РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015Справа №910/27411/14

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ»
доПублічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО»
про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 17 377,71 грн.
Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

від позивача -не з'явилися
від відповідача -Дуля Ю.В. дов. №158-1-4/37-Ю від 22.12.2014р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 17 377,71 грн., крім того просили судові витрати у розмірі 1 827,00 грн. також покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №0294823 від 05.05.2011, укладеного між позивачем і страхувальником. Позивачем на підставі вказаного Договору було виплачено страхове відшкодування в сумі 24 859,21 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2014 порушено провадження у справі №910/27411/14 та призначено розгляд вказаної справи на 26.01.2015.

16.01.2015 на адресу Господарського суду міста Києва від дирекції Моторного (транспортного) бюро України надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №910/27411/14 від 12.12.2014.

22.01.2015 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №910/27411/14 від 12.12.2014.

26.01.2015 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив з додатками без номеру без дати на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог у зв'язку із наявністю зарахування зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2015 розгляд справи №910/27411/14 відкладався на 09.02.2015 відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

02.02.2015 на адресу Госпордарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про припинення провадження у справі, відповідно до якої він просив припинити провадження у справі №910/27411/14 у зв'язку з укладенням договору про зарахування зустрічних однорідних вимог, стягнути з відповідача сплачений судовий збір та проводити судове засідання без участі представника

Представники позивача у судове засідання 09.02.2015 не з'явився, вимог ухвали суду не виконали, проте в матеріалах наявне клопотання про розгляд справи без участі представника

Представник відповідача у судове засідання 09.02.2015 з'явився, надав пояснення по суті справи, відповідно до яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у відзиві.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі №910/27411/14.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 09.02.2015 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

05.05.2011 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (далі - Позивач, Страховик) та п. Березовою Тетяною Адамівною (далі - Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №0294823 (далі - Договір), відповідно якого Страховик застрахував майнові інтереси, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Chery» (далі - застрахований ТЗ), державний реєстраційний номер AA9340HC.

09.09.2013 по просп. Ватутіна у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ, під керуванням п. Березового Степана Миколайовича та транспортного засобу «Chevrolet», державний реєстраційний номер AA0825MM, під керуванням п. Польгуєва Олега Вікторовича.

Факт ДТП підтверджується розширеною довідкою про ДТП №9264773, наданої ВДАІ Деснянського РВ у місті Києві (засвідчена копія наявна в матеріалах справи).

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 21.10.2013 у справі №754/17125/13-п встановлено, що ДТП трапилося внаслідок порушень Правил дорожнього руху України водієм п. Польгуєвим Олегом Вікторовичем, у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності, на підставі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом накладення штрафу в сумі 340,00 грн.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з рахунком №АПС-06487 від 24.09.2013, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто-Планета Україна», вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ в рехульті його пошкодження при ДТП складає 26 407,26 грн. з урахуванням ПДВ.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України «Про страхування» Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а Страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Позивач на підставі Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №0294823 від 05.05.2011, заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 09.09.2013, заяви щодо напряму виплати та/або доплати страхового відшкодування від 09.09.2013, страхового акту №3389.206.13.01.01 від 18.10.2013, розрахунку страхового відшкодування від 18.10.2013 здійснив на користь ТОВ «Авто-Планета Україна» перерахування коштів для здійснення ремонту в сумі 24 859,21 грн. що підтверджується платіжним дорученням №22591 від 30.10.2013 (засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи).

За правилами, встановленими ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, Позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги від Відповідача страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.

Згідно витягу з бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, станом на момент виникнення ДТП, цивільно-правова відповідальність за заподіяння шкоди транспортним засобом «Chevrolet», державний реєстраційний номер AA0825MM, застрахована Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», що підтверджується Полісом серії АС №5310426 (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, - 50000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.).

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що на момент скоєння ДТП транспортним засобом «Chevrolet», державний реєстраційний номер AA0825MM, керував п. Польгуїв Олег Вікторович.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Звідси, матеріально-правова підстава для цивільно-правової відповідальності настала.

Судом встановлено, що до Позивача перейшли всі права потерпілого згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, а тому, оскільки правовідносини між потерпілим та Страховиком за полісом АС №5310426 (відповідач) регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», заміна кредитора в зобов'язанні не змінює їх суті та норми, якою вони регулюються.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом враховано умови полісу добровільного страхування серії АС №5310426, відповідно до якого встановлено франшизу у розмірі 510,00 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Таким чином, Позивач набув право на відшкодування суми страхового відшкодування у розмірі 24 859,21 грн. (24 859,21 грн. - 0,00 грн.).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі страхового відшкодування, яка має право на отримання такого відшкодування, становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Відповідачем подану до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказував, що між учасниками провадження 20.03.2014 укладено договір №152/24/3033 про зарахування зустрічних однорідних вимог. Відповідно до Додатку №2 до вищевказаного договору по страховій події, яка є предметом спору у справі №910/27411/14, сторони здійснили зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 21 494,64 грн., яка є більшої від суми, про відшкодування якої звертається Позивач до суду.

Стосовно аргументів Відповідача щодо укладеного договору №152/24/3033 від 20.03.2014 про зарахування зустрічних однорідних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Згідно з Додатком №2 до вищевказаного договору сторони узгодили суму зобов'язання відповідно до ДТП, яке сталося з вини п. Польгуїва Олега Вікторовича, у розмірі 21 494,64 грн. Указане зобов'язання було припиненим на підставі ст. 601 ЦК України та укладеного між сторонами договору про зарахування зустрічних однорідних вимог №152/24/3033 від 20.03.2014, про що вказує і сам Позивач у своїй заяві без номеру без дати про припинення проваждення у справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що станом на дату звернення Позивача до суду зобов'язання Відповідача з приводу сплати 21 494,64 грн. було припиненим.

Щодо заяви Позивача про припинення провадження у справі суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами відсутній предмет спору. При цьому, судом враховано п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011, що припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд припиняє провадження у справі, у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами, у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Звідси, суд відхиляє клопотання Позивача про припинення провадження у справі, оскільки станом на дату звернення Позивача до суду зобов'язання Відповідача було припиненим, про що вказує і сам Позивач у власній заяві про припинення провадження у справі.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати, пов'язані з розглядом справи, у якому відмовлено у задоволенні позовних вимог, покладаються на Позивача.

За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 49, 82-85,Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

3. Дата складання повного тексту рішення 16.02.2015.

Суддя Яковенко А.В.