КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р. Справа№ 911/3948/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Авдеєва П.В.

За участю представників:

від прокуратури: не з'явився

від позивача: Омельченко Л.В. - за дов.

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіон-3»

на рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2014

у справі № 911/3948/14 (суддя Лопатін А.В.)

за позовом Прокурора Макарівського району Київської області в інтересах держави в особі Макарівської селищної ради Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіон-3»

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Макарівського району Київської області (далі, прокурор) в інтересах держави в особі Макарівської селищної ради Київської області (далі, позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіон-3» (далі, відповідач) про внесення змін до пунктів 1.6., 2.3. Договору оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дарнопих Т.М., який зареєстровано у реєстрі 01.02.2006 за № 532.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням сесії Макарівської селищної ради від 18.06.2010 № 882-52-V затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель смт. Макарів, яка згідно витягу з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки становить 269 365,00 грн.

Крім того, рішенням сесії Макарівської селищної ради від 22.04.2010 за № 855-50-V встановлені ставки орендної плати на землі Макарівської селищної ради, згідно якого для земель комерційного призначення ставка орендної плати встановлена в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земель.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.11.2014 позовні вимоги прокурора задоволено у повному обсязі.

Внесено зміни до пункту 1.6. договору оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дарнопих Т.М., який зареєстровано у реєстрі 01.02.2006 за № 532 та викладено його у наступній редакції:

«Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 269365 грн. (двісті шістдесят дев'ять тисяч триста шістдесят п'ять)».

Внесено зміни до пункту 2.3. договору оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дарнопих Т.М., який зареєстровано у реєстрі 01.02.2006 за № 532 та викладено його у наступній редакції:

«Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 32 323, 80 грн. в рік (без врахування ПДВ) на поточний рахунок орендодавця. Сплата орендної плати провадиться орендарем за базовий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на спеціальний рахунок. Розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках і з моменту:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- підвищення цін, тарифів тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря;

- у разі невиконання орендодавцем обов'язку повідомити орендареві про права третіх осіб на орендовану земельну ділянку;

- збільшення розміру нормативної грошової оцінки та ставки земельного податку;

- в інших випадках, передбачених законодавчими актами України.

При сталих соціально-економічних і політичних умовах господарювання необхідність умови корегування розмірів орендної плати сторонами розглядається один раз у 2 роки. Про зміну умов орендної плати сторонами складається додаткова угода сторін».

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіон-3» в доход Державного бюджету України 1 218, 00 грн. судового збору. Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тіон-3» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати повністю рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2014 у справі № 911/3948/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що господарським судом було проігноровано порядок зміни та розірвання господарських договорів, передбачений статтею 188 Господарського кодексу України. У матеріалах справи відсутні будь-які докази надсилання, вручення відповідачу пропозиції про внесення змін до договору.

Також, апелянт наголосив на тому, що рішення Макарівської селищної ради від 18.06.2010 № 882-52-V не було опубліковане у передбаченому Законом України «Про місцеве самоврядування» порядку.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу відповідача у справі було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2014 апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 22.01.2015.

21.01.2015 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

21.01.2015 відповідач подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про перенесення судового засідання, у зв'язку з неможливістю забезпечити явку його представника у судове засідання.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 клопотання представника відповідача про перенесення судового засідання задоволено, розгляд справи відкладено на 10.02.2015.

10.02.2015 представник прокуратури подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив залишити рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2014 у справі № 911/3948/14 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіон-3» - без задоволення.

У судове засідання, призначене на 10.02.2015, представник прокуратури не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні 10.02.2015 представник позивача подав клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2015 продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено на 24.02.2015.

23.02.2015 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду доповнення по справі про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, у яких наголосив на тому, що інформація про опублікування рішення селищної ради відсутня, що свідчить про порушення Закону України «Про місцеве самоврядування».

Представник позивача 24.02.2015 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду письмові пояснення, у яких зазначив, що застосування нормативної грошової оцінки, технічна документація з якої була затверджена рішенням Макарівської селищної ради п'ятого скликання за № 882-52-V від 18.06.2010, є правомірною.

У зв'язку із перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 вирішено здійснити розгляд справи № 911/3948/14 у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Авдеєв П.В.

Представники прокуратури та відповідача у судове засідання, призначене на 24.02.2015, не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення прокуратури та відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштових відправлень та розписка з повідомленням про судове засідання, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників прокуратури та відповідача.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як підтверджується матеріалами справи, 01.02.2006 між Макарівською селищною радою Київської області (орендодавець) та ТОВ «Тіон-3» (орендар) було укладено Договір оренди земельної ділянки (далі, Договір) (том 1, а.с. 9-13), за умовами якого орендодавець передає, а орендар одержує в стокове платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 0,1109 га, що знаходиться межах селища Макарів, вулиця Фрунзе (територія Макарівської селищної ради Київської області) за рахунок земель загального користування Макарівської селищної ради. Забудови на земельній ділянці відсутні.

Згідно пункту 1.3. Договору земельна ділянка, яка надається орендареві, відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі віднесена до земель, які використовуються в комерційних цілях, код 42.

Як вбачається зі змісту пункту 1.5. Договору ділянка, яка надається оренду, межує згідно кадастрового плану:

- Від А до Б - землі Макарівської селищної ради; від Б до В - землі Макарівської селищної ради; від В до А - землі загального користування (проїзд).

- Присвоєно кадастровий код - :01:028:0007.

Пунктом 1.6. Договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 27 158 (двадцять сім тисяч сто п'ятдесят вісім) грн. 97 коп.

