надав відзив на позовну заяву, за змістом якого заперечує проти задоволення позовних вимог та просить припинити провадження по справі у зв'язку з відсутністю предмету спору.

У судовому засіданні 19.01.2015 оголошено перерву до 02.02.2015р

02.02.2015 позивач через канцелярію суду надав заперечення на відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 02.02.2015 оголошено перерву до 18.02.2015.

03.02.2015 відповідач через канцелярію суду надав пояснення по справі.

16.02.2015 позивач через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника на підставі вже поданих документів.

18.02.2015 відповідач через канцелярію суду надав пояснення.

В судовому засіданні 18.02.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

12.11.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" (банк) та Державним підприємством "Український державний центр радіочастот" (клієнт) укладено Договір банківського рахунку №8506-ЮР від 12.11.2014р. (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору на умовах, в порядку та строки, зазначені в цьому договорі, банк відкриває клієнту поточний/і рахунок/ки у національній та/або іноземній валюті (далі - Рахунок/Рахунки) на підставі окремої/их заяви/заяв Клієнта, з метою надання послуг щодо здійснення розрахунково-касового обслуговування Клієнта з використанням платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України та умов цього договору, а клієнт здійснює оплату наданих банком за цим договором послуг згідно з тарифами на послуги на розрахунково - касове обслуговування юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців АТ «Златобанк» (далі-Тарифи). Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з тарифами, безумовно погоджується з ними та не має жодних заперечень щодо них.

Пунктом 2.5 договору, розрахункові документи приймаються до виконання банком в порядку та на умовах, передбачених чинним законодавством України. Банк виконує операції за рахунком за дорученням клієнта, в порядку договірного списання або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів, в порядку, строки та на умовах, передбачених законодавством України, цим договором та іншими договорами, укладеними між банком та клієнтом

Як визначено пунктом 2.6 договору, платежі з рахунку клієнта проводяться за його дорученням на підставі розрахункових документів у межах залишку коштів на рахунку на початок операційного дня, на підставі розрахункових документів, форма та порядок оформлення яких визначається законодавством України, які надаються до банку безпосередньо уповноваженою особою клієнта, та/або у формі електронних розрахункових документів, що передаються клієнтом по електронних каналах зв'язку за допомогою АРМ «Клієнт-банк» або його інтернет-версії. У разі виникнення у клієнта потреби в термінових платежах, банк в разі технічної можливості, може здійснювати платежі з рахунку клієнта з урахуванням поточних надходжень за умови погодження виконання цих платежів банком.

Згідно з п.2.8. Договору операції за розрахунковими документами у гривні, які надійшли від клієнта протягом операційного часу, здійснюється банком в день надходження документів, при умові належного оформлення документів, необхідних для здійснення операцій відповідно до законодавства України та вимог Банку, і наявності достатніх коштів на рахунку. Операції за розрахунковими документами у гривні, які надійшли після операційного часу, банк виконує не пізніше наступного робочого дня. Банк також може виконувати платіжні доручення клієнта, що надійшли до банку у період після закінчення операційного дня банку, в день їх надходження з урахуванням сум, що надходять на рахунок клієнта протягом операційного дня (поточні надходження), зі стягнення з клієнта плати за надані послуги у відповідності з тарифами банку.

Судом встановлено, що позивачем через було подано на виконання відповідачу платіжне доручення №6 від 16.12.2014 на суму 20 160 000 грн.

Проте, позивач вказує, що банк, в порушення умов Договору, не виконав повністю платіжне доручення, не зважаючи на достатній залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта, що стало підставою звернення позивача з позовом до суду.

Тобто з урахуванням заяви про зменшення сума, яка належить до перерахування банком на рахунок Міністерства оборони України становить 14 157 566,00 грн.

Відповідно до п. 8.1. ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Пунктом 8.4. Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", передбачено, що міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Згідно з п. 1.12 "Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої постановою Правління Національного банку України від 20.01.2004 № 22, банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання/стягнення коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: "Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку"; ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності.

Платник/стягувач, отримавши повідомлення банку, для забезпечення своїх прав щодо розрахунків може вжити заходів відповідно до законодавства України.

Як встановлено судом, позивачем було подано на виконання відповідачу платіжне доручення №6 від 16.12.2014 на суму 20 160 000 грн., з яких було перераховано лише 6 000 000,00 грн., та залишилось не виконано на суму 14 157 566,00 грн.

З поданих документів, судом встановлено, що відповідачем не було здійснено в повному обсязі за поданим платіжним дорученням перерахування коштів у встановлений договором та законом строк, а також, всупереч п. 1.12 "Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", не повідомлено позивача про причини невиконання платіжного доручення.

