РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р. Справа № 924/740/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Філіпова Т.Л.

судді Василишин А.Р. ,

судді Бучинська Г.Б.

при секретарі Пацьола О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Колєсов М. Г.

відповідача - Смірнова І. С.

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" на рішення господарського суду Хмельницької області від 17.11.14 р. у справі № 924/740/14

за позовом Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" с. Мишів, Іваничівського району, Волинської області

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України с. Пирогівці, Хмельницького району, Хмельницької області

про стягнення 231 934, 00 грн. збитків;

зобов'язання виконати умови п.п. 4.2.1, 4.2.5 договору від 15.08.2012 року

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 17.11.2014 р. у справі №924/740/14 (головуючий суддя Гладій С.В., суддя Смаровоз М.В., суддя Музика М.В.) у позові Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" до Державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України про стягнення 231 934, 00 грн. збитків; зобов'язання виконати умови п.п. 4.2.1, 4.2.5 договору від 15.08.2012 року - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Хмельницької області від 17.11.2014 р. у справі №924/740/14 позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 17.11.2014 р. повністю та прийняти нове рішення, яким позов задоволити і стягнути із Державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України на користь Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" 231 934,00 грн. збитків (упущеної вигоди) по ярому ячменю. Зобов'язати Державне підприємство "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України виконати умови п.п. 4.2.1, 4.2.5 договору від 15.08.2012 року виробництва сільськогосподарської продукції, укладеного з Дочірнім підприємством "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам", а саме надати можливість Дочірньому підприємству «Агрофірма Луга-Нова ПП Універсам» виробництва сільськогосподарської продукції Сільськогосподарському виробнику на земельних ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 1 931,2 га та забезпечити в будь-який час вільний доступ до вищевказаних земельних ділянок.

В апеляційній скарзі Дочірнє підприємство "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" посилається на ту обставину, що господарський суд Хмельницької області порушив норми матеріального та процесуального права що призвело до неправильного вирішення питання та винесення помилкового рішення. Крім того, суд не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Зокрема скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що подання позову про виконання обов'язку в натурі, а саме, вимога зобов'язати виконати умови договору, не відповідає способу захисту, передбаченому законодавством. Також, суд безпідставно та необґрунтовано вважає, що невиконання відповідачем умов договору в частині допуску до використання земельних ділянок не є належним та допустимим доказом порушення будь-яким чином прав та охоронюваних законом інтересів позивача. В порушення норм процесуального права, матеріальні та інші докази, надані позивачем в підтвердження невиконання відповідачем умов договору, суд першої інстанції до уваги не прийняв.

Крім того, щодо висновків суду про стягнення 231 934 грн. збитків (упущеної вигоди) апелянт зазначив, що відмовляючи в задоволенні позову у цій частині суд не в повній мірі відобразив обставини справи та наявні у справі докази.

Також позивач звертає увагу апеляційного суду, на те що протиправні дії відповідача щодо перешкоджання позивачу в обробітку земельних ділянок унеможливили реалізацію останнім всіх правомочностей що випливають із права товаровиробника за договором виробництва с/г продукції, а саме: посіву обробці землі та отримання врожаю і прибутку.

Внаслідок протиправних дій відповідача позивач був позбавлений можливості провести посів, обробіток землі, отримати врожай і прибуток. Зокрема, по такій основній культурі для виробництва та сівозміни як ярий ячмінь збитки підприємства від неможливості виростити та зібрати дану культуру складають 231 934 грн.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 р. апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

13.01.2015 р. Державне підприємство "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України надало Рівненському апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" залишити без задоволення, рішення господарського суду Хмельницької області від 17.11.2014 р. без змін.

Представник позивача - Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" Колєсов М.Г. підтримав власну позицію, висловлену в попередніх судових засіданнях. Вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 17.11.14 р. у справі №924/740/14 є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задоволити і стягнути із ДП "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України на користь Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" 231 934,00 грн. збитків (упущеної вигоди) по ярому ячменю; зобов'язати ДП "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України виконати умови п.п. 4.2.1, 4.2.5 Договору від 15.08.12 р. виробництва сільськогосподарської продукції, укладеного з Дочірнім підприємством "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам", а саме: надати можливість Дочірньому підприємству "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" виробництва сільськогосподарської продукції Сільськогосподарському виробнику на земельних ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 1931,2 га та забезпечити в будь-який час вільний доступ до вищевказаних земельних ділянок.

