Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" лютого 2015 р. Справа № 906/1/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

за учасю секретаря судового засідання: Смиковського В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Дьомкіна О.В. - дов. №3261 від 03.11.14 р., діє до 31.12.15 р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" (м.Житомир)

до Народицької районної державної адміністрації Житомирської області (смт.Народичі)

про стягнення 8765,74 грн.

Позивач Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" Житомирська філія ПАТ "Укртелеком" звернувся до господарського суду з позовом до Народицької районної державної адміністрації Житомирської області про стягнення 8765,74 грн. заборгованості за телекомунікаційні послуги, з яких: 8 134,39 грн. - основний борг, 255,55 грн. - пеня, 85,82 грн. - 3% річних, 286,98 грн. - інфляційні втрати.

В обгрунтування фактичних та правових підстав для подання позову позивач посилався на ст. ст. 11, 16, 22, 525, 526, 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 229, 230 Господарського кодексу України, ст. ст. 33, 36 Закону України "Про телекомунікації", п. 36 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.12 р. №295.

Ухвалою від 06.01.15 р. господарський суд порушив провадження у справі, вжив заходів по підготовці справи до розгляду по суті, передбачених ст.ст. 64-65 ГПК України.

У судовому засіданні 20.01.15 р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові.

Відповідач проти своїм відзивом на позовну заяву №02-33/84 від 15.01.15 р. проти заявленого позову заперечив у повному обсязі, посилаючись на відсутність вини у несплаті заборгованості за надані послуги, справу просив розглядати без участі свого представника.

Ухвалою від 20.01.15 р. суд відклав судове засідання для надання позивачем обґрунтованого розрахунку пені, інфляційних втрат та 3% річних.

В судовому засіданні 17.02.15 р. представник позивача надала обґрунтований розрахунок пені та 3% річних та на їх основі подала заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення 3% річних з простроченої суми. Позов підтримала у повному обсязі в редакції поданої заяви.

Оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, господарський суд створив сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, суд дійшов висновку закінчити з'ясування обставин справи та перевірку їх доказами.

У судовому засіданні представнику позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду про часткове задоволення позову.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши уповноваженого представника позивача,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" (Позивач) уклало з Народицькою районною державною адміністрацією Житомирської області Договір №8/35 від 21.11.2011 р. про надання послуги ADSL- підключення до мережі ІНТЕРНЕТ (надалі за текстом - Договір №8/35), Договір №33 від 20.01.2009 р. про надання послуг електрозв'язку (надалі за текстом - Договір №33 від 20.01.2009) та Договір №33 від 19.05.2014 р. про надання телекомунікаційних послуг (надалі за текстом - Договір №33 від 19.05.2014).

Згідно з умовами Договору №8/35 позивач надавав відповідачу на платній основі послугу ADSL-підключення до мережі ІНТЕРНЕТ, а відповідач брав на себе зобов'язання своєчасно оплачувати отримані послуги відповідно до умов цього Договору.

Згідно умов Договору №33 від 20.01.2009 р. та Договору №33 від 19.05.2014 позивач надає телекомунікаційні та послуги електрозв'язку (надалі за текстом - телекомунікаційні послуги) згідно переліку та в обсягах, передбачених даними договорами, а відповідач сплачує їх вартість в порядку та строки, визначені сторонами у даних договорах.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1 Договору №8/35 позивач зобов'язується надавати протягом строку дії цього договору послуги ADSL-підключення до мережі ІНТЕРНЕТ та здійснювати їх обслуговування. В свою чергу, відповідно до п.п. 3.2.1, 3.2.2 Договору №8/35 відповідач зобов'язаний своєчасно сплачувати надані позивачем послуги в повному обсязі згідно пред'явленого позивачем рахунку чи без нього.

Договором №33 від 20.01.2009 р. та Договором №33 від 19.05.2014 також передбачено обов'язок безперебійного надання позивачем телекомунікаційних послуг відповідачу та обов'язок останнього з їх оплати у повному обсязі відповідно до тарифів позивача та обсягу наданих послуг.

У п.п. 4.2., 4.3. Договору №33 від 20.01.2009 та Договору №33 від 19.05.2014 сторони погодили, що розрахунки за Договором здійснюються у безготівковій формі шляхом здійснення авансових платежів з надсиланням та без надсилання рахунків на оплату.

Пунктом 5.4. Договору №8/35, п. 4.5 Договору №33 від 20.01.2009 та п. 4.16 Договору №33 від 19.05.2014 сторони визначили обов'язок відповідача оплачувати надані послуги щомісяця до 20 числа поточного місяця, на підставі рахунків Позивача, виставлених до 10 числа поточного місяця, що наступає за звітним. У разі неотримання рахунка до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду, або здійснення розрахунків без застосування квитанцій (без надсилання рахунків) відповідач повинен звернутися до служби розрахунків позивача для отримання інформації про належну до сплати суму.

Строк дії Договору №8/35 та Договору №33 від 19.05.2014 - один рік з дня підписання із продовженням на тих самих умовах на кожний наступний рік, у разі якщо жодна із Сторін письмово не повідомила про його припинення за тридцять днів до його закінчення. Щодо Договору №33 від 20.01.2009 - 5 (п'ять) років з моменту його підписання з автоматичною пролонгацією на вищевказаних умовах на 5 років.

У п. 6.12 Договору №8/35 сторони передбачили, що у разі несвоєчасної оплати наданих позивачем послуг відповідач сплачує пеню, яка обчислюється залежно від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожний день прострочення оплати, а також 3% річних та інфляційні втрати за прострочення виконання грошових зобов'язань.

Окрім того, пунктом 5.8 Договору №33 від 20.01.2009 та пунктом 5.2. Договору №33 від 19.05.2014 сторони також передбачили відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату наданих позивачем послуг у вигляді нарахування пені.

