ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2015 р.Справа № 922/664/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Семенов О.Є.

розглянувши справу

за позовом Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз", м. Харків
до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 1 364,09 грн.
за участю представників:

позивача - Зубрич Д.О., за дов. № 03/3423 від 30.12.2014 року

відповідача - не з'явився

за відсутності клопотання фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, про стягнення 1 364,09 грн. з яких 1 103,63 грн. сума основного боргу та 260,46 грн. інфляційних втрат, а також просить суд покласти на відповідача судові витрати у розмірі 1 827,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором № 3000грп на технічне обслуговування (ТО) газопроводу та ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ від 01 вересня 2010 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 лютого 2015 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/664/14 та призначено її до слухання у судовому засіданні на 18 лютого 2015 року.

В призначене судове засідання 18 лютого 2015 року з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд супровідним листом долучити до матеріалів справи: копію Статуту ПАТ "Харківміськгаз"; копію наказу № 62/11ос від 25 січня 2013 року; роздруківку з Інтернету детальної інформації про фізичну особу ОСОБА_1, даний пакет документів судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 6540 від 18 лютого 2015 року.

Відповідач свого уповноваженого представника в судове засідання не направив, витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомляв, свою правову позицію з приводу позовних вимог до суду також не надав.

Як визначено у п. п. 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомлення суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважаються, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала суду про порушення провадження у справі) направлялася всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів.

Окрім того про обізнаність відповідача про час, дату та місце розгляду справи свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення з відміткою поштової установи "за закінченим терміном зберігання" (арк. спр. 35-39).

Таким чином, суд вважає, що сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач не з'явився у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Так, наявна в матеріалах справи ухвала суду про порушення провадження у справі свідчить, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 18 лютого 2015 року представник позивача не виявив наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01 вересня 2010 року між відповідачем (замовник) та позивачем (виконавець) було укладено договір № 3000грп на технічне обслуговування (ТО) газопроводу та ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ.

Відповідно до п.1.1 договору, замовник доручає, а виконавець зобов'язується проводити роботи з технічного обслуговування (далі - ТО) системи газопостачання у строки, обумовлені даним договором. Замовник зобов'язується прийняти та оплатити ці роботи. Обумовлені даними договором роботи виконуються на об'єкті замовника, який знаходиться за адресою: вул. Шевченка 238.

Виконавець згідно з "правилами безпеки систем газопостачання України" ДНАОП 0.00-1.20-98 (далі ПБСГУ) зобов'язується виконувати наступні види робіт: технічне обслуговування (шляхом обходу0 наземних та підземних газопроводів, згідно вимог п. п. 4.3.7. 4.3.10 ПБСГУ; технічне обслуговування ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ згідно вимог п. ПБСГУ 4.4.12, яке включає: технічний огляд ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ; регулювання обладнання ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ; технічне обслуговування ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ; поточний ремонт ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ; забезпечувати позапланове обслуговування та капітальний ремонт технічного обладнання ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ за заявкою замовника за додатковою умовою стосовно їх оплати (п. п. 3.1, 3.1.1, 3.1.2, 3.1.2.1, 3.1.2.2, 3.1.2.3, 3.1.2.4, 3.1.3 договору).

Замовник зобов'язується: забезпечувати у будь-який час доби доступ на об'єкти робітників виконавця по пред'явленню ними службового посвідчення; надавати необхідну інформацію та технічну документацію щодо газопроводів та споруд на них; виконувати вимоги та приписи виконавця, передбачені ПБСГУ, правилами технічної експлуатації систем газопостачання (далі ПТЕСГ) та ДБН; протягом 5 днів підписати акт виконаних робіт, наданий виконавцем або направити мотивовану відмову від підписання акту. У разі безпідставної відмови від підписання акта і ненадання мотивованої відмови протягом 5 днів, акт виконаних робіт вважається прийнятим в редакції виконавця. Своєчасно сплачувати послуги, за умовами цього договору (п. п. 3.2, 3.2.1, 3.2.2, 3.2.7, 3.2.8, 3.2.9 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору, оплата вартості ТО проводиться замовником не пізніше 10 днів після отримання рахунку на сплату або на підставі акта виконаних робіт, підписаного представниками сторін. Замовник має право здійснити попередню оплату послуг виконавця.

