ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Справа № 910/14581/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Гончарука П.А. (головуючого, доповідача),

Кондратової І.Д.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" на рішення господарського суду міста Києва від 29 вересня 2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 1 грудня 2014 року у справі № 910/14581/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "УніКредит Лізинг" до товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС", товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Л. Авто" про стягнення суми, -

Встановив:

У липні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "УніКредит Лізинг" звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" і товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Л. Авто", з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, про стягнення солідарно 893891,53 грн. основного боргу, 70015,94 грн. пені, 10977 грн. 3 % річних, 60899,60 грн. інфляційних, посилаючись на порушення товариством з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" умов договору фінансового лізингу № 3272L11/00-LD від 25 листопада 2011 року та умови договору поруки № 3272L11/00/SUD від 29 листопада 2012 року, що укладений з товариством з обмеженою відповідальністю "Т.Л. Авто".

Рішенням господарського суду міста Києва від 29 вересня 2014 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 1 грудня 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 893891,53 грн. основного боргу, 57416,37 грн. пені, 10977 грн. 3 % річних, 60899,60 грн. інфляційних, 20462,95 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС", посилаючись на порушення попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, просить постановлені у справі судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити оскаржувані судові рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, вказуючи на безпідставність викладених в ній доводів.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 18 лютого 2015 року.

Заслухавши пояснення представника товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Л. Авто", вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення проти них, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено попередніми судовими інстанціями, 25 листопада 2011 року товариством з обмеженою відповідальністю "УніКредит Лізинг", в якості лізингодавця, та товариством з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС", як лізингоодержувачем, укладено договір фінансового лізингу № 3272L11/00-LD, відповідно до умов якого лізингодавець приймає на себе зобов'язання придбати у власність від продавця, що обраний лізингоодержувачем, предмет лізингу відповідно до встановлених лізингоодержувачем умов придбання із технічних характеристик (специфікацій), та передати його у користування лізингодержувачу на строк та на умовах, визначених цим договором. Лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу у користування та сплачувати лізингодавцю лізингові платежі, інші комісії, які зазначені в додатку "Тарифи" до цього договору, що є його невід'ємною частиною, та виконувати інші обов'язки, передбачені цим договором і чинним законодавством.

Згідно додатку до договору та акту приймання-передачі від 28 листопада 2011 року предметом лізингу є будівля офісу та складського приміщення, загальною площею 1351,6 м2, що знаходяться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Пілотська (вулиця 60 років СРСР), 10/2.

Пунктом 1.2.1 договору передбачено, що строк лізингу починається з дати передачі предмета лізингу у користування лізингоодержувачу, що підтверджується підписанням відповідного акту приймання-передачі предмета лізингу.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 договору лізингоодержувач зобов'язаний сплачувати лізингові платежі. Розмір лізингових платежів, їх складові частини та дати платежів визначається у графіку лізингових платежів, що міститься у додатку (додатках) до цього договору. Розмір лізингових платежів та їх складових частин виражається у іноземній валюті (долар США, євро або інша валюта) та підлягає сплаті у національній валюті України - гривні за курсом, що визначений цим договором.

З урахуванням ст. 524 Цивільного кодексу України сторони визначили грошовий еквівалент лізингових платежів в доларах США.

Встановивши факт наявності основної заборгованості в зв'язку з порушенням товариством з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" умов щодо сплати лізингових платежів, в розмірі 893891,53 грн., господарський суд першої інстанції, керуючись нормами ст. 193, ч. 1 ст. 292 Господарського кодексу України, 525, 526, 530, ч. 2 ст. 533, ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 11, 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", дійшов висновку про задоволення позову в зазначеній частині.

Посилаючись на умови п. 12.3 договору фінансового лізингу, що передбачає підстави нарахування пені, положення ст.ст. 549, 610, 612 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", судом задоволено вимогу стосовно стягнення 70015,94 грн. пені частково, в розмірі 57416,37 грн., зважаючи на помилковість відповідного розрахунку позивача.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України суд, враховуючи встановлений факт прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, задовольнив вимоги щодо стягнення 3 % річних та інфляційних в повному обсязі, посилаючись, при цьому, на обґрунтованість наданого позивачем розрахунку.

Разом з тим, судом встановлено, що 29 листопада 2012 року товариством з обмеженою відповідальністю "УніКредит Лізинг" (лізингодавець), товариством з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" (лізингоодержувач), товариством з обмеженою відповідальністю "Т.Л. Авто" (поручитель) укладено договір поруки № 3272L11/00/SUD, за умовами якого поручитель, як солідарний боржник, зобов'язується безвідклично та безумовно сплатити лізингодавцю за його першою вимогою, всі необхідні платежі за договором фінансового лізингу загальною сумою в гривневому еквіваленті до 742421,86 доларів США, що на день укладання цього договору становить 6080435,03 грн., та сплатити всі інші платежі, що належать до сплати лізингоодержувачем відповідно до умов договорів фінансового лізингу, в тій же самій сумі, валюті та в той же самий час (також у випадку дострокових платежів), як це визначено в договорі фінансового лізингу.

Відповідно до п. 1.2 договору поручитель зобов'язується сплатити платежі, зазначені в п. 1.1 договору, якщо йому надіслана лізингодавцем письмова вимога, з підтвердженням суми невиконаного зобов'язання, -протягом 5 робочих днів з дати такої вимоги без будь-яких заперечень, перевірок або виправдань щодо вимоги, без будь-яких взаємозаліків, вирахувань або утримань. Такі платежі повинні бути сплачені поручителем на рахунки лізингодавця, вказані в вимозі.

Вимога позивача, надіслана поручителю в зв'язку з наявністю боргу лізингоодержувача за договором фінансового лізингу, залишена без належного реагування.

Керуючись нормами ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, вимоги заявлені позивачем до поручителя, визнані судом обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, господарський суд другої інстанції, погодившись з висновками місцевого господарського суду, залишив оскаржуване рішення у справі без змін з тих же мотивів.

Висновок попередніх судових інстанцій про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача 893891,53 грн. основного боргу, 57416,37 грн. пені, 10977 грн. 3 % річних і 60899,60 грн. інфляційних є законним, обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам і наявним матеріалам справи.

Доводи касаційної скарги щодо порушення місцевим і апеляційним господарськими судами норм ст. 617 Цивільного кодексу України, ст. 189, ч. 2 ст. 198, ст. 219 Господарського кодексу України ґрунтуються на неправильному розумінні положень цих статей, а інші твердження, викладені відповідачем в касаційній скарзі, зводяться до оцінки наявних у матеріалах справи доказів, аналіз та переоцінка яких, в силу ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, не входить до компетенції суду касаційної інстанції, а тому такі доводи не можуть бути підставою для зміни або скасування постановлених у справі оскаржуваних судових рішень.

З огляду на викладене, рішення господарського суду міста Києва від 29 вересня 2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 1 грудня 2014 року у справі слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 29 вересня 2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 1 грудня 2014 року у справі № 910/14581/14 - без змін.

Поновити виконання судового рішення у справі.

Судді П.А. Гончарук

І.Д. Кондратова

Л.В. Стратієнко