ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року Справа № 911/4745/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіДерепи В.І.
суддів :Грека Б.М., - (доповідача у справі), Кривди Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуТовариство з обмеженою відповідальністю "УКР-ПАК СЕРВІС"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 10.12.14
у справі№911/4745/13
господарського судуКиївської області

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція "Самміт"

доТовариство з обмеженою відповідальністю "УКР-ПАК СЕРВІС"
третя особаТовариство з обмеженою відповідальністю "Ост-Вест Експрес"
простягнення суми
за участю представників від:
позивачаДубінін В.Л. (директор)
відповідачаРудь А.В. (дов. від 11.02.15)
третьої особиПорхун С.В. (дов. від 05.01.15)

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція "Самміт" звернулася до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Пак Сервіс" 112516,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовані безпідставним утриманням відповідачем грошових коштів в розмірі 112516,00 грн., сплачених йому, як передплата за Договором постачання продукції №25 від 28.04.11.

Справа розглядалася судами неодноразово. За результатом останнього нового розгляду рішенням господарського суду Київської області від 24.10.14 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Третьякова О.О., суддів: Іоннікової І.А., Тарасенко К.В.), позов задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Пак Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція "Самміт" заборгованість у сумі 112516,00 грн. та судові витрати. Судові акти обґрунтовані тим, отримана передплата не була отоварена відповідачем, а продукція, на поставку якої він посилається, не була прийнята позивачем, як неякісна.

Не погоджуючись із судовими актами у справі, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, в позові відмовити, посилаючись на невірну оцінку судами матеріалів справи. Третя особа надала пояснення, в яких судові акти у справі вважає правомірними та просить залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція "Самміт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр-Пак Сервіс" укладено Договір постачання продукції №25 від 28.04.11 (Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник (Відповідач) постачає і передає у власність Замовника (Позивача) поліетиленову продукцію, надалі іменовану "продукція", згідно видаткових накладних на кожну окрему партію продукції, і оригінал-макетові, затверджуваному для кожної окремої партії продукції, які є невід'ємними додатками до даного Договору. Найменування Продукції, її асортимент, кількість та інші умови визначається сторонами у додатках до даного Договору, які є невід'ємними частинами даного Договору. Відповідно до п.3.2 Договору оплата продукції здійснюється в безготівковому порядку шляхом передоплати 50% вартості продукції.

Позивач здійснив на користь Відповідача попередню оплату за постачання продукції в загальній сумі 113107,50 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №3298 від 29.04.11 на суму 89870,00 грн. та №3409 від 01.06.11 на суму 23237,50 грн.

Позивач не заперечує факту поставки відповідачем продукції на суму 591,50 грн., яка була їм прийнята за видатковою накладною №У-00066 від 17.06.11.

Натомість зазначає, що решту замовленої та передплаченої в сумі 112516,00 грн. продукції належної якості відповідач не поставив, вимоги щодо приведення продукції у відповідність до вимог Договору не виконав, виявлені недоліки продукції не усунув. Такі дії Відповідача крім іншого, також свідчать про порушення п. 6.6 Договору щодо строків поставки продукції, що є підставою для розірвання Договору.

Як зазначає позивач в листі вих. №126 від 13.07.11, під час приймання продукції було виявлено її невідповідність умовам Договору щодо якості. Зокрема, переглянуто 10 одиниць (10 коробів) загальною кількістю пакетів - 7000 шт. та встановлено їх невідповідність затвердженому зразку, зокрема, невідповідність затвердженого матеріалу, кольорів, якості верхніх зрізів, неспівпадіння логотипів з обох сторін, неоднорідність структури матеріалу, неякісний друк.

У зв'язку з чим, позивач у відповідності до вимог п.2.11. Договору повідомив відповідача про призупинення приймання продукції та необхідність прибуття представника відповідача для складення Акту недоліків. 14.07.11 складено Акт-претензія №1407 за участю представників замовника та представника постачальника, в якому перелічені недоліки якості поставленої продукції. Однак, представник постачальника зробив на Акті відмітку про незгоду з переліком вказаних недоліків. Проте, ним в Акті не викладено ознак на спростування виявлених замовником недоліків чи інших обґрунтованих підстав незгоди з наявними недоліками.

