Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "16" лютого 2015 р. Справа № 906/1622/14

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: Верещак В.М. - дов. №620/11.5.2 від 15.12.14р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" (м. Київ)

до Приватного підприємства "Мебельна фірма "АНТ-Дереволад" (с. Ярунь, Новоград-Волинський район, Житомирська область)

про стягнення 1587048,66 грн.

Строк розгляду спору продовжено до 20.02.15р. за клопотанням сторони у відповідності до ч.3 ст. 69 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 1587048,66 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором №05.47-00/08-СК від 16.07.08р., з яких 125790,97 грн. - інфляційні втрати за період з 19.10.11р. по 26.11.14р., що виникли в результаті порушення строку повернення кредиту; 66516,16 грн. - 3% річних за період з 19.10.11р. по 26.11.14р., нараховані за порушення строку повернення кредиту; 63773,28 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту за період з 16.05.14р. по 26.11.14р.; 995993,39 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за період з 19.10.11р. по 26.11.14р.; 116404,77 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом за період з 16.05.14р. по 26.11.14р.; 149823,35 грн. - інфляційні втрати за період з 19.10.11р. по 26.11.14р., що виникли в результаті порушення строків сплати процентів за користування кредитом та 68746,74 грн. - 3% річних за період з 19.10.11р. по 26.11.14р. нараховані за порушення строків сплати процентів за користування кредитом.

В процесі розгляду справи позивач декілька раз уточнював позовні вимоги. Згідно останньої заяви про зменшення розміру позовних вимог від 12.02.15р., яка надійшла до суду 16.02.15р., позивач просить суд стягнути з відповідача 877282,57 грн. боргу внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором, з яких:

- 125465,81 грн. - інфляційні втрати за період з 02.12.2011 р. по 26.11.2014 р., що виникли в результаті порушення строку повернення кредиту;

-63912,33 грн. - три відсотки річних за період з 02.12.2011р. по 26.11.2014р., нараховані за порушення строку повернення кредиту;

- 462180,81 грн. - заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 02.12.2011р. по 26.11.2014р.;

- 9194,83 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом за період з 16.05.2014р. по 15.11.2014р.;

- 149593,05 грн. - інфляційні втрати за період з 02.12.2011р. по 26.11.2014р., що виникли в результаті порушення строків сплати процентів за користування кредитом;

- 66935,74 грн. - три проценти річних за період 02.12.2011р. по 26.11.2014р., нараховані за порушення строків сплати процентів за користування кредитом.

Суд у відповідності до ст. 22 ГПК України приймає до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та у письмових запереченнях на відзив відповідача. Просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, клопотанням від 05.02.15р. просив суд здійснювати розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами.

20.01.15р. відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності при розгляді даної справи (а.с.111-112), а також у відзиві на позовну заяву (а.с.118-119) відповідач позовні вимоги визнав частково та просив суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 226300,64 грн. заборгованості у зв'язку з пропуском строків позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення вказаної суми.

Разом з тим, в заяві про зменшення розміру позовних вимог від 12.02.15р. позивач враховано строки позовної давності для звернення з даним позовом до суду та заборгованість в сумі 877282,57 грн. нарахована в межах строків позовної давності, передбачених нормами чинного законодавства України.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: кредитний договір №05.47-00/08-СК від 16.07.08р., розрахунки суми боргу, меморіальний ордер, виписки по особовим рахункам, рішення господарського суду Житомирської області від 01.11.11р. у справі №8/5007/82/11, довідки, заяви про зменшення розміру позовних вимог, відзив на позовну заяву, письмові пояснення по справі, заяву про застосування строків позовної давності, свідоцтва про державну реєстрацію, статути, довідки і виписки з ЄДР та інші.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

16.07.08р. між Відкритим акціонерним товариством "ВТБ Банк", правонаступником якого є позивач (статут позивача, а.с.9-10), та відповідачем укладено кредитний договір №05.47-00/08-СК (а.с.22-24), пунктом 1.1 якого визначено, що предметом даного договору є надання позивачем (банком) відповідачеві (позичальникові) грошових коштів (кредит) на таких умовах: сума кредиту 720000,00 грн.; строк користування по 15 липня 2011 року; плата за користування кредитом 22,00% річних.

