У Х В А Л А

18.02.2015Справа № 910/4102/14

За скаргоюІнституту механіки ім. С.П.Тимошенка Національної академії наук України
на бездіяльністьВідділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві
у справі № 910/4102/14
за позовомІнституту механіки ім. С.П.Тимошенка Національної академії наук України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Книги України ЛТД"
про стягнення 48852,84 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача (скаржника) Гладиліна О.В. - представник
від відповідача (боржника) не з'явились
від ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2014 у справі № 910/4102/14 позов Інституту механіки ім. С.П.Тимошенка Національної академії наук України задоволено повністю, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 44034,28 грн, пеню у розмірі 2257,37 грн, штраф у розмірі 1850,68 грн, інфляційні втрати у розмірі 195,79 грн, 3 % річних у розмірі 514,72 грн та судовий збір у розмірі 3045,00 грн, а також виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Книги України ЛТД" з приміщень кімнат № 320, 309а, 309б, 002, складу № 5 за адресою: м. Київ, вул. Желябова, 2.

03.06.2014 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

21.01.2015 до Господарського суду міста Києва від Інститу механіки ім. С.П.Тимошенка Національної академії наук України надійшла скарга на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, в якій скаржник просить визнати бездіяльність відділу Державної виконавчої служби щодо примусового виселення боржника незаконною (протиправною) та зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві здійснити виконавчі дії на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/4102/14 щодо примусового виселення боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2015 призначено судове засідання з розгляду скарги на 18.02.2015.

Представники боржника (відповідача) та Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання 18.02.2015 не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, письмових пояснень щодо поданої скарги не надали.

Боржник та Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Скарга мотивована тим, що 18.06.2014 Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження з виконання наказів у справі № 910/4102/14. Однак, станом на даний рішення суду не виконано та боржника не виселено. Скаржник також зазначає, що він є державною установою та вимушений сплачувати за боржника комунальні та інші платежі, а також не має можливості користуватися та розпоряджатися належним йому нерухомим майном, оскільки боржник продовжує займати приміщення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В:

18.06.2014 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №43735543 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/4102/14 від 03.06.2014 про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "Книги України ЛТД" з приміщень кімнат № 320, 309а, 309б, 002, складу № 5 за адресою: м.Київ, вул. Желябова, 2.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Вказаною постановою надано боржнику 15-денний строк для самостійного виконання рішення суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Порядок виконання рішення про виселення боржника визначений статтею 78 Закону України "Про виконавче провадження", положеннями якої встановлено наступне.

Державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

У відповідності з ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, в порушення вищезазначених норм виконавче провадження з виконання рішення суду у справі № 910/4102/14 про виселення боржника триває більше семи місяців і станом на даний час рішення суду не виконано, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві не вчинено всіх виконавчих дій передбачених Законом України "Про виконавче провадження" щодо виконання рішення суду та виселення боржника.

Іншого Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Крім того, судом також враховано, що постановою в.о. начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 27.11.2014 визнано дії старшого державного виконавця Мороз Л.Є. з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/4102/14 від 03.06.2014 про виселення такими, що вчинені з порушенням вимог ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Згідно зі ст. 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами скаржника про бездіяльність державного виконавця щодо виконання рішення суду про виселення боржника.

Як зазначено в п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З урахуванням наведеного, суд визнає доводи скаржника правомірними, а скарга Інституту механіки ім. С.П.Тимошенка Національної академії наук України в частині вимог про визнання бездіяльності відділу Державної виконавчої служби щодо примусового виселення боржника незаконною підлягає задоволенню.

Згідно положень пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.2003 у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Скарга в частині вимог про зобов'язання Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві здійснити виконавчі дії на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/4102/14 щодо примусового виселення боржника задоволенню не підлягає, оскільки вчинення державним виконавцем таких дій є його обов'язком відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Інституту механіки ім. С.П.Тимошенка Національної академії наук України на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві задовольнити частково.

2. Визнати незаконною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/4102/14 від 03.06.2014 про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "Книги України ЛТД" з приміщень кімнат № 320, 309а, 309б, 002, складу №5 за адресою: м.Київ, вул. Желябова, 2.

3. В іншій частині скаргу Інституту механіки ім. С.П.Тимошенка Національної академії наук України на бездіяльність державного виконавця відхилити.

Суддя Ю.М. Смирнова