ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 р. Справа № 923/1933/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Остапенко Т.А. при секретарі Івлевій В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства "Спеціалізована монтажно-налагоджувальна фірма "Газкотломонтажналадка", місцезнаходження: 73000, м. Херсон, 49 Гвардійської дивізії, б. 2, к. 4, кв. 130; ідентифікаційний код 32266930

до: Комунального підприємства "Бериславтеплокомуненерго", місцезнаходження: 74300, Херсонська область, Бериславський район, м. Берислав, вул. Луначарського, 9; ідентифікаційний код 21306772

про стягнення 19648,96 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Кононова Ю.В. дов. б/н від 12.11.2014 року

від відповідача - не прибув

Приватне підприємство "Спеціалізована монтажно-налагоджувальна фірма "Газкотломонтажналадка", м. Херсон (далі-позивач, підрядник) звернувся з позовом до комунального підприємства "Бериславтеплокомуненерго", Херсонська область, Бериславський район, м. Берислав (далі-відповідач, замовник) про стягнення 19648,96 грн. за договором підряду від 09.01.2013 року № 1 на виконання робіт з поточного ремонту котла № 2 рег. № 0309 марки КБН-Гн-3,15М в котельній № 4 м. Берислав (монтаж обмуровки та автоматики), пускно-налагоджувальні, режимно-налагоджувальні та еколого-теплотехнічні випробування, налагоджування КІП та А котла № 2 рег. № 0309 марки КБН-Гн-3,15М в котельній № 4 м. Берислав.

Крім суми основної заборгованості в розмірі 15542 грн. позивачем заявлено до стягнення 890,36 грн. 3% річних, 3216,60 грн. інфляційних втрат.

Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтовуючи їх порушенням відповідачем ст. 193 ГК України, ст. 526, 625, 837, 853, 882 ЦК України, договірних зобов'язань.

Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, не скористався наданими йому ст.ст. 22, 59 ГПК України процесуальними правами щодо надання доказів, які б підтвердили його доводи та заперечення.

Рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу ухвали про порушення провадження знаходиться в матеріалах справи (а.с. 39). Ухвала суду від 12.02.2015 р. направлялась на адресу відповідача зазначену в матеріалах справи.

За таких підстав, відповідно до статті 75 ГПК України, справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними в ній доказами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Справу розглянуто в судових засіданнях 22.01.2015 р. та 12.02.2015 р.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідно до розділу V ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі.

Господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Питання про належність доказів вирішується судом. Належними визнаються докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування. Письмовими доказами, в розумінні статті 36 ГПК України, є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору і повинні містити відомості, що мають значення для справи та виконані у формі, який дає змогу встановити достовірність документу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для прийняття рішення. В судовому засіданні після закінчення розгляду справи оголошено вступну та резолютивну частини рішення з роз'ясненням процедури оскарження рішення та набрання ним законної сили, повідомлено про дату підготовки повного рішення.

Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

09.01.2013 року приватне підприємство "Спеціалізована монтажно-налагоджувальна фірма "Газкотломонтажналадка" (позивач) уклав з комунальним підприємством "Бериславтеплокомуненерго" (відповідач) договір підряду № 1 на виконання робіт з поточного ремонту котла № 2 рег. № 0309 марки КБН-Гн-3,15М в котельній № 4 м. Берислав (монтаж обмуровки та автоматики), пускно-налагоджувальні, режимно-налагоджувальні та еколого-теплотехнічні випробування, налагоджування КІП та А котла № 2 рег. № 0309 марки КБН-Гн-3,15М в котельній № 4 м. Берислав.

Відповідно до розділу 6 Договору замовник зобов'язується прийняти роботу згідно акту виконаних робіт, оплатити виконані роботи відповідно до договору, а підрядник зобов'язується виконати, передбачені договірною ціною роботи у відповідності до затвердженої проектної документації, почати та закінчити роботи відповідно до строків договору, надати закінчений об'єм робіт замовнику.

Вартість поточного ремонту котла № 2 рег. № 0309 марки КБН-Гн-3,15М в котельній № 4 м. Берислав відповідно до договірної ціни, яка є невід'ємною частиною договору, складає 15542 грн. (а.с. 24).