Експертна грошова оцінка земельної ділянки становить 33070 (тридцять три тисячі сімдесят) гривень 38 коп. Дата оцінки - 22 грудня 2005 року.

Відповідно до положень пункту 2.1. Договору даний договір укладається на термін 49 (сорок дев'ять) років та набирає чинності після його державної реєстрації.

У відповідності до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктом 2.3. Договору визначено, що річна орендна плата за земельну ділянку встановлена у розмірі 1,5 (півтора) відсотки від вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки та становить 407 (чотириста сім) грн. 38 коп. на 2006 рік. Орендна плата переглядається щорічно за згодою сторін, з подальшим урахуванням інфляційних процесів та індексації грошової оцінки земельної ділянки. Сплата орендної плати провадиться орендарем за базовий (звітний) період, яких дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на спеціальний бюджетний рахунок, який буде повідомлено орендареві додатково одночасно з підписанням сторонами договору акту приймання-передачі земельної ділянки.

У разі визнання договору недійсним, одержана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди земельної ділянки не повертається.

Розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках і з моменту:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- підвищення цін, тарифів тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря;

- у разі невиконання орендодавцем обов'язку повідомити орендареві про права третіх осіб на орендовану земельну ділянку;

- збільшення розміру нормативної грошової оцінки та ставки земельного податку;

- в інших випадках, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до пункту 4.1. Договору зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, Макарівською селищною радою 18.06.2010 було прийнято рішення № 882-52-V «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель», відповідно до якого збільшено нормативну грошову оцінку зазначеної вище орендованої земельної ділянки до 269 365 грн. 00 коп., що підтверджується копією листа Держземагенства у Макарівському районі Київської області від 14.05.2014 № 01-12/1140 (том 1, а.с. 18).

Рішенням сесії Макарівської селищної ради від 22.04.2010 за № 855-50-V встановлені ставки орендної плати на землі Макарівської селищної ради, згідно якого для земель комерційного призначення ставка орендної плати встановлена в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земель (том 1, а.с. 15-17).

На адресу відповідача позивачем надсилались листи від 29.10.2014 та від 07.11.2014 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, до яких додавались проекти додаткової угоди. У свою чергу, на вказані листи відповідач відповіді не надав.

Колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (стаття 652 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Таким чином, проаналізувавши положення чинного законодавства України, колегія суддів, погоджуючись із висновками суду першої інстанції, зазначає, що як на момент укладення спірного Договору, так і на момент розгляду спору в суді, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності була/є регульованою ціною, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для перегляду розміру орендної плати - у разі законодавчої зміни її розміру.

Відповідно до пункту 2.18. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» вирішення спорів про внесення змін до договору, пов'язане із застосуванням положення частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору.

Пунктом 2.19. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Судам слід враховувати, що розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Водночас, як зазначено у пункті 2.19. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 Господарського кодексу України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору.

Враховуючи вищезазначене, посилання скаржника у апеляційній скарзі на недотримання позивачем порядку зміни умов договору оренди, зокрема, ненаправлення відповідачу відповідної пропозиції, є безпідставними, необґрунтованими, а відтак, колегією суддів відхиляються.

Відтак, оскільки рішення Макарівської селищної ради від 18.06.2010 № 882-52-V «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель» та рішення Макарівської селищної ради від 22.04.2010 № 855-50-V «Про внесення змін до рішення Макарівської селищної ради від 15.02.2007 № 174-10-V» станом на момент судового розгляду справи є чинними та не оскаржені в судовому порядку, враховуючи, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Посилання скаржника на ту обставину, що рішення Макарівської селищної ради від 18.06.2010 № 882-52-V не було опубліковане у передбаченому Законом України «Про місцеве самоврядування» порядку, не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Правові засади проведення оцінки земель регулюються Законом України «Про оцінку земель».

На момент прийняття Макарівською селищною радою рішення від 18.06.2010 № 882-52-V діяла редакція Закону України «Про оцінку земель» від 15.12.2009.

Згідно статті 1 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Відповідно до частини 1, 2 статті 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно частини 1 статті 23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Колегія суддів зазначає, що стаття 23 Закону України «Про оцінку земель» у редакції від 15.12.2009, яка була чинною на дату прийняття Макарівською селищною радою рішення від 18.06.2010 № 882-52-V, не зобов'язувала органи місцевого самоврядування оприлюднювати прийняті рішення щодо затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок населених пунктів. Такі зміни були внесені до статті 23 Закону України «Про оцінку земель» лише 24.05.2012 з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення деяких податкових норм» № 4834-VI.

Крім того, як зазначив позивач, рішення Макарівської селищної ради від 18.06.2010 № 882-52-V було викладене у мережі Інтернет на сайті Макарівської селищної ради за адресою: http://www.makrada.in.ua. Обраний спосіб оприлюднення рішення селищної ради відповідає, зокрема, статті 4 Регламенту Макарівської селищної ради п'ятого скликання, що затверджений рішенням другої сесії селищної ради п'ятого скликання від 27.07.2006 № 004-02-V. Окрім цього, як зазначив позивач, інформація про прийняте рішення та дані нормативної грошової оцінки земель містяться у Довіднику показників нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, який доступний в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті Держземагентства України в розділі «Грошова оцінка земель».

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, а заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймає до уваги, оскільки останні не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіон-3» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіон-3» на рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2014 у справі № 911/3948/14 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2014 у справі № 911/3948/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/3948/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

П.В. Авдеєв