ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.02.15р. Справа № 904/10036/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ АГРАРНИЙ РЕСУРС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Торговий Дім "ДНІПРОВСЬКИЙ"

про стягнення 333 624,86 грн. за договором поставки продукції

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Потапов О.О., довіреність №22/01/2015/7 від 22.01.15р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 593 424,96 грн. за договором поставки продукції, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

02.02.15р. Позивач подав заяву про уточнення та зменшення позовних вимог, у якій вказав, що при розрахунку збитків від інфляції Позивачем допущено помилку, тому їх перераховано і вони становлять 57 040,96 грн., тому розмір позовних вимог зменшився і складає 333 624,86 грн., з яких: 259 800,10 грн. - основного боргу, 16 783,80 грн. - 3 % річних, 57 040,96 грн. - збитків від інфляції.

З метою забезпечення позову, Позивач просив накласти арешт на грошові кошти на поточних рахунках Відповідача, а у разі відсутності, накласти арешт на майно, яке належить Відповідачеві на праві приватної власності. Подана заява мотивована тим, що має місце прострочення оплати товару, Відповідач не реагує на письмові звернення Позивача, тому він вважає, що є очевидна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Також, Позивач просив суд повернути помилково сплачений (п/д № 469 від 12.12.14р. на суму 1 827,00 грн.) та надмірно сплачений судовий збір (п/д № 459 від 12.12.14р. на суму 11 868,71 грн.) на загальну суму 7 023,21 грн.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Розгляд справи відкладався.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.12р. сторонами укладено Договір № 01/02-12 (далі Договір), за яким Постачальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Покупцеві мікродобрива (далі Товар), а Покупець зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити цей товар (п.1.1).

Відповідно до п. 2.1 Договору ціна за одиницю товару та загальна вартість Товару за кожну позицію остаточно встановлюється та відображається у Специфікації на кожну окрему партію товару, яка підписується уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п. 2.2 Договору у Специфікації за кожною окремою позицією асортименту Товару, вказується: найменування Товару, одиниця виміру Товару, кількість Товару по кожній позиції, ціна за одиницю Товару з урахуванням ПДВ у грн., сума за кожною окремою позицією Товару з ПДВ в грн., загальна сума ПДВ по партії Товару в грн., загальна сума партії Товару, що поставляється з урахуванням ПДВ в грн.

У Специфікації № 1 від 01.02.12р. на суму 275 703,10 грн., сторони погодили, що оплата партії Товару здійснюється Покупцем у вигляді 20% до 10.03.12р., 15% до 25.08.12р., 20% до 20.09.12р. та 45% до 15.10.12р. на розрахунковий рахунок Постачальника згідно з виставленим рахунком.

У Специфікації № 2 від 19.09.12р. на суму 19 264,00 грн., сторони погодили, що оплата партії Товару здійснюється Покупцем у вигляді 20% попередньої оплати та 80% до 15.08.13р. на розрахунковий рахунок Постачальника згідно з виставленим рахунком.

Додатковою угодою від 04.12.12р. до Договору внесено зміни до Договору та викладено п. 3 Специфікації № 1 у наступній редакції: Оплата партії Товару за цією специфікацією здійснюється Покупцем не пізніше 20.12.12р. на розрахунковий рахунок Постачальника згідно виставленого рахунку".

За даними Позивача за Договором Відповідачеві поставлено товару на 294 967,10 грн., за який сплачено: 15.05.12р. - 20 167,00 грн. та 19.07.12р. - 15 000,00 грн., а всього 35 167,00 грн. Товар на суму 259 800,10 грн. Відповідачем не оплачено.

На прострочений борг Відповідача - 259 800,10 грн., з посиланням на п. 7.5 Договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України, Позивачем нараховано збитки від інфляції - 57 040,96 грн. та 3 % річних -16 783,80 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за уточненими вимогами.

З метою забезпечення позову, Позивач просив накласти арешт на грошові кошти на поточних рахунках Відповідача, а у разі відсутності коштів, накласти арешт на майно, яке належить Відповідачеві на праві приватної власності.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову (постанова пленуму ВГС України від 26.12.11р. за № 16).

Обґрунтованих причин Позивачем не наведено, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів забезпечення позову Позивачем не надано. За викладених обставин, клопотання Позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі в розмірі 6 672,50 грн. слід покласти на Відповідача.

Абзацом 3 ч. 2 ст. 6 Закону "Про судовий збір" передбачено зменшення розміру судового збору з позовної заяви, поданої після подання заяви про вжиття запобіжних заходів або забезпечення позову, на розмір судового збору, сплаченого за подання заяви про вжиття запобіжних заходів чи заяви про забезпечення позову. Зазначене зменшення розміру судового збору здійснюється і в разі одночасного (в один і той же день) подання до господарського суду позовної заяви і заяви про забезпечення позову, в тому числі при об'єднанні їх в одному документі. Якщо заяву про забезпечення позову подано після подання позовної заяви, то відповідне зменшення суми судового збору не здійснюється (п. 2.5 постанови пленуму ВГС України від 21.02.13р. № 7).

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" судовий збір у розмірі 7 023,21 грн., зайво сплачений відповідно до платіжного доручення № 469 від 12.12.14р. на суму 1 827,00 грн. та № 459 від 12.12.14р. на суму 11 868,71 грн., підлягає поверненню Позивачеві з державного бюджету України.

Відповідно до п. 5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом).

В усіх наведених випадках за необхідності відповідний процесуальний документ виготовляється у двох примірниках (оригіналах), один з яких залишається у матеріалах справи, а інший надсилається особі, яка сплатила судовий збір до державного бюджету України.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Торговий Дім "ДНІПРОВСЬКИЙ" (юридична адреса: 49000, м.Дніпропетровськ, вул. Абхазька, б.6, кв. 40; фактична адреса: 53800, Дніпропетровська область, м. Апостолово, вул. Мічуріна, 2а; код 318 746 74) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ АГРАРНИЙ РЕСУРС" (01114, м.Київ, вул. Автозаводська, 43, код 367 901 54) 259 800,10 грн. - основного боргу, 16 783,80 грн. - 3 % річних, 57 040,96 грн. - збитків від інфляції, 6 672,50 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ АГРАРНИЙ РЕСУРС" (01114, м.Київ, вул. Автозаводська, 43, код 367 901 54) із державного бюджету України зайво сплачений судовий збір у розмірі 7 023,21 грн. (сім тисяч двадцять три грн. 21 коп.), перерахований на підставі платіжного доручення №469 від 12.12.14р. на суму 1 827,00 грн. та № 459 від 12.12.14р. на суму 11 868,71 грн., оригінали яких міститься в матеріалах справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________