Представник відповідача - Державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України Смірнова І.С. заперечила проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу №б/н від 12.01.15 р., та надала пояснення на обгрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 17.11.14 р. у справі №924/740/14 є законним та обгрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2012 року між Дочірнім підприємством "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" (далі - сільськогосподарський товаровиробник) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної Академії аграрних наук України", укладено договір виробництва сільськогосподарської продукції (згідно наданої позивачем копії договору: Договір № б/н, згідно наданої відповідачем копії договору: Договір № 3/12) (далі - договір), згідно п. 1.1 якого на умовах даного договору господарство надає згоду на виробництво, а сільськогосподарський товаровиробник на свій ризик зобов'язується виробити сільськогосподарську продукцію (надалі - виробництво) та провести розрахунки із господарством за надання згоди на виробництво.

Згода на виробництво надається, а виробництво здійснюється на виробничих потужностях (ресурсах) господарства (п. 1.2 договору).

Пунктом 1.3 Договору серед іншого, передбачено і те, що для досягнення сільськогосподарським товаровиробником ефективності за вищенаведеними напрямками господарської діяльності сільськогосподарський товаровиробник та господарство щорічно письмово узгоджують напрями та структуру діяльності сільськогосподарського товаровиробника для раціонального поєднання науково-дослідної діяльності з господарською, підвищення товарності і рентабельності виробництва та рівня оснащення виробничої та наукової бази.

Пунктом 1.4 договору визначена характеристика виробництва: підготовка ґрунту (оранка, дискування тощо), посів насіння сільгоспкультур, підживлення добривами, внесення засобів захисту рослин, збирання вирощеного урожаю сільгоспкультур, переробка, перевезення, зберігання урожаю (сільгосппродукції) та інше. Персонал, матеріально-технічні ресурси (засоби захисту рослин, добрива, насіння, паливно-мастильні матеріали тощо), та техніка сільськогосподарського товаровиробника та господарства.

Відповідно до п. 1.5 договору місце та площі виробництва (виробничих потужностей, що використовуються): земельна ділянка на землях Пироговецької сільської ради загальною площею 1931,2 га (рілля та сільськогосподарські угіддя), які знаходяться у користуванні господарства на підставі Державних актів на право постійного користування земельною ділянкою ЯЯ № 330439, ЯЯ № 330438, ЯЯ № 330440, ЯЯ № 330441, ЯЯ № 330442, ЯЯ № 330443, ЯЯ № 330444, ЯЯ № 330445, ЯЯ № 330446, ЯЯ № 330447, ЯЯ № 330448, ЯЯ № 330449, ЯЯ № 330450, ЯЯ № 330451, ЯЯ № 330452, ЯЯ № 330453, ЯЯ № 330454, ЯЯ № 330455, ЯЯ № 330456, ЯЯ № 330457, ЯЯ № 330458, ЯЯ № 330460, ЯЯ № 330462, ЯЯ № 330463, ЯЯ № 330464, ЯЯ № 330465, ЯЯ № 330467, ЯЯ № 330468, ЯЯ № 330469, ЯЯ № 330459.

Строк виробництва - 10 (десять) років (п. 1.6 договору).

Згідно п. 1.7 договору вироблена продукція (в тому числі незавершене виробництво - посіви) є власністю сільськогосподарського товаровиробника.

Обов'язки сторін визначені розділом 4 договору. Зокрема, відповідно до п. 4.2.1 договору, господарство зобов'язане, відповідно до наданої згоди забезпечити виробництво сільськогосподарського товаровиробника на земельних ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 1931,2 га (рілля та сільськогосподарські угіддя).

У випадку порушення зобов'язання, що виникає з цього договору, винна сторона несе відповідальність, у т.ч. відшкодування збитків, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством (п. 5.1 договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (п. 7.1 договору).