Відповідач у відзиві стверджує, що у взаємовідносинах між позивачем та відповідачем не має спору оскільки платіжне доручення №6 від 16.12.2014 відкликано позивачем.

Пунктом 3.1.9 спірного договору сторони погодили, що відкликати платіжне доручення в національній валюті в повній сумі до списання платежу з рахунку в порядку, визначеному банком. Відкликати платіжне доручення в іноземній валюті, заяву про купівлю або продаж іноземної валюти з банку і повній сумі шляхом подання листа про відкликання, складеного за довільною формою та засвідченого підписами уповноважених осіб клієнта та відбитком печатки. Лист відкликання подається до банку у будь-який час, але до настання дати валютування для платіжного доручення в іноземній валюті та до кінця операційного часу дня, що передує дню торгів на МВРУ, для заяв про купівлю або продаж іноземної валюти.

Відповідно до п. 2.29 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в національній валюті України» затвердженій постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, визначено що платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платіжні доручення відкликаються лише в повній сумі.

Статтею 23 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що платіжне доручення може бути відкликане ініціатором переказу в будь-який час до списання суми коштів з його рахунка шляхом подання до банку, що обслуговує цього ініціатора, документа на відкликання (п.п. 23.1). Розрахунковий документ може бути відкликаний тільки в повній сумі (п.п. 23.2). Документ на відкликання може бути як паперовим, так і електронним. Він складається ініціатором у довільній формі та засвідчується ним у встановленому порядку (п.п.23.3).

При цьому, на підствердження своїх заперечень, відповідач не надав суду належних доказів в порядку ст. 33 ГПК України, які свідчать про відкликання позивачем зазначеного платіжного доручення, тому заперечення з цього приводу судом визнані безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, матеріали справи містять пояснення відповідача від 18.02.2015р., у яких він зазначає що Постановою Правління Національного Банку України від 13.02.2015р. №105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних, у зв'язку з чим вимога позивача про зобов'язання відповідача виконати платіжні доручення є саме вимогою кредитора. У зв'язку із введенням тимчасової адміністрації АТ «Златобанк» з 14.02.2015 та продовженням її здійснення до 13.05.2015.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації тощо.

Згідно з п.2.8. Договору операції за розрахунковими документами у гривні, які надійшли від клієнта протягом операційного часу, здійснюється банком в день надходження документів, при умові належного оформлення документів, необхідних для здійснення операцій відповідно до законодавства України та вимог Банку, і наявності достатніх коштів на рахунку. Операції за розрахунковими документами у гривні, які надійшли після операційного часу, банк виконує не пізніше наступного робочого дня. Банк також може виконувати платіжні доручення клієнта, що надійшли до банку у період після закінчення операційного дня банку, в день їх надходження з урахуванням сум, що надходять на рахунок клієнта протягом операційного дня (поточні надходження), зі стягнення з клієнта плати за надані послуги у відповідності з тарифами банку.

З матеріалів справи вбачається, що 16.12.2014 позивач надав на виконання платіжне доручення №6 на суму 20 160 000 грн., враховуючи п.2.8 договору відповідач повинен був виконати платіжне доручення, ще 17.12.2014. Однак означене платіжне доручення було виконано лише частково з порушенням строку передбаченого п. 2.8 договору.

Враховуючи викладене, суд відхиляє заперечення відповідача, оскільки платіжне доручення подано на виконання 16.12.2014, тобто до введення тимчасової комісії (14.02.2015).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов 'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею1074 Цивільного кодексу України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до статті 1089 Цивільного кодексу України, за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Згідно з пунктом 1.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 року за № 377/8976, доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України.

Відповідно до ч.3 ст.1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Як встановлено в ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, способами захисту порушеного права може зокрема бути примусове виконання обов'язку в натурі.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Зважаючи на наведене вище, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується наявність на рахунку позивача грошових коштів достатніх для виконання розпоряджень про списання станом на момент їх подання, відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання платіжного доручення позивача, суд приходить до висновку, що позов про зобов'язання виконати платіжне доручення в сумі 14 157 566,00 грн. №6 від 16.12.2014, на підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Златобанк" (01030,м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд.17/52, ) вчинити на користь Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (03179, м. Київ, пр. Перемоги 15 км, ) дії з виконання вимоги позивача про перерахування залишку коштів в сумі 14 157 566,00 грн. (чотирнадцять мільйонів сто п'ятдесят сім тисяч п'ятсот шістдесят шість гривень 00 коп.) за реквізитами платіжного доручення №6 від 16 грудня 2014.

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Златобанк" (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд.17/52, ) на користь Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (03179, м. Київ, пр. Перемоги 15 км, ) 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення:

Суддя М.Є. Літвінова