Позивач свої зобов'язання, зазначені в умовах Договорів, виконував своєчасно та належним чином.

Відповідач не виконав покладені на нього зобов'язання щодо сплати рахунків, чим порушив умови Договорів.

На момент звернення з позовом до господарського суду відповідач не здійснив оплату по основному боргу в розмірі 8 134,39 грн.

Окрім вимоги про стягнення основного боргу, позивач вимагав застосування правових наслідків порушення грошового зобов'язання шляхом стягнення пені в сумі 255,55 грн., інфляційних нарахувань в сумі 286,98 грн., 3% річних в сумі 85,82 грн.

Заявою від 17.02.15 р. позивач зменшив розмір позовних вимог в частині стягнення 3% річних до 83,23 грн. Таким чином на дату прийняття рішення у справі сума позовних вимог становить 8 763,15 грн., з яких: 8 134,39 грн. - основний борг, 255,55 грн. - пеня, 286,98 грн. - інфляційні нарахування, 83,23 - 3% річних.

Відповідач у своєму відзиві проти позовних вимог позивача заперечив і просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на п. 8.1 Договору №8/35 (дія обставин непереборної сили) та ст.ст. 614, 617 Цивільного кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності за правилами ст. 43 ГПК України, господарський суд прийшов до висновку частково задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що Договір №8/35 від 21.11.2011 р. про надання послуги ADSL- підключення до мережі ІНТЕРНЕТ, Договір №33 від 20.01.2009 р. про надання послуг електрозв'язку та Договір №33 від 19.05.2014 р. про надання телекомунікаційних послуг укладені між позивачем та відповідачем за своєю правовою природою є Договорами про надання послуг, які регулюються главою 63 ЦК України.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1 Закону України "Про телекомунікації" (далі - Закон) визначено, що абонент - споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі.

Телекомунікаційна послуга (послуга) - продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій.

Споживач телекомунікаційних послуг (споживач) - юридична або фізична особа, яка потребує, замовляє та/або отримує телекомунікаційні послуги для власних потреб.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону, споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, в тому числі, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

За п. 36 Правил споживач зобов'язаний, в тому числі, виконувати умови договору та своєчасно оплачувати отримані послуги.

Факт надання відповідачу телекомунікаційних послуг на загальну суму 8 134,39 грн. підтверджується долученими до матеріалів справи копією витягу з журналу надіслання відповідачу рахунків на оплату за 2014 рік (а.с. 118-123) та рахунками-актами за телекомунікаційні послуги за лютий-листопад 2014 року (а.с. 9-11, 13-16, 124-132), тому суд задовольняє дану позовну вимогу у повному обсязі.

Щодо стягнення інфляційних нарахувань в сумі 286,98 грн. та 3% річних в сумі 83,23 грн.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Належне виконання зобов'язання - це виконання зобов'язання, обумовленого, насамперед, в договорі чи акті цивільного законодавства способом, предметом, у встановлений строк та в певному місці, належній особі та належною особі.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 83,23 грн. 3% річних з простроченої суми та 286,98 грн. - інфляційних втрат, які суд визнає обґрунтовано нарахованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно позовної вимоги про стягнення пені в сумі 255,55 грн., заявленої на підставі п. 6.12 Договору №8/35 від 21.11.2011 р. та п. 5.2 Договору №33 від 20.01.2009 р. та Договору №33 від 19.05.2014 р.

Згідно ст. 1 ЦК України однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади.

За загальним правилом зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України), а відсутність у боржника, в тому числі, органу державної влади, необхідних коштів для виконання зобов'язання, не звільняє останнього від відповідальності за його порушення (ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України, постанова Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі № 11/446, рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р.).

Так, за правилом ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, зокрема, пені (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Разом з тим, ст. 614 ЦК України розглядає таку окрему підставу (умову) відповідальності за порушення зобов'язання, в тому числі, грошового, як вина (умисел або необережність).

Вина у формі необережності буде мати місце за відсутності у особи наміру не виконати або неналежно виконати зобов'язання.

Так, за правилом ч. 1 ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа.

Аналіз положень ст. 614 ЦК України дає підстави для висновку про те, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, ЦК України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини, зокрема, у формі необережності.

Боржник звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у формі необережності у порушенні зобов'язання (Постанова ВСУ від 14.11.12 р. у цивільній справі № 6-122цс12, № в реєстрі судових рішень 27760586, постанова ВСУ від 13.02.2013 р. у цивільній справі № 6-170цс12, № в реєстрі судових рішень 29620574).

Аналізуючи надані сторонами докази, суд вважає, що відповідач довів, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язань за договором. Тим самим, спростовував презумпцію своєї вини у його невиконанні. Відсутність вини спростовує підставу для застосування такого правового наслідку порушення зобов'язання, як сплату пені. Тому у стягненні останньої в сумі 255,55 грн. суд відмовляє.

Відповідно до ч.5 ст. 49 ГПК України судовий збір розподіляється між сторонами спору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4-3,4-7,33,43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Народицької районної державної адміністрації Житомирської області (11401, Житомирська область, смт. Народичі, вул. 1 Травня, 15, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01030, м. Київ, бульвар Шевченка, 18, ) в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" (10014, м. Житомир, вул. Київська, 20, , р/р 9 в Житомирській ОД Райффайзенбанк "Аваль", МФО 380805):

- 8 134,39 грн. основного боргу;

- 83,23 грн. 3% річних;

- 286,98 грн. інфляційних втрат;

- 1 773,09 грн. судового збору.

Видати наказ.

3. У стягненні 258,55 грн. пені відмовити.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.02.2015 року.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу(простою)

3 - відповідачу (рек. з пов.)