Відповідно до п. 7.2 договору його строк починає свій перебіг з дати його підписання сторонами, та закінчується у строк визначений п. 1.6 цього договору. У випадку відсутності заяви про припинення даного договору від будь - якої із сторін не менше як за 20 (двадцять) днів до строку закінчення, договір вважається пролонгованим (продовженим) на той самий строк, на тих самих умовах.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін, погоджений виконавчим директором Інституту кормів та сільського господарства Поділля НААНУ, затверджений Інститутом кормів та сільського господарства Поділля НААНУ, зареєстрований в НААН 16.08.2012р. за № 68.

03.06.2013 року між сторонами підписано додаток № 4/1 до договору виробництва сільськогосподарської продукції № б/н від 15.08.2012р., згідно якого сторони узгодили, що за 2013 рік плата за відновлення ґрунту, проведення природоохоронних заходів (розділ 3 Договору, Додаток № 1 до Договору) в рамках Договору виробництва сільськогосподарської продукції № б/н (реєстр. 68) від 15.08.2012 року господарству сільськогосподарським виробником не сплачується в зв'язку із тим, що господарством роботи по відновленню ґрунту та природоохоронні заходи не проводилися в зв'язку з відсутністю виробничих можливостей та відповідних ресурсів в господарстві.

04.09.2013р. між сторонами підписано додаток № 5 до договору виробництва сільськогосподарської продукції № б/н від 15.08.2012р. (реєстр. НААН № 68), згідно якого якому сторони узгодили структуру і напрям господарської діяльності, в тому числі, розмір посівних площ земельної ділянки (виробничих потужностей господарства), які мають використовуватись сільськогосподарським виробником у сільськогосподарському виробництві сезоні 2013 (осінь) - 2014 (осінь) років та найменування с/г культур, плануємих для вирощування сільськогосподарським виробником на земельній ділянці, в тому числі ярий ячмінь - 400 га.

28.04.2014 р. представниками позивача та працівниками відповідача підписаний акт в якому зафіксовано, що починаючи з періоду проведення осінньо-польових робіт 2013 року в господарстві ДП ДГ „Зоря" Хмельницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів та сільського господарства „Поділля" Національної академії аграрних наук України та в період весняно-польових робіт 2014 року (з початку березня 2014 року) керівник даного господарства чинив спротив та протиправні дії, а саме, не допускав техніку власного господарства ДП ДГ „Зоря" та найману техніку до виконання сільськогосподарських робіт,, зокрема обробітку ґрунту, проведення посівних робіт.

ДП "Агрофірма „Луга-Нова" ПП "Універсам" 14.04.2014 р. на адресу відповідача надіслав лист №755 з вимогою припинити будь-які дії щодо перешкоджання доступу ДП "Агрофірмі Луга-Нова" ПП "Універсам" до земельних ділянок загальною площею 1931,2 га для їх обробітку згідно умов договору виробництва від 15.08.2012 року.

21.10.2013 р. ДП ДГ "Зоря" направило на адресу позивача лист, в якому відповідач повідомив про припинення співпраці з позивачем по договору виробництва сільськогосподарської продукції від 15.08.2012 р. і саме вказаним пояснює свої дії по не допуску техніки позивача на поля господарства. Також повідомив про подальшу заборону здійснювати будь-які осінньо-польові роботи на землях господарства, в тому числі здійснювати оранку та посів озимих культур та підготовку ґрунту під весняні польові роботи та сівбу ярих культур. У вказаному листі відповідач попереджує позивача, що в подальшому техніка ДП "Агрофірми Луга-Нова" ПП "Універсам", в тому числі і власна техніка господарства, що використовується позивачем для обробітку землі, не буде допускатися на поля господарства для обробітку землі, зазначене стосується і весняно-польових робіт 2014 року. У разі вчинення позивачем спроб обробляти земельні ділянки згідно договору, який буде розриватися, господарство буде вживати всілякі заходи щодо перешкоджання обробітку землі технікою, направленою позивачем на поля господарства. У разі незгоди із рішенням та діями господарства, відповідач вказує, що позивач має право звернутися за вирішенням спору до судових органів.