В розділі 7 Договору сторони передбачили відповідальність за порушення договірних зобов'язань.

Строк дії договору встановлений п. 3.1., згідно з яким, договір вступає в силу з моменту підписання. Підрядник зобов'язаний виконати роботи на протязі 3-х місяців.

На виконання договірних зобов'язань позивач виконав в узгоджені строки та належним чином роботи з поточного ремонту котла № 2 рег. № 0309 марки КБН-Гн-3,15М в котельній № 4 м. Берислав (монтаж обмуровки та автоматики), що підтверджується актом приймання виконаних робіт від 14 січня 2013 р., який підписано замовником без заперечень (а.с. 26-38).

Однак, всупереч договірним зобов'язанням, відповідач за проведені роботи не розрахувався.

25.11.2014 року позивачем на адресу відповідача надіслана претензія з вимогою оплатити виконані роботи з поточного ремонту котла № 2 рег. № 0309 марки КБН-Гн-3,15М в котельній № 4 м. Берислав (монтаж обмуровки та автоматики), пускно-налагоджувальні, режимно-налагоджувальні та еколого-теплотехнічні випробування, налаго0джування КІП та А котла № 2 рег. № 0309 марки КБН-Гн-3,15М в котельній № 4 м. Берислав. Претензія залишена замовником без відповіді (а.с. 29-30).

На момент звернення позивача до суду заборгованість відповідача за виконані роботи з поточного ремонту котла № 2 рег. № 0309 марки КБН-Гн-3,15М в котельній № 4 м. Берислав складає 15542 грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт за січень 2013 р. (а.с. 25).

Позовні вимоги про стягнення з комунального підприємства "Бериславтеплокомуненерго" за договором підряду № 1 від 09.01.2013 року суми основної заборгованості в розмірі 15542 грн., 890,36 грн. 3% річних, 3216,60 грн. інфляційних втрат стали предметом судового розгляду у даній справі.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в статті 526 Цивільного кодексу України.

За ч. 1 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Між сторонами склались правовідносини підряду, які врегульовано параграфом 4 глави 61 ЦК України.

За визначенням частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843). Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846). Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Проте, відповідачем зобов'язання щодо оплати поточного ремонту котла № 2 рег. № 0309 марки КБН-Гн-3,15М в котельній № 4 м. Берислав не виконані, сума простроченої заборгованості за договором №1 від 09.01.2013 року складає 15542 грн.

Таким чином, аналіз зазначених норм права та фактичних обставин справи свідчить про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 15542 грн. є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов'язання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов'язання.

Інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі і за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі N 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі N 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі N 6-42цс11).

Невиконання відповідачем грошового зобов'язання на момент звернення до суду підтверджено матеріалами справи, а відтак, вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням інфляційного збільшення боргу та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання є правомірними та обґрунтованими. Перевіривши розрахунок сум втрат від інфляції та 3% річних, наведений позивачем, враховуючи періоди оплати та виникнення заборгованості, узгоджені сторонами в договорі, суд задовольняє їх в сумі 890,36 грн. 3% річних, 3216,60 грн. інфляційних втрат.

На підставі ст. 49 ГПК України, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в сумі 1827 грн. відшкодовуються йому за рахунок відповідача, з вини якого спір доведено до врегулювання в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з комунального підприємства "Бериславтеплокомуненерго", (місцезнаходження: 74300, Херсонська область, Бериславський район, м. Берислав, вул. Луначарського, 9; ідентифікаційний код 21306772) на користь Приватного підприємства "Спеціалізована монтажно-налагоджувальна фірма "Газкотломонтажналадка", (місцезнаходження: 73000, м. Херсон, 49 Гвардійської дивізії, б. 2, к. 4, кв. 130; ідентифікаційний код 32266930, р/р 1, ПАТ "МАРФІН БАНК", м. Іллічівськ, МФО 328168) 15542 грн. боргу, 890,36 грн. 3% річних, 3216,60 грн. інфляційних втрат та 1827 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.02.2015 р.

Суддя Т.А. Остапенко