ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Справа № 912/1506/14
Вищий господарський суду України в складі колегії

Овечкін В.Е. - головуючого,
Чернов Є.В., Цвігун В.Л.
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Кіровоградської області розглянув касаційну скаргу ОСОБА_5 ОСОБА_6 фізичної особи - підприємця ОСОБА_4
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 21 жовтня 2014 року
у справі№ 912/1506/14 господарського суду Кіровоградської області
за позовомуправління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Кіровоградської області
до третя особа фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 комунальне підприємство "Житлогосп"
прозобов'язання повернути об'єкт оренди та стягнення 44 155, 12 грн.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 29.07.2014р. (суддя Вавренюк Л.С.) позовні вимоги задоволені повністю.

Рішення господарського суду мотивоване порушенням відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення №58/70 від 01.12.2010р. щодо виконання обов'язку про звільнення та повернення орендованого майна після розірвання вказаного договору.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.10.2014 року (судді: Сизько І.А., Герасименко І.М., Кузнецова І.Л.) рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.07.2014р. залишено без зміни.

Фізична особа - підприємець підприємця ОСОБА_4 в касаційній скарзі просить постанову апеляційного господарського суду та рішення суду першої інстанції скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд.

Скаржник вважає, що судом порушено право скаржника на захист та безпідставно відмовлено у клопотанні про відкладення розгляду справи з метою отримання правової допомоги, що свідчить про порушення норм ст.ст. 4-2, 4-3, 22 ГПК України; спірне майно не використовувалося з 31.08.2011 р., у зв'язку з відмовою прийняти акт прийому приміщення від 31.08.2011 його було надіслано орендодавцю поштою, відтак, нарахування пені відповідно до ст. 785 ЦК України неправомірне.

Вищий господарський суд України вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи касаційної скарги, приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

09.07.2009р. виконавчим комітетом Олександрійської міської ради Кіровоградської області прийнято рішення №420 "Про затвердження протоколу засідання конкурсної комісії по наданню в оренду нежитлових приміщень від 30.06.2009р. №6" щодо укладення договору оренди нежитлового приміщення площею 68, 0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 з переможцем конкурсу ОСОБА_4

03.08.2009р. між управлінням приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Кіровоградської області (орендодавець) та підприємцем ОСОБА_4 (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №58, за умовами якого орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 09.07.2009р. №420 та протоколу засідання конкурсної комісії по наданню в оренду нежитлових приміщень від 30.06.2009р. №6 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове підвальне приміщення площею 68, 0 кв. м., розміщене за адресою: АДРЕСА_1, що перебуває на балансі комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №2", вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку станом на 31 грудня 2008р. і становить за незалежною оцінкою майна 32 493, 00 грн. без врахування ПДВ. Акт оцінки складається у випадках, визначених чинною Методикою розрахунку і встановлення орендних ставок за використання майна комунальної власності територіальної громади міста Олександрії, затвердженої рішенням міської ради.

Згідно п. 1.2. договору, нежитлове приміщення передається в оренду з метою розміщення майстерні по ремонту побутової техніки.

Договір укладено строком на 1 рік, що діє з 01.08.2009р. по 31.07.2010р. включно (п. 10.1 договору).

03.08.2009р. сторонами складено акт передачі приміщення в оренду, відповідно до якого орендодавець та балансоутримувач передали, а орендар прийняв об'єкт оренди.

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 19.11.2010р. №946 на підставі заяви орендаря дозволено продовжити термін дії договору оренди нежитлового підвального приміщення, що знаходиться на балансовому обліку КП "Житлогосп" за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 68 кв. м. підприємцю ОСОБА_4 строком на два роки для надання побутових послуг (ремонт побутової техніки).

01.12.2010р. між управлінням приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Кіровоградської області (орендодавець) та підприємцем ОСОБА_4 (орендар) укладений договір оренди нежитлового приміщення №58/70, за умовами якого, орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 19.11.2010р. №946 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове підвальне приміщення площею 68, 0 кв. м., розміщене за адресою: АДРЕСА_1, що перебуває на балансі КП "Житлогосп", вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку станом на 31.12.2008р. і становить за незалежною оцінкою майна 32 493, 00 грн. без врахування ПДВ. Акт оцінки складається у випадках, визначених Методикою розрахунку і встановлення орендних вставок за використання майна комунальної власності територіальної громади міста Олександрії, затвердженої рішенням міської ради (п. 1.1 договору).

В п. 5.8 договору зазначено, що у разі припинення або розірвання договору орендар зобов'язаний повернути баласоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової ) орендованого майна з вини орендаря. Розмір збитків визначається згідно з актом.

Договір укладено строком на 2 роки, що діє з 01.12.2010р. по 30.11.2012р. включно (п. 10.1 договору).