Даний договір вступає в дію з моменту підписання сторонами та діє до 31 грудня 2010 року. Якщо за місяць до закінчення строка дії договору жодна із сторін не виявила бажання розірвати договір, то він вважається пролонгованим на кожен слідуючий календарний рік на тих же умовах (п. п. 8.1, 8.2 договору).

Як вбачається з матеріалів справи позивач свої зобов'язання за договором № 3000грп на технічне обслуговування (ТО) газопроводу та ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ від 01 вересня 2010 року виконав в повному обсязі. Даний факт підтверджує: акт № 3000грп здачі-приймання виконаних робіт від 31 січня 2012 року на суму 59,22 грн.; акт № 3000грп здачі-приймання виконаних робіт від 29 лютого 2012 року на суму 47,38 грн.; акт № 3000грп здачі-приймання виконаних робіт від 30 березня 2012 року на суму 47,38 грн.; акт № 3000грп здачі-приймання виконаних робіт від 30 квітня 2012 року на суму 47,38 грн.; акт № 3000грп здачі-приймання виконаних робіт від 31 травня 2012 року на суму 59,22 грн.; акт № 3000грп здачі-приймання виконаних робіт від 29 червня 2012 року на суму 47,38 грн.; акт № 3000грп здачі-приймання виконаних робіт від 31 липня 2012 року на суму 47,38 грн.; акт № 3000грп здачі-приймання виконаних робіт від 31 серпня 2012 року на суму 59,22 грн.; акт № 3000грп здачі-приймання виконаних робіт від 28 вересня 2012 року на суму 47,38 грн.; акт № 3000грп здачі-приймання виконаних робіт від 31 жовтня 2012 року на суму 59,22 грн.; акт № 3000грп здачі-приймання виконаних робіт від 30 листопада 2012 року на суму 47,38 грн.; акт № 3000грп здачі-приймання виконаних робіт від 31 грудня 2012 року на суму 47,38 грн.; акт № 3000грп здачі приймання виконаних робіт від 31 січня 2013 року на суму 59,22 грн.; акт № 3000грп здачі приймання виконаних робіт від 28 лютого 2013 року на суму 73,15 грн.; акт № 3000грп здачі приймання виконаних робіт від 29 березня 2013 року на суму 47,38 грн.; акт № 3000грп здачі приймання виконаних робіт від 30 квітня 2013 року на суму 47,38 грн.; акт № 3000грп здачі приймання виконаних робіт від 31 травня 2013 року на суму 59,22 грн.; акт № 3000грп здачі приймання виконаних робіт від 27 червня 2013 року на суму 47,38 грн.; акт № 3000грп здачі приймання виконаних робіт від 31 липня 2013 року на суму 47,38 грн.; акт № 3000грп здачі приймання виконаних робіт від 30 серпня 2013 року на суму 59,22 грн.; акт № 3000грп здачі приймання виконаних робіт від 30 вересня 2013 року на суму 47,38 грн., які підписано представниками сторін (арк. спр. 12-32).

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевказані обставини і той факт, що відповідач не надав до суду доказів на підтвердження повної або часткової сплати ним заборгованості за договором № 3000грп на технічне обслуговування (ТО) газопроводу та ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ від 01 вересня 2010 року у розмірі 1 103,63 грн. (за період з січня 2012 року по вересень 2013 року) суд вважає, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими, доведеними матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того позивачем заявлено до стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 260,46 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як свідчать матеріали справи, період нарахування позивачем інфляційних втрат за розрахунком визначено вірно згідно діючого законодавства, що дає підстави суду задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат (за період жовтень-грудень 2012 року) у розмірі 260,46 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 ГПК України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 6, 11, 509, 525, 526, 625, 626, 901, 903 Цивільного кодексу України, 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (61172, АДРЕСА_1, код ІНП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" (61004, місто Харків, вулиця Жовтневої революції, будинок 52/59, п/р 4001 у ПАТ "КБ "Надра" м. Київ, МФО 351823, ) заборгованість за договором № 3000грп на технічне обслуговування (ТО) газопроводу та ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ від 01 вересня 2010 року у розмірі 1 103,63 грн., 260,46 грн. інфляційних втрат та 1 827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 23.02.2015 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/664/15