РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015Справа №910/25856/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «РБС ЛТД»

про стягнення 63285,81 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Мамченко Р.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - Науменко О.Г. (представник за довіреністю).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіль» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «РБС ЛТД» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за договором підряду № В-233 від 19.11.2013. Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов договору в частині своєчасної оплати виконаних позивачем робіт.

Заявою від 08.12.2014 Позивачем було збільшено позовні вимоги, та він просить стягнути з Відповідача 63285,81 грн. боргу, включно із штрафними санкціями. Судом дана заява була прийнята до розгляду, та отже у відповідності до ст.ст. 22, 55 ГПК України має місце нова ціна позову, з якої підлягає вирішенню спір по даній справі.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позов, та зокрема зазначає, що при здійсненні розрахунків Позивачем завищена вартість виконаних робіт. Крім того, Відповідач зауважив на необхідність проведення взаємозаліку за однорідними вимогами на підставі п. 2.4 Договору підряду № В-233, на загальну суму 32135,87 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

19.11.2013 між Позивачем, як підрядником, та Відповідачем, як генеральним підрядником, було укладено договір підряду № В-233 (далі - Договір), відповідно до умов якого Відповідач доручив, а Позивач зобов'язався на свій ризик, з власних матеріально-технічних засобів, в межах вартості робіт, визначеної у п. 2.1 Договору, та в строки, передбачені графіком виконання робіт виконати комплекс робіт по виготовленню та монтажу офісних перегородок у кількості 405 м.кв. та маятникових двостулкових дверей у кількості 9,5 м.кв. (вироби) на Об'єкті (нежитлове приміщення площею 1237,5 м.кв., у будівлі за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1а, торгівельно-офісний комплекс «Гулівер»).

Загальна вартість робіт за Договором, з урахуванням Додаткової угоди №1 від 17.02.2014 до Договору складає 688205,50 грн. (у т.ч. ПДВ).

Оплата Робіт здійснюється Генеральним підрядником поетапно у наступному порядку: 1) авансовий платіж в розмірі 40% загальної вартості робіт сплачується генеральним підрядником на поточний рахунок підрядника протягом 3х банківських днів з дати отримання генеральним підрядником рахунку, виставленого підрядником після підписання сторонами Договору; 2) сума в розмірі 30% загальної вартості робіт сплачується генеральним підрядником на поточний рахунок підрядника протягом 5ти банківських днів з дати отримання генеральним підрядником рахунку, виставленого підрядником; 3) сума в розмірі 30% загальної вартості робіт сплачується генеральним підрядником на поточний рахунок підрядника протягом 3х робочих днів з дати отримання відповідного рахунку від підрядника, виставленого після підписання сторонами акту про виконані роботи.

17.02.2014 між сторонами було підписано дефектний акт на суму 15337,70 грн.

Згідно з актом наданих послуг № 6218 від 28.07.2014, який скріплений печатками та підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та заперечень, загальна вартість виконаних Позивачем робіт склала 642717,44 грн. Дана вартість робіт та відсутність заперечень до їх якості також підтверджена Відповідачем у листі від 24.07.2014 № 24.07 та замовником робіт (Договір від 08.11.2013 № 908/11/13) ПАТ «Банк Михайлівський» у листі № 23-05-1795 від 24.07.2014.

Рахунок Позивача від 20.11.2013 №16094 на частину вартості робіт суму 597460,08 грн. був оплачений Відповідачем частково на суму 588347,49 грн., що підтверджується виписками з рахунку Позивача № 445 від 20.11.2013, № 486 від 13.12.2013, № 522 від 24.12.2013, № 567 від 27.01.2014, № 633 від 19.02.2014, № 695 від 07.03.2014, № 756 від 25.04.2014, № 947 від 30.07.2014.

Різниця між сумою по акту та здійсненою Відповідачем оплатою - 54369,95 грн.

Рахунок № 16094-1 від 28.07.2014 на суму 68395,74 грн., у яку входить і сума заборгованості 54369,95 грн., Позивачем було надіслано Відповідачу разом з вимогою від 31.07.2014 № 93 про сплату заборгованості на суму 54369,95 грн. цінним листом з описом вкладення 01.08.2014, однак вимога про оплату залишена Відповідачем без задоволення.