З урахуванням фактичного не врегулювання сторонами договірних відносин питання щодо належної якості поставленої продукції, прийняття відповідної партії продукції було призупинено замовником, що відповідає п.2.11. Договору. Доказів подальшого врегулювання питання щодо якості поставленої продукції та відновлення її прийняття Відповідачем суду не надано.

У відповідності до положень п.2.11-2.13 Договору №25 від 28.04.11, у випадку виявлення недоліків поставленого товару сторонами складається акт, який є підставою для заміни товару постачальником власними силами та за власний рахунок, або за власний рахунок забрати неякісну продукцію та компенсувати її вартість.

Згідно з п.2.11 Договору, у разі виявлення у момент передачі невідповідності кількості фактично переданої продукції кількості, зазначеній у видатковій накладній або іншому товаросупроводжувальному документі, а також у разі виявлення невідповідності якості переданої продукції якості, зазначеній у документах, що підтверджують якість продукції, Замовник повинен призупинити приймання продукції та скласти за участю повноважного представника Постачальника відповідно до вимог чинного законодавства Акт про виявлені недоліки.

У п. 2.13 договору сторони передбачили, що на підставі Акту, визначеного в п. 2.11, 2.12 Договору та письмової вимоги Замовника Постачальник зобов'язаний власними силами та за власний рахунок в строки, визначені Замовником замінити неякісну продукцію на продукцію належної якості або власними силами та за власний рахунок забрати неякісну продукцію та компенсувати Замовнику її вартість.

Отже, з огляду на п. 2.13 Договору, відповідач зобов'язаний був замінити неякісну продукцію на продукцію належної якості або власними силами та за власний рахунок забрати неякісну продукцію та компенсувати позивачу її вартість.

Як було встановлено судами, листом вих.№94 від 14.10.13 позивач звернувся до відповідача з повідомленням про розірвання Договору на підставі п. 6.6. Договору у зв'язку з простроченням та не поставкою передплаченої за Договором продукції в сумі 112516,00 грн. та вимогою про повернення відповідної передплаченої суми, яка безпідставно утримується відповідачем. У відповідь відповідач направив лист вих. №21 від 13.12.13, де зазначив про готовність поставити продукцію в повному обсязі з проханням надати реквізити для прийому продукції. Проте, таке повідомлення про готовність продукції відбулось з простроченням більш ніж на два роки.

Судами встановлено, що відповідач поставив продукцію на склад за адресою: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 18/14. Дана продукція за видатковою накладною №У-00066 від 17.06.11 отримана не позивачем, а працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Ост-Вест Експрес", яке є зберігачем.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція "Самміт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ост-Вест Експрес" укладено Договір №346 від 27.08.07 на відповідальне зберігання. Відповідно до п.2.1. Договору №346 від 27.08.07 на відповідальне зберігання товар Замовника приймається Виконавцем на зберігання виключно в кількості та найменуванню місць, без перевірки відповідності якості товару, що міститься всередині, етикеткам та написам, нанесеним на упаковку цих місць.

Отже, товариство з обмеженою відповідальністю "Ост-Вест Експрес" не було уповноважене на здійснення перевірки товару, що поставлений Відповідачем, не є належним отримувачем і не може ідентифікувати товар, переданий на зберігання як товар, що поставлений саме за видатковою накладною №У-00066 від 07.07.11.

