ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015 р. Справа № 914/4604/14

За позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Львів

До відповідача: Червоноградської центральної міської лікарні, м. Червоноград

Про стягнення 16 817,46 грн.

В судове засідання з'явились:

від позивача: ОСОБА_2 - представник

від відповідача: не з'явився

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

Суть спору: Подано позов Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 до Червоноградської центральної міської лікарні про стягнення коштів в розмірі 16 817,46 грн.

Ухвалою суду від 30.12.2014 р. було порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 26.01.2015 р.

В судовому засіданні 16.02.2015 року судом було оглянуто оригінали документів, які в належно завірених копіях долучені до матеріалів справи.

Причини відкладення розгляду справи було викладено в попередніх ухвалах господарського суду Львівської області.

На адресу суду 26.02.2015 року подано заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. 303/15), згідно якої позивач просить стягнути на його користь 13 070,55 грн. - основного боргу, 3 319,91 грн. - інфляційних втрат, 940,68 грн. - 3 % річних та 750 грн. витрат на правову допомогу.

На адресу суду 13.02.2015 року подано заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. 663/15), згідно якої позивач просить стягнути на його користь 13 070,55 грн. - основного боргу, 3 725,09 грн. - інфляційних втрат, 962,17 грн. - 3 % річних.

Також, позивачем 13.02.2015 року подано клопотання (вх. 6226/15) в якому просить у зв'язку із неможливістю представника адвоката ОСОБА_4 залучити до участі іншого представника ОСОБА_2 та не враховувати суми відшкодування витрат на правову допомогу адвоката у зв'язку із заміною представника.

Представник позивача в судовому засіданні 16.02.2015 року позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 12.025.2015 року підтримав повністю та просив задоволити з підстав викладених у позовній заяві та наданих поясненнях.

Відповідач в судові засідання не з'явився, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду, які направлялись йому рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. За таких обставин суд вважає, що справа у відповідності до вимог ст.75 ГПК України, може бути розглянута за відсутності відповідача.

В судовому засіданні 16.02.2015 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

01.07.2012 року між Червоноградською центральною міською лікарнею (надалі Замовник) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі Виконавець) укладено договір № ІП/14/2, згідно умов якого Виконавець зобов'язується здійснювати технічне обслуговування медичної техніки та обладнання Замовника згідно договору та додатків, які є невід'ємною частиною даного договору, а Замовник зобов'язується своєчасно приймати та оплачувати вартість технічного обслуговування на умовах цього договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору, вартість технічного обслуговування за один місяць визначається згідно додатку, що є невід'ємною частиною Договору. Вартість технічного обслуговування за липень - вересень 2012 року становить 13 070,55 грн.

У додатку до договору № 1 вказано, що вартість виконаних робіт за вище вказаним договором становить 13 070,55 грн.

Виконавцем виконано свої договірні зобов'язання, що підтверджується підписаним приймально-здавальним актами № ІП/14/07 від 16 липня 2012 року, № ІП/14/08 від 28 серпня 2012 року та № ІП/14/09 від 24 вересня 2012 року.

Відповідно до п. 4.4 Договору, оплата за цим договором здійснюється щомісячно у гривнях не пізніше 30-го числа поточного місяця.

Однак, Замовник свої договірні зобов'язання в частині оплати за наданні послуги не виконав чим заборгував позивачу 13 070,55 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховані три відсотки річних в розмірі 910,61 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2 836,30 грн.

Позивачем в процесі розгляду справи неодноразово подавались заяви про збільшення позовних вимог, однак, згідно останньої заяви про збільшення позовних вимог (вх. 663/15) просить стягнути на його користь 13 070,55 грн. - основного боргу, 3 725,09 грн. - інфляційних втрат, 962,17 грн. - 3 % річних.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд прийшов до висновку, що збільшені позовні вимоги підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Договору № ІП/14/2 про від 01.07.2012 р., позивач виконав технічне обслуговування медичної техніки та обладнання, на загальну суму 13 070,55 грн., що підтверджується підписаним приймально-здавальним актами.

Як вбачається із позовних вимог та матеріалів справи, свої договірні зобов'язання в частині оплати відповідач не виконав, порушивши умови п. 4.4 Договору та заборгувавши позивачу на момент подання позову 13 070,55 грн. за наданні послуги.

Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 220 Господарського кодексу України боржник, який прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: сплата суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми.

За несвоєчасне виконання договірних зобов'язань позивачем нараховані інфляційні втрати в розмірі 3 725,09 грн. та три відсотки річних в розмірі 962,17 грн., які підлягають до стягнення.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач доказів оплати боргу з пред'явленням платіжних доручень станом на день розгляду справи не подав, а відтак суд вважає, що збільшені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись 3,4,41,42,43,44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,75,82,84,85 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Червоноградської центральної міської лікарні (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Івасюка, 2, ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ЄДРПОУ НОМЕР_1) - 13 070,55 грн. - основного боргу, 3 725,09 грн. - інфляційних втрат, 962,17 грн. - 3 % річних та 1 827,00 грн. - судового збору.

3. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18.02.2015 року.

Суддя Березяк Н.Є.