Щодо виставлених Відповідачем пізніших, починаючи з надісланого Позивачу та отриманого ним 14.08.2014 листа №28.07, заперечень щодо обсягів робіт та пропозицій внести зміни в акт виконаних робіт, то судом ці заперечення Відповідача відхиляються, позаяк не заявивши у відповідності до ч. 1 ст. 853 ЦК України негайно при прийнятті робіт про наявність у них на думку Відповідача недоліків (у даному випадку - зменшення обсягів робіт), останній відповідно до вказаної норми закону втратив право у подальшому посилатися на ці можливі відступи від умов договору та недоліки у виконаній Позивачем роботі.

Також відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 853 ЦК України, замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Відповідачем не доведено суду належними засобами доказування, що наявні на його думку недоліки у обсягах робіт Позивача не могли бути встановлені Відповідачем при звичайному способі її прийняття, тобто є прихованими недоліками.

Доказів фактичного зменшення обсягів робіт Відповідачем суду всупереч ст.ст. 33-34 ГПК України доведено не було, клопотання про призначення з даного приводу експертизи відповідно до ст. 41 ГПК України та ч. 4 ст. 853 ЦК України Відповідачем не заявлялось.

Процедури відкликання підпису під актом наданих послуг № 6218 від 28.07.2014, на що посилається Відповідач, положеннями законодавства, що регулює спірні правовідносини, та умовами Договору не передбачена. Протилежного Відповідачем суду доведено не було.

Отже, наявність заборгованості та виконані Позивачем роботи в сумі 54369,95 грн. перед судом доведена, та Відповідач у відповідності до ст.ст. 525, 526, 530, 854 ЦК України був зобов'язаний сплатити Позивачу дану суму, яка входить до решти вартості виконаних за робіт, протягом 3х робочих днів з дати отримання відповідного рахунку від підрядника, виставленого після підписання сторонами акту про виконані роботи, відповідно до п. 2.2.3 Договору.

Акт виконаних робіт сторонами було підписано від 28.07.2014, а рахунок № 16094-1 від 28.07.2014 на суму 68395,74 грн., у яку входить і спірна сума заборгованості 54369,95 грн., Позивачем було надіслано Відповідачу разом з вимогою від 31.07.2014 № 93 про сплату заборгованості на суму 54369,95 грн. цінним листом з описом вкладення 01.08.2014, тому відповідно до Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень (затв. Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 N 958) повинен був бути отриманий Відповідачем (відправка 01.08.2014 + 3 робочі дні на пересилку до відділення № 680 + реєстрація протягом робочого дня цінного листа у відділенні № 680 по м. Києву та можливість видачі адресату) не пізніше 07.08.2014, та відповідно до вищевказаного пункту Договору оплачений протягом 3х робочих днів з дати отримання, а отже не пізніше 12.08.2014, та 13.08.2014 є першим днем прострочення виконання зобов'язання.

Окрім того, відповідно до 2.4 Договору, Позивач зобов'язаний сплатити Відповідачу за надання генпідрядних послуг 5% від загальної вартості робіт по Договору протягом 3х робочих днів з дати закінчення виконання робіт, про що сторони підписують акт.

Оскільки відповідно до підписаного сторонами акту № 6218 від 28.07.2014 загальна вартість робіт склала 642717,44 грн., то Позивач був зобов'язаний сплатити Відповідачу 5% від цієї суми, тобто 32135,87 грн. не пізніше 31.07.2014, та 01.08.2014 є першим днем прострочення виконання цього зобов'язання.

З огляду на наявність у сторін зустрічних заборгованостей один щодо одного по Договору, Відповідач звернувся до Позивача з листом № 31.07-2 від 31.07.2014 про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 32135,87 грн., який Позивачем було отримано 13.08.2014, що ним не заперечується, та цей же лист було Позивачем відхилено листом від 19.08.2014, який вручено Відповідачу поштою 02.09.2014.