Штаб Хмельницької самооборони і народного контролю видав довідку, в якій вказав про вчинення опору керівниками ДП ДГ „Шарівка", ДП ДГ „Проскурівка", ДП ДГ „Зоря" та перешкоджають проведенню весняно-польових робіт (не дозволяють здійснювати обробіток земельних ділянок, не допускають техніку).

В матеріалах також знаходяться листи прокуратури Хмельницького району №103-65-14 від 23.05.2014 року, прокуратури Рівненського району № 168-2014 від 29.04.2014 року в яких рекомендується позивачу звернутись за захистом своїх прав до суду.

Листом № 754 від 14.04.2014р. позивач звернуся до відповідача з вимогою припинити дії щодо перешкоджання доступу позивача до земельних ділянок для їх обробітку.

З урахуванням вище викладеного позивач звернувся з позовом до суду із позовними вимогами про стягнення 231 934 грн. збитків та зобов'язання відповідача виконати умови договору, в зв'язку із протиправними діями відповідача, які полягають у перешкоджанні позивачу здійснювати обробіток земельних ділянок та реалізації позивачем всіх правомочностей, що випливають із договору.

На підтвердження розміру завданих збитків позивач подав загальний розрахунок неотриманого прибутку (упущеної вигоди) та розрахунок суми збитків по ярому ячменю 2014 року, аудиторський звіт щодо правильності визначення суми збитків, яких зазнав позивач внаслідок невиконання відповідачем договірних зобов'язань, в якому визначено плановий прибуток позивача за даними аудиту в розмірі 1 005 424 грн. при урожайності ячменю, який склався в Хмельницькому районі у 2013р. 33,4 ц/га та граничній ціні реалізації - 1 833,33 грн., довідки Департаменту агропромислового розвитку Хмельницької обласної державної адміністрації № 04-02/1656 від 07.07.2014р. та Головного управління статистики у Хмельницькій області № 02.2-10/192 ПІ від 07.07.2014р. щодо визначення урожайності ярого ячменю у 2013 році та середньої реалізаційної ціни, видаткові накладні № РН-0000176 від 31.03.2014р., № РН-0000237 від 20.05.2014р., №РН-0000242 від 14.05.2014р. про реалізацію позивачем ячменю, видаткові накладні № С359 від 28.02.2014р., № 577 від 19.05.2014р., №НЯн00006376 від 31.05.2014р., накладну №878/і від 19.05.2014р. про закупівлю позивачем засобів захисту рослин, паливно-мастильних матеріалів, договір про надання послуг по обмолоту зернових та технічних культур від 10.07.2013 року, акт здачі приймання виконаних робіт від 20.08.2013 року, договори про надання послуг з обробітку землі та обмолоту зернових № 26/04 від 26.04.2013 року, № б/н від 20.04.2013 року, № 16/07 від 16.07.2013 року, № 19/06 від 19.06.2013 року, договір про надання послуг по посіву зернових від 22.04.2013 року, на полях ДП ДГ „Проскурівка", ДП ДГ „Шарівка", та відповідні акти виконаних робіт за договорами.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні відносини виникли при виконанні укладеного між сторонами договору виробництва сільськогосподарської продукції. Зі змісту умов договору, зокрема, п.п. 1.1., 1.2., 1.3. та 1.5. вбачається, що відповідач надає згоду позивачу здійснювати виробництво сільськогосподарської продукції на виробничих потужностях відповідача, під якими розуміються земельні ділянки загальною площею 1931,2 га, які перебувають у відповідача на праві постійного користування, оскільки відповідачем є державним підприємством.

Договір за змістом його умов має окремі ознаки договору про спільну діяльність відповідно до положень ст.ст.1130-1131 ЦК України, проте самими сторонами так не кваліфікується, що вбачається з п.п.2.1., 2.2. цього договору. Позивач вважає, що сторони, уклавши такий договір, скористались правом, передбаченим ст.627 ЦК України. Проте, основні умови договору стосуються використання позивачем земельних ділянок позивача з метою вирощування врожаю сільськогосподарської продукції. Таким чином, чіткої юридичної кваліфікації відносин сторін спору за указаним договором не вбачається можливим встановити, а можливо лише констатувати зобов'язальний характер таких відносин. Позивач просить стягнути завдані йому збитки у зв'язку з неможливістю здійснити вирощування ярого ячменю та спонукати (зобов'язати) відповідача виконати умови п.п.4.2.1. та 4.2.5. Договору, а саме надати можливість здійснювати виробництво сільгосппродукції шляхом надання доступу до земельних ділянок.