Додатком №2 до договору є розрахунок орендної плати за нежитлове приміщення (а.с.23).

01.12.2010р. сторонами складено акт передачі приміщення в оренду, відповідно до якого орендодавець та балансоутримувач передали, а орендар прийняв об'єкт оренди.

31.08.2011р. відповідачем подана заява орендодавцю про розірвання договору оренди нежитлового підвального приміщення.

Управлінням приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Кіровоградської області видано наказ №77 від 31.08.2011р. про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №58/70 від 01.12.2010р., за згодою обох сторін договір розірвано.

КП "Житлогосп" у відповіді на лист орендодавця від 18.06.2013р. №736/06 повідомило, що підвальне приміщення по АДРЕСА_1 балансоутримувачем з орендного користування підприємця ОСОБА_4 не приймалось; акт приймання-передачі з оренди відсутній.

Відповідно ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який обумовлено в договорі.

Відповідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Пунктами 10.9., 10.10. договору оренди нежитлового приміщення №58/70 від 01.12.2010р. встановлено, що у разі припинення або розірвання цього договору, майно протягом п'яти робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу; у разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження; майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання - передачі; обов'язок щодо складання акта приймання-передачі про повернення майна покладається на орендодавця.

Отже, наведені норми та умови договору покладають на орендаря обов'язок з повернення майна орендодавцеві у разі припинення (розірвання) договору оренди.

Комісією з посадових осіб орендодавця та балансоутримувача в акті перевірки нежитлового приміщення від 20.06.2014р. встановлено, що нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 фактично використовується підприємцем ОСОБА_4, але на момент перевірки зачинене. Ключі від вхідних дверей до даного приміщення ні орендодавцю, ні балансоутримувачу орендар не повертав. Факт знаходження або відсутності майна, яке належить орендарю, за місцем перевірки встановити неможливо. Зі слів мешканців будинку вищевказане приміщення раніше використовувалася, а саме, були відкриті вхідні двері, приходили люди, які заносили та виносили побутову техніку.

Договір оренди нежитлового приміщення №58/70 від 01.12.2010р. розірвано, а відтак, виходячи з умов договору, орендар був зобов'язаний повернути орендоване майно, чого зроблено ним не було.

Частиною 2 ст. 785 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Повернення наймачем предмета договору найму оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору (ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України).

Неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Господарським судом встановлено факт розірвання договору оренди нежитлового приміщення №58/70 від 01.12.2010р. за взаємною згодою сторін 31.08.2011р., невиконання відповідачем свого обов'язку щодо повернення об'єкту оренди.

Враховуючи, що відповідачем не надано належних доказів, які б свідчили про виконання ним обов'язку по поверненню орендодавцеві приміщення за актом приймання-передачі (повернення) приміщень, господарський суд дійшов правильного висновку щодо наявності у позивача права вимагати сплати відповідачем неустойки у розмірі подвійної плати відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України.

Згідно імперативних вимог ч.2 ст.111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні та постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази чи додатково перевіряти наявні у справі докази.

Доводи відповідача в силу вимог ст. ст. 33 - 34 Господарського процесуального кодексу України не підтверджені належними доказами (сплата заборгованості з орендної плати, повернення приміщення за актом приймання-передачі та ключів від приміщення, звернення до орендодавця чи балансоутримувача з питання прийняття приміщення, тощо), на підставі яких можливо встановити наявність обставин, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідні доводи скаржника, що спірне майно не використовувалося після розірвання договору, обставин надіслання орендодавцю поштою акту прийому приміщення від 31.08.2011, суд касаційної інстанції зазначає, що відповідні твердження стосуються встановлення інших обставин, що виходить за межі касаційного перегляду судового рішення.

Матеріалами справи встановлено, що всі судові документи надсилалися на адресу відповідача, за якою він зареєстрований, тому ризик неотримання поштової кореспонденції лежить на відповідачу, будь-яких обставин, що ускладнювали чи унеможливили отримання поштової кореспонденції за місцем реєстрації відповідачем не доведено.

Касаційна інстанція відзначає, що строк розгляду спору визначено процесуальним законом, за характером спору та фактичними обставинами спір не є складним, судовий розгляд тривав достатньо часу для надання сторонам умов використати наданні процесуальним законом права, скаржником не доводиться будь-яких істотних обставин, що зумовили перешкоди для реалізації процесуальних прав, тому його посилання, що відмова відкласти розгляд справи порушила його права на судовий захист розцінюються як безпідставні.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 107, 108, 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.10.2014 р. та рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.07.2014р. у справі № 912/1506/14 господарського суду Кіровоградської області залишити без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення.

Головуючий, суддя В. Овечкін

судді Є. Чернов

В. Цвігун