Згідно з п. 2.1 договору, позивач надає відповідачеві кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення, плати за користування та цільового характеру використання.

Пунктом 3.1 вищезазначеного договору сторони погодили, що погашення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється в порядку та строки згідно графіка повернення кредиту і сплати процентів, який є невід'ємною частиною кредитного договору.

Відповідно до графіку повернення кредиту до кредитного договору №05.47-00/08-СК від 16.07.2008р. (а.с. 25-26), відповідач зобов'язався погасити кредит в наступні строки: 15.08.2008 р. - 40 000,00 грн.; 15.09.2008 р. - 40 000,00 грн.; 15.10.2008 р. - 40 000,00 грн.; 14.11.2008 р. - 40 000,00 грн.; 15.12.2008 р. - 40 000,00 грн.; 15.01.2008 р. - 5 714,29 грн.; 13.02.2009 р. - 5 714,29 грн.; 13.03.2009 р. - 5 714,29 грн.; 15.04.2009 р. - 5 714,29 грн.; 15.05.2009 р. - 5 714,29 грн.; 15.06.2009 р. - 5 714,29 грн.; 15.07.2009 р. - 5 714,29 грн.; 14.08.2009 р. - 40 000,00 грн.; 15.09.2009 р. - 40 000,00 грн.; 15.10.2009 р. - 40 000,00 грн.; 13.11.2009 р. - 40 000,00 грн.; 15.12.2009 р. - 40 000,00 грн.; 15.01.2010 р. - 5 714,29 грн.; 15.02.2010 р. - 5 714,29 грн.; 15.03.2010 р. - 5 714,29 грн.; 15.04.2010 р. - 5 714,29 грн.; 14.05.2010 р. - 5 714,29 грн.; 15.06.2010 р. - 5 714,29 грн.; 15.07.2010 р. - 5 714,29 грн.; 13.08.2010 р. - 40 000,00 грн.;15.09.2010 р. - 40 000,00 грн.; 15.10.2010 р. - 40 000,00 грн.; 15.11.2010 р. - 40 000,00 грн.; 15.12.2010 р. - 40 000,00 грн.; 14.01.2011 р. - 5 714,29 грн.; 15.02.2011 р. - 5 714,29 грн.; 15.03.2011 р. - 5 714,29 грн.; 15.04.2011 р. - 5 714,29 грн.; 13.05.2011 р. - 5 714,29 грн.; 15.06.2011 р. - 5 714,29 грн.; 15.07.2011 р. - 5 714,20 грн.

Згідно з п. 5.1 кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути Банку отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитом в повному обсязі, в строки та у порядку, встановлених кредитним договором.

Пунктом 9.2 кредитного договору передбачено, що кредитний договір вступає в дію з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

На виконання умов зазначеного договору, позивач надав відповідачеві кредит в сумі 720000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №221_20 від 23.07.08р. (а.с.27) та встановлено рішенням господарського суду Житомирської області від 01.11.11р. у справі №8/5007/82/11, яке набрало законної сили (а.с.17-21).

Також зазначеним рішенням встановлено, що в порушення умов кредитного договору та графіку повернення кредиту, відповідач свої зобов'язання по сплаті кредиту та процентів за користування кредитом належним чином не виконав.

Відповідно до ч.3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, вищевказаним рішенням суду від 01.11.11р. у справі 8/5007/82/11 з Приватного підприємства "Мебельна фірма "АНТ - Дереволад" стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Відділення "Житомирської регіональної дирекції" ПАТ "ВТБ Банк" 720000,00 грн. заборгованості по кредиту, 490849,28 грн. заборгованості по прострочених відсотках, 16410,68 грн. пені по кредиту, 4879,72 грн. пені по відсотках, 12321,40 грн. витрат по сплаті державного мита та 36,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Однак, станом на день звернення з позовом до суду та на день розгляду справи в суді відповідач свої зобов'язання щодо сплати заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом належним чином не виконав.

