КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2015 р. Справа№ 925/2184/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Баранця О.М.

Пашкіної С.А.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Науменко М.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюче підприємство "Митниця" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.01.2015 (суддя Хабазня Ю.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюче

підприємство "Митниця"

до Комунального підприємства "Служба утримання будинків

"Митниця" Черкаської міської ради

про стягнення 188978,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.01.2015 по справі №925/2184/14 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюче підприємство "Митниця" від 26.12.2014 №322 (вх. суду №29706/14 від 30.12.2014) про зменшення позовних вимог та зупинено провадження по справі до вирішення пов'язаної з нею справи №925/2379/14.

Не погоджуючись з ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначену ухвалу, в частині зупинення провадження по справі, та передати справу на розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду 10.02.2015.

09 лютого 2015 року, через відділ документального забезпечення суду, від представника позивача надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі представника останнього.

В судове засідання 10.01.2015 року з'явився представник відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник позивача повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а також враховуючи вищезазначене клопотання, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити без змін оскаржувану ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.01.2015 року.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

25 листопада 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюче підприємство "Митниця" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Комунального підприємства "Служба утримання будинків "Митниця" Чекаської міської ради про стягнення 188978,28 грн. з підстав неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №44/1 від 26.03.2012 про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових електричних мереж.

В процесі розгляду справи №925/2184/14 Комунальним підприємством "Служба утримання будинків "Митниця" Черкаської міської ради подано клопотання від 29.12.2014 про зупинення провадження по справі, в зв'язку з тим, що 23.12.2014 до господарського суду Черкаської області Комунальним підприємством подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюче підприємство "Митниця", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - виконавчий комітет Черкаської міської ради про визнання договорів недійсними.

Так, серед інших вимог, зокрема є визнання недійсним договору від 26.03.2012 №44/1 про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових електричних мереж, укладений між комунальним підприємством "Служба утримання будинків "Митниця" Черкаської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюче підприємство "Митниця", який є підставою пред'явлення вимог позивача по справі №925/2184/14.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Як роз'яснено у п. 2.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 ГПК України може з урахуванням обставин конкретної справи бути підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

Отже, зупинення провадження у справі про стягнення коштів до вирішення справи, предметом якої є визнання недійсним договору, на підставі якого заявлена вимога про стягнення коштів, є правом, а не обов'язком суду, і вирішуючи питання про зупинення або про відмову у зупиненні провадження у справі суд має враховувати обставини конкретної справи.

Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Проте, місцевим господарським судам, при винесені оскаржуваної ухвали, не обґрунтовано, яким чином з'ясування обставин в ході розгляду справи №925/2379/14 унеможливить розгляд заявлених позовних вимог по справі №925/2184/14 та яким чином встановлені у вказаній справі обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи, у даній справі, виходячи із предмету, підстави позову та з урахуванням презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Крім того, відповідно до п. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Таким чином, зазначеною нормою передбачено право господарського суду визнати недійсним повністю чи в певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству; тобто, мається на увазі ситуація, коли визнання недійсним договору не є предметом позову, тобто позовна вимога не полягає у визнанні договору недійсним, а лише ґрунтується на договорі, який суд може визнати недійсним у силу наведеної вимоги.

Також, колегія суддів звертає увагу, що правове обґрунтування неможливості розгляду вказаної справи до вирішення справи №925/2379/14 ґрунтується лише на припущеннях відповідача відносно можливого результату розгляду зазначеної справи, а саме: визнання недійсним договору від 26.03.2012 №44/1 про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових електричних мереж, який виконувався сторонами та є чинними на день розгляду спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що в даному випадку відсутня така умова зупинення провадження по справі як неможливість розгляду справи, оскільки в межах цієї справи суд вправі самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене вище, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським судом не повно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, в зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюче підприємство "Митниця" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Черкаської області від 05.01.2015 частковому скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 -106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюче підприємство "Митниця" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.01.2015 по справі №925/2184/14, в частині зупинення провадження - скасувати.

Матеріали справи №925/2184/14 передати на розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді О.М. Баранець

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11.02.2015