ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р. Справа № 911/335/15

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «УкрОпт «Мастер-енерго», Київська обл., м. Ірпінь, смт Коцюбинське

про стягнення 35239,30 грн.

за участю представників:

від позивача: Іванкіна Ю.Б. (дов. № 14-91 від 18.04.2014 р.);

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «УкрОпт «Мастер-енерго» (далі - відповідач) про стягнення 35239,30 грн., з яких 18241,30 грн. 3% річних та 16998,00 грн. інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 14/2305/11 від 30.09.2011 р. купівлі-продажу природного газу в частині своєчасної оплати отриманого природного газу. В зв'язку з простроченням оплати відповідачем отриманого в жовтні-грудні 2012 р. природного газу позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано відповідачу 18241,30 грн. 3% річних та 16998,00 грн. інфляційних втрат.

Представник позивача в судовому засіданні 17.02.2015 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 17.02.2015 р. не з'явився, хоча про час і місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 46745815. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

30.09.2011 р. між публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «УкрОпт «Мастер-енерго» (покупець) було укладено договір № 14/2305/11 купівлі-продажу природного газу (договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у IV кварталі 2011 р. та у 2012 р. імпортований природний газ для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати газ на умовах договору.

Відповідно до п. 1.2. договору газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями.

Згідно з п. 2.1. договору продавець передає покупцеві з 01.10.2011 р. по 31.12.2012 р. газ в обсязі до 3570 тис.куб.м., у тому числі по місяцях кварталів (тис.куб.м.): у 2011 р. - ІV кв. - 1020 (жовтень - 250, листопад - 300, грудень - 470); у 2012 р. - І кв. - 1380 (січень - 550, лютий - 450, березень - 380); ІІ кв. - 150 (квітень - 150); ІV кв. - 1020 (жовтень - 250, листопад - 300, грудень - 470).

Обсяги газу, що планується передати за договором, можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку. Допускається відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі ± 5% (плюс/мінус п'ять відсотків) від узгодженого сторонами згідно з п. 2.1. договору планового обсягу продажу газу без коригування планового обсягу (підпункти 2.1.1., 2.1.2. пункту 2.1. договору).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з п. 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на природний газ для теплопостачальних підприємств та послуги з його транспортування установлюються Національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ).

Пунктом 5.2. договору передбачено, що всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ - 1309,20 грн.

У разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або тарифів на транспортування, розподіл і постачання сторони вносять зміни до п. 5.2. договору з дати набрання чинності встановленої НКРЕ ціни та тарифів (п. 5.3. договору).

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п. 6.3. договору за наявності заборгованості у покупця за договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

11.10.2011 р. сторонами було підписано додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої викладено пункт 5.2. статті 5 «Ціна газу» з 11.10.2011 р. у новій редакції.

01.08.2012 р. сторонами підписано додаткову угоду № 2 до договору, відповідно до якої викладено пункт 2.1. статті 2 «Кількість та якість газу» та з 01.07.2012 р. пункт 5.2. статті 5 «Ціна газу» у новій редакції.

На виконання умов договору в жовтні-листопаді 2012 р. позивач передав, а відповідач прийняв 833,369 тис. куб. м. природного газу на загальну суму 1091046,69 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 27.11.2012 р. за жовтень 2012 р. на суму 175042,66 грн., від 30.11.2012 р. за листопад 2012 р. на суму 353952,68 грн. та від 31.12.2012 р. за грудень 2012 р. на суму 562051,35 грн.

Відповідач за отриманий природний газ у сумі 1091046,69 грн. розрахувався повністю, проте з порушенням встановленого п. 6.1. договору строку, що підтверджується довідкою позивача про операції по підприємству «УкрОпт «Мастер-енерго» з 01.09.2011 р. по 30.11.2014 р., з якої вбачається, що заборгованість відповідача за поставлений в жовтні 2012 р. природний газ була погашена 27.12.2012 р. (сплачено 175042,66 грн.), за поставлений в листопаді 2012 р. природний газ - 27.12.2012 р. (сплачено 353952,68 грн.) та за поставлений в грудні 2012 р. природний газ - 01.04.2013 р. та 01.04.2014 р. (сплачено 108700,00 грн. та 453351,35 грн. відповідно).

Враховуючи викладене, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 16998,00 грн. інфляційних втрат та 18241,30 грн. 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість відповідача по кожному платежу з урахуванням часткових проплат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 16998,00 грн. інфляційних втрат, що нараховані за період листопад-грудень 2012 р. на прострочену заборгованість відповідача за жовтень 2012 р., за період листопад-грудень 2012 р. на прострочену заборгованість відповідача за листопад 2012 р. та за період січень 2013 р. - березень 2014 р. на прострочену заборгованість відповідача за грудень 2012 р.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Враховуючи викладене, позивачем неправомірно нараховано інфляційні втрати за період листопад-грудень 2012 р. на прострочену заборгованість відповідача за жовтень 2012 р., за період листопад-грудень 2012 р. на прострочену заборгованість відповідача за листопад 2012 р. та за січень 2013 р. на прострочену заборгованість відповідача за грудень 2012 р., оскільки заборгованість відповідача у вказаних періодах нарахування існувала менше місяця.

Таким чином, відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом за лютий-березень 2013 р. на заборгованість відповідача за грудень 2012 р. у сумі 562051,35 грн. та за квітень 2013 р. - березень 2014 р. на заборгованість відповідача за грудень 2012 р. у сумі 453351,35 грн., інфляційні втрати становлять 14973,20 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 18241,30 грн. 3% річних за прострочення оплати отриманого в жовтні-грудні 2012 р. природного газу, нарахованих за загальний період з 14.11.2012 р. по 01.04.2014 р. включно на прострочену заборгованість відповідача по кожному акту приймання-передачі природного газу з урахуванням здійснених відповідачем проплат.

Відповідно до п. 1.9. постанови № 14 від 17.12.2013 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період прострочення, а тому позивачем невірно нараховано 3% річних по 27.12.2012 р. включно на прострочену заборгованість за жовтень 2012 р., по 27.12.2012 р. включно на прострочену заборгованість за листопад 2012 р. та по 01.04.2014 р. включно на прострочену заборгованість за грудень 2012 р., оскільки заборгованість відповідача за жовтень та листопад 2012 р. була погашена 27.12.2012 р., а за грудень 2012 р. - 01.04.2014 р. Зазначене також стосується визначення позивачем періодів нарахувань 3% річних на заборгованості, що були погашені відповідачем декількома платежами.

Таким чином, відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом на прострочену заборгованість відповідача за жовтень-грудень 2012 р. з урахуванням зазначених позивачем дат початку періодів прострочення по встановлені судом вірні дати закінчення періодів прострочення та з урахуванням часткових проплат, сума 3% річних становить 18154,47 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до статті 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 34, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «УкрОпт «Мастер-енерго» (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт Коцюбинське, вул. Доківська, 14, код 33482826) на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Богдана Хмельницького, 6, код 20077720) 14973,20 грн. (чотирнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят три грн. 20 коп.) інфляційних втрат, 18154,47 грн. (вісімнадцять тисяч сто п'ятдесят чотири грн. 47 коп.) 3% річних та 1717,52 грн. (одну тисячу сімсот сімнадцять грн. 52 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.О. Рябцева

Рішення підписано 18.02.2015 р.