Тому, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань, позивач в заяві про зменшення розміру позовних вимог від 12.02.15р. просить суд стягнути з відповідача 125465,81 грн. інфляційних втрат за період з 02.12.2011 р. по 26.11.2014 р., що виникли в результаті порушення строку повернення кредиту, 63912,33 грн. 3% річних за період з 02.12.2011р. по 26.11.2014р., нараховані за порушення строку повернення кредиту, 462180,81 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 02.12.2011р. по 26.11.2014р., 9194,83 грн. пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом за період з 16.05.2014р. по 15.11.2014р., 149593,05 грн. інфляційних втрат за період з 02.12.2011р. по 26.11.2014р., що виникли в результаті порушення строків сплати процентів за користування кредитом та 66935,74 грн. 3% річних за період 02.12.2011р. по 26.11.2014р., нарахованих за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, що разом складає 877282,57 грн.

Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог згідно останньої заяви про зменшення розміру позовних вимог від 12.02.15р., яка надійшла до суду 16.02.15р., з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ця норма кореспондується з приписами частини 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ст. 1056-1 ЦК України).

Пунктом 5.6 кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховану плату за користування кредитом, незалежно від настання строку виконання зобов'язання у випадках порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, в т.ч. несплати процентів за користування кредитом.

Також п. 8.1 вказаного договору передбачено, що у разі прострочення відповідачем зобов'язань з погашення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умов кредитного договору більше 3 банківських днів, відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобов'язань. При цьому якщо термін простроченої заборгованості з погашення кредиту та/або процентів складає менше 3 банківських днів - пеня не нараховується. Якщо прострочена заборгованість становить 4 і більше банківських днів пеня нараховується за весь період з моменту виникнення прострочених зобов'язань.

Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Крім того, згідно з приписами частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Як суд зазначав вище, рішенням господарського суду Житомирської області від 01.11.11р. у справі 8/5007/82/11 з відповідача стягнуто на користь позивача 720000,00 грн. заборгованості по кредиту, 490849,28 грн. заборгованості по прострочених відсотках, 16410,68 грн. пені по кредиту, 4879,72 грн. пені по відсотках, 12321,40 грн. витрат по сплаті державного мита та 36,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Вказане рішення набуло законної сили, проте відповідач обов'язок зі сплати грошової суми, покладений на нього в судовому порядку, належним чином не виконав, що свідчить про прострочення ним виконання свого зобов'язання щодо сплати боргу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

А тому наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін вказаного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Враховуючи те, що чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України.

Така ж правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 23.01.12р. №37/64.

Перевіривши уточнені розрахунки інфляційних, 3-ох% річних, процентів за користування кредитом та пені, суд вважає, що вказані зобов'язання нараховані правильно та відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав, у відзиві на позовну заяву борг частково визнав.

Як суд зазначав вище, 20.01.15р. відповідач подав заяву, в якій просив суд застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову в частині стягнення інфляційних, 3% річних в сумі 325,16 грн., 230,30 грн. і 2603,83 грн. та процентів за користування кредитом в сумі 42963,30 грн., які нараховані за період до 02.12.11р. Крім того, в даній заяві відповідач також просив суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 180178,05 грн. пені у зв'язку з пропуском строків позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення вказаної суми.

Однак, в заяві про зменшення розміру позовних вимог від 12.02.15р. та в уточненому розрахунку позивач погодився з відповідачем щодо пропуску ним строків позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення зазначених в заяві відповідача сум та просив суд стягнути з відповідача заборгованість в межах строків позовної давності, передбачених нормами чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги є обгрунтованими, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи і підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно до обгрунтовано заявлених позовних вимог, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Мебельна фірма "АНТ - Дереволад", 11762, Житомирська область, Новоград-Волинський район с. Ярунь, вул. Леніна, 36-А,

на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", 01001, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка / вул. Пушкінська, 8/26,

- 125465,81 грн. - інфляційних втрат, що виникли в результаті порушення строку повернення кредиту;

- 63912,33 грн. - 3% річних, нарахованих за порушення строку повернення кредиту;

- 462180,81 грн. - заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом;

- 9194,83 грн. - пені за порушення строків сплати процентів;

- 149593,05 грн. - інфляційних втрат, що виникли в результаті порушення строків сплати процентів;

- 66935,74 грн. - 3% річних, нарахованих за порушення строків сплати процентів;

- 17545,65 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання: 23/02/15

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (на вимогу)

3 - відповідачу (рек. з пов. про вручення)