Згідно з ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Згідно з ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В силу ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Тобто, ст. 601 ЦК України пов'язує зарахування зустрічних однорідних вимог саме з настанням строку виконання відповідних зобов'язань, тоді як недопустимість зарахування зустрічних вимог наведено у ст. 602 ЦК України.

Під недопустимі до зарахування вимоги, встановлені у ст. 602 ЦК України, заявлені Позивачем до зарахування вимоги не підпадають, та договірна заборона про зарахування цих вимог між сторонами відсутня. Відповідачем не доведено протилежного.

Суд зазначає, що спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством, тому за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми) здійснення відповідної заяви про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони, чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов'язань сторін в такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

У даному випадку заява-лист № 31.07-2 від 31.07.2014 Відповідача направлений Позивачу та отримана останнім 13.08.2014 підпадає під вищеописані вимоги, оскільки є відповідно врученим однією стороною іншій стороні та містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням.

Статтею 204 ЦК України передбачено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 ЦК України та ст. 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

Вищеописаний вчинений Позивачем та вручений Відповідачу правочин про зарахування за ст. 601 ЦК України зустрічних однорідних вимог недійсним не визнаний, та у судах на даний час відсутній спір про визнання його недійсним. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

При цьому суд зауважує, що за приписами ст. 601 ЦК України не вимагається безспірність заявлених до зарахування вимог, натомість ст. 601 ЦК України пов'язує зарахування зустрічних однорідних вимог саме з настанням строку виконання відповідних зобов'язань.

Відтак, з 13.08.2014 між сторонами припинено зустрічним зарахуванням вимоги на суму 32135,87 грн., а з 14.08.2014 непогашена заборгованість Відповідача становить 22234,08 грн.

Також, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення:

- інфляційних та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України;

- пені відповідно до п. 5.2 Договору, на підставі статей 546, 549 ЦК України, з урахуванням скороченого строку нарахування пені відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України та положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Перевіривши додані Позивачем до позову розрахунки вищевказаних санкцій, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Договору, та зокрема оскільки вони не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом, а відтак, позовні вимоги про стягнення 26447,20 грн. пені, 4980,93 грн. 3% річних та 38558,82 грн. інфляційних визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Додані Позивачем до заяви про збільшення позовних вимог розрахунки вищевказаних санкцій суд визнає необґрунтованими, та робить власні розрахунки, враховуючи встановлені судом строки прострочення виконання грошових зобов'язань: щодо суми 54369,95 грн. - 1 день прострочення з 13.08.2014, та щодо суми 22234,08 грн. - за прострочення з 14.08.2014 по 08.12.2014 (у межах заведеного Позивачем періоду нарахування санкцій), наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період простроченняСума пені за період прострочення
54369,9513.08.2014 - 13.08.201437.24
22234,0814.08.2014 - 08.12.20141829.29

Отже, обґрунтованою до стягнення сумою пені є 1866,53 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
54369,9513.08.2014 - 13.08.20143 %4.47
22234,0814.08.2014 - 08.12.20143 %213.81

Отже, обґрунтованою до стягнення сумою 3% річних є 218,28 грн.

Сума інфляційних втрат за період 13.08.2014 - 13.08.2014 на 54369,95 грн. дорівнює 0, а за період 14.08.2014 - 08.12.2014 на 22234,08 грн. дорівнює 1830 грн. Отже, обґрунтованою до стягнення сумою інфляційних втрат є 1830 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумах: 22234,08 грн. заборгованості, 1866,53 грн. пені, 218,28 грн. 3% річних та 1830 грн. втрат від інфляції,

Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РБС ЛТД» (м. Київ, вул. Шутова, 16; ідентифікаційний код 36582092) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіль» (Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 1; ідентифікаційний код 25294416) 22234 (двадцять дві тисячі двісті тридцять чотири) грн. 08 коп. заборгованості, 1866 (одну тисячу вісімсот шістдесят шість) грн. 53 коп. пені, 218 (двісті вісімнадцять) грн. 28 коп. 3% річних, 1830 (одну тисячу вісімсот тридцять) грн. втрат від інфляції, а також 754 (сімсот п'ятдесят чотири) грн. 89 коп. судового збору.

Видати наказ.

У іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.02.2015

Суддя Сташків Р.Б.