Окрім вищезазначеного, внутрішня накладна №4/Київ від 08.07.11 про передачу Товариством з обмеженою відповідальністю "Ост-Вест-Експрес" товариству з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція "Самміт" товарно-матеріальних цінностей, на яку посилається Відповідач як на доказ належної поставки товару Позивачу, не містить достатньої інформація для ідентифікації продукції, оскільки спірна партія продукції, якість якої заперечується Позивачем, як зазначено у видатковій накладній №У-00066 від 07.07.11, складалась з пакетів для АТТ укр/Bag ukr в кількості 112000 шт. на суму 94640,00 грн., виготовлена за Договором постачання продукції №25 від 28.04.11, а у внутрішній накладній №4/Киев від 08.07.11 зазначено інші товарно-матеріальні цінності без визначення їх ціни та перев'язки до Договору.

Також колегія суддів вважає з необхідне зазначити, що дана видаткова накладна не може вважатися належним та допустимим доказом товару від скаржника позивачу, оскільки всупереч вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", вона не містить обов'язкових реквізитів первинного документа, а саме посади та особистого підпису одержувача товару та відбитку його печатки.

Посилання відповідача на факт передачі спірної партії продукції позивачу через товариство з обмеженою відповідальністю "Ост-Вест Експрес", судами не прийняті до уваги, оскільки останнє не є стороною договору постачання продукції № 25 від 28.04.11, позивачем не надавалися третій особі повноваження на представництво його інтересів перед ТОВ "Укр-Пак Сервіс", а отже ТОВ "Ост-Вест Експрес" не є представником ТОВ "РА "Самміт" та не має повноважень на прийняття від його імені продукції та підписання будь-яких документів, в тому числі видаткових накладних. Навіть у разі якщо така передача мала місце, відмітка останнього не свідчить про прийняття продукції уповноваженою особою замовника, а отже належну поставку.

При цьому, з наявних у справі доказів вбачається, що видаткова накладна №У-00066 від 07.07.11 містить відмітку про закреслення та анулювання підпису відповідача і не містить підпису чи жодної відмітки Замовника.

Актом-претензією по недоліках продукції (комерційний акт) № 1407 від 14.07.11 підтверджується, що прийняття продукції було призупинено позивачем у зв'язку з виявленими недоліками в якості продукції, а отже, господарська операція була завершена між сторонами, а продукція не прийнята позивачем в порядку, визначеному п. 2.7,2.8, 2. 10 договору постачання продукції № 25 від 28.04.11.

Таким чином відмітка з боку отримувача не свідчить про прийняття продукції замовником і сторонами не надано жодних доказів наступного схвалення відповідного правочину уповноваженою особою - безпосередньо замовником. Натомість, матеріали справи містять докази відмови замовника (призупинення) приймання відповідної партії продукції у зв'язку з виявленими недоліками.

Більше того, як вірно зазначили суди, як умови договору постачання (п.2.11-2.13), так і приписи законодавства (ст.. 678, 690 ЦК України) не вимагають від позивача фактичного повернення неякісного товару постачальнику, відносячи це на рахунок скаржника (п. 2.13 договору). У відповідності з п. 2.10 Договору перехід права власності та всіх ризиків на продукцію відбувається в момент підписання представником Замовника видаткової накладної. Однак, як у відповідності до наявних матеріалів справи, спірна видаткова накладна, за якою поставлялась продукція, не підписана будь-яким уповноваженим представником замовника.

На підставі вищевикладених обставин судами зроблений висновок про те, що товар неналежної якості не прийнятий позивачем, а тому сплачена передплата має бути повернута, позов задоволений.

Статтею 678 ЦК України визначено правові наслідки передання товару неналежної якості. Зокрема, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. В даному випадку позивач відмовився від договору та вимагає повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частиною першою статті 670 зазначеного кодексу визначено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

За таких обставин висновок судів про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму не отовареної передплати є законним ті обґрунтованим.

Доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, зводяться до намагань переоцінити докази, тлумачити законодавство виключно на свою користь, тому до уваги судом не беруться, при тому, що вони вже були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій та обґрунтовано ним відхилені, а тому, постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР-ПАК СЕРВІС" залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.14 у справі №911/4745/13 залишити без змін.

Головуючий - суддя В. І. Дерепа

Судді Б. М. Грек

Д. С. Кривда