Щодо позовних вимог про стягнення збитків (упущеної вигоди) у сумі 231 934 грн. колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

При розгляді позовних вимог про стягнення 231 934 грн. збитків судом приймається до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Приписами ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач посилається на те, що відповідач, здійснював перешкоди позивачу у доступі до земельних ділянок, що унеможливило обробіток землі. Внаслідок таких протиправних дій позивач був позбавлений можливості провести посів, обробіток землі, отримати врожай і прибуток. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму збитків у вигляді упущеної вигоди, якою є чистий прибуток, який би позивач отримав у разі належного виконання відповідачем умов договору виробництва сільськогосподарської продукції від 16.08.2012р.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України та ст. 22 ЦК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

З аналізу вказаних норм законодавства України вбачається, що особа, яка має на меті відшкодувати збитки у вигляді упущеної (втраченої) вигоди, повинна довести, що вона гарантовано отримала б відповідну вигоду у разі, якщо б її право не було порушено іншою особою, тобто у разі належного виконання зобов'язання іншою особою. Таким чином, у вигляді втраченої вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані.

Крім того, важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку.

Тобто вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди у даній справі, позивач повинен довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним одержані у разі належного виконання відповідачем зобов'язань за договором виробництва сільськогосподарської продукції від 15.08.2012 р. та здійснення ним виробництва сільськогосподарської продукції (ячменю ярого) на земельних ділянках відповідача, і тільки неправомірні дії відповідача, які полягали в перешкоджанні позивачу у доступі до вказаних земельних ділянок стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток у заявленому до стягнення розмірі.

Із змісту позовної заяви та доданих до неї доказів вбачається, що позивач просить стягнути збитки у сумі 231 934 грн., які обраховані ним виходячи із загальної площі земельної ділянки, на якій відповідно до бізнес-плану, плану сівозміни та розрахунків с/г виробництва на 2013-2014 роки планувалось виростити ярий ячмінь, обсягу середнього збору урожаю з одного гектару, середньої ціни реалізації ячменю та виробничих витрат на вирощування ячменю.

Оцінивши надані докази, в тому числі дані аудиту про урожайність ячменю, який склався в Хмельницькому районі у 2013р., довідки Департаменту агропромислового розвитку Хмельницької обласної державної адміністрації № 04-02/1656 від 07.07.2014р. та Головного управління статистики у Хмельницькій області № 02.2-10/192 ПІ від 07.07.2014р. щодо визначення урожайності ярого ячменю у 2013 році та середньої реалізаційної ціни, видаткові накладні № РН-0000176 від 31.03.2014р., № РН-0000237 від 20.05.2014р., №РН-0000242 від 14.05.2014р. про реалізацію позивачем ячменю, видаткові накладні № С359 від 28.02.2014р., № 577 від 19.05.2014р., №НЯн00006376 від 31.05.2014р., накладну №878/і від 19.05.2014р. про закупівлю позивачем засобів захисту рослин, паливно-мастильних матеріалів, договір про надання послуг по обмолоту зернових та технічних культур від 10.07.2013 року, акт здачі приймання виконаних робіт від 20.08.2013 року, договори про надання послуг з обробітку землі та обмолоту зернових № 26/04 від 26.04.2013 року, № б/н від 20.04.2013 року, № 16/07 від 16.07.2013 року, № 19/06 від 19.06.2013 року, договір про надання послуг по посіву зернових від 22.04.2013 року, на полях ДП ДГ „Проскурівка", ДП ДГ „Шарівка", та відповідні акти виконаних робіт за договорами, колегія суддів прийшла до висновку про їх опосередкований характер.

Так, у суду відсутні правові підстави вважати, що у 2014 році урожайність ярого ячменю саме на полях ДП ДГ „Зоря" становила б 33,4 ц/га, і позивач реалізував би вказаний врожай за визначеними ним цінами, оскільки надані у матеріали справи докази, не стосуються діяльності по вирощуванню ярого ячменю на земельних ділянках ДП "Зоря", а відтак не є належними.

Судом також враховується, що посилання позивача на можливість отримання прибутку в заявленому розмірі у випадку відсутності порушень з боку відповідача, є припущенням, ґрунтується на можливих очікуваннях обсягу збору врожаю ярого ячменю та отримання певного доходу від його реалізації. При цьому доказів на підтвердження наявності фактичної можливості отримання доходу у заявленому розмірі від виконання умов договору виробництва сільськогосподарської продукції № б/н від 15.08.2012р., саме на земельних ділянках ДП ДГ „Зоря" матеріали справи не містять.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем не доведено розміру заявлених до стягнення збитків та причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та зазначеними у позові наслідками у вигляді збитків у заявленому розмірі.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача виконати умови п.п.4.2.1, 4.2.5 договору виробництва сільськогосподарської продукції від 15.08.2012 р. колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом, позовними вимогами є вимога позивача до ДП ДГ „Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України про зобов'язання відповідно до наданої згоди, забезпечити виробництво Сільськогосподарського товаровиробника на земельних ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 1931,2 га (рілля та сільськогосподарські угіддя) (п. 4.2.1 Договору) та всіляко сприяти Сільськогосподарському товаровиробнику у виробництві за цим Договором, забезпечити в будь-який час вільний доступ Сільськогосподарському товаровиробнику до вищевказаних земельних ділянок (п. 4.2.5 Договору).

Надаючи оцінку змісту позовних вимог, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що ДП Агрофірма „Луга-Нова" ПП „Універсам" фактично просить суд зобов'язати відповідача забезпечити виробництво позивача на земельних ділянках відповідача та всіляко сприяти у такому виробництві, а також забезпечити вільний доступ до земельних ділянок в будь-який час.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадян захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець у ч.1 ст.16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст.12 ЦК).

Частиною 2 ст.16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст.16 ЦК з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Позовна вимога про зобов'язання відповідача виконати умови договору випливає з відносин зобов'язального характеру, які виникли між сторонами у зв'язку з укладенням договору про виробництво сільгосппродукції. З аналізу змісту п.п.4.2.1. та 4.2.5 договору не вбачається конкретного правового змісту зобов'язання, яке підлягало виконанню відповідачем. Таким чином, апеляційний суд не вбачає, в чому саме полягає порушене право позивача і що становить предмет доказування в цій частині позовних вимог. З огляду на це, слід погодитися з висновками суду першої інстанції про відсутність порушеного права позивача, неможливість доведення цього порушення за допомогою тих доказів, які наявні у матеріалах справи, та невідповідність у цілому обраного способу правового захисту.

Таким чином, оскільки позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів порушення відповідачем будь-яких чином прав та охоронюваних законом його інтересів, обраний ним спосіб захисту права не відповідає способам захисту права, встановленим статтею 16 ЦК України та статтею 20 ГК України, та не призводить до поновлення порушених прав.

Наведене вище є підставою для відмови в задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача, відповідно до наданої згоди, забезпечити виробництво Сільськогосподарського товаровиробника на земельних ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 1931,2 га (рілля та сільськогосподарські угіддя) (п. 4.2.1 Договору) та всіляко сприяти Сільськогосподарському товаровиробнику у виробництві за цим Договором, забезпечити в будь-який час вільний доступ Сільськогосподарському товаровиробнику до вищевказаних земельних ділянок (п. 4.2.5 Договору).

Відтак з урахуванням вище викладеного, доводи апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" суд апеляційної інстанції не вважає переконливими та відхиляє.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції указаним вимогам відповідає.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав для скасування або зміни рішення, встановлених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" на рішення господарського суду Хмельницької області від 17.11.14 р. у справі № 924/740/14 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Справу №924/740/14 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.