номер провадження справи 14/164/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015 Справа № 908/5905/14

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (адреса - 04073 м. Київ, пр-т Маяковського, 9 корп. 5)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатибудінвест» (адреса - 84205 м. Дружківка Донецької області, вул. Радченко, 34)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056 м. Київ, вул. Борщагівська, 154)

про стягнення заборгованості

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Самокіша В.Ю., довіреність № 23-12/14-34 від 23.12.2014р.

від відповідача: Борисова М.А., довіреність б/н від 01.12.2014р.

від третьої особи: Данилов А.Д., довіреність №231214-03/с від 23.12.2014р.

Суть спору:

18 грудня 2014 року Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (далі за текстом ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль») звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатибудінвест» (далі за текстом ТОВ «Карпатибудінвест») про стягнення заборгованості.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.12.2014р. порушено провадження у справі №908/5905/14, судове засідання призначено на 22.01.2015р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.01.2015р. до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Розгляд справи відкладено до 09.02.2015р.

09.02.2015р. від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду спору для надання ухвали господарського суду м. Києва про порушення провадження у справі за позовом ТОВ «Карпатибудінвест» до ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» про визнання дії договору лізингу припиненою, що на думку Відповідача, є підставою для зупинення провадження у справі.

Зазначене клопотання Відповідача про відкладення розгляду спору судом не задовольняється з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав ї охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем Вимога про сплату заборгованості за Договорами фінансового лізингу, зокрема за Договором № LC5275-05/11, надіслана на адресу Відповідача 12.06.2014р.

Позовна заява ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» до ТОВ «Карпатибудінвест» про стягнення заборгованості надійшла до суду 18.12.2014р., провадження у справі порушено господарським судом Запорізької області 19.12.2014р.

Таким чином, Відповідач був обізнаний про наявність заборгованості перед Відповідачем за Договором № LC5275-05/11 та про перебування на розгляді суду зазначеної справи, проте позов про визнання дії Договору № LC5275-05/11 припиненою Відповідачем подано до господарського суду м. Києва лише 03.02.2015р.

Відтак дії Відповідача свідчать про зловживання процесуальними правами сторони, передбаченими ст. 22 ГПК України, а також про навмисне затягування судового процесу.

Чисельними рішеннями Європейського суду з прав людини у справах проти України визнано порушення пункту 1 статті 6 «Право на справедливий розсуд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що, зокрема, полягало у тому, що національними судами не забезпечено розгляд справи заявника в «розумний строк» через затримки у провадженні, в основному з вини судів першої інстанції.

В судовому засіданні 09.02.2015р. справу розглянуто, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК України, за згодою представників Сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про час складання повного рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 03.06.2011р. між Сторонами у справі укладено Договір фінансового лізингу № LC5275-05/11, на виконання умов якого Позивач передав у тимчасове володіння Відповідачу предмет лізингу - автокран Human ZLJ5300JQZ30V, 2008 р.в., що підтверджується підписаним між представниками сторін актом приймання-передачі від 03.06.2011р. Однак, свої зобов'язання щодо сплати лізингових платежів, комісії та інших додаткових витрат в строк, визначений у Договорі, Відповідач не виконав.

З урахуванням зазначених обставин, Позивач просить стягнути з ТОВ «Карпатибудінвест» на користь ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» 484 929,83 грн. заборгованості та покласти на Відповідача судові витрати.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, який надано суду 21.01.2015р. В обґрунтування заперечень зазначає, що грошове зобов'язання Відповідача перед Позивачем є припиненим, тобто у ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» відсутні підстави для пред'явлення позову. Загальними умовами фінансового лізингу (додаток №4 до Договору) - в п. 10.2.2. передбачено як підставу для дострокового припинення договору випадки знищення, викрадення або втрати предмету лізингу.

05.09.2014р. невідомі особи незаконно заволоділи технікою, яка була предметом договорів лізингу, укладених з Позивачем, у т.ч. автокраном Human ZLJ5300JQZ30V, 2008 р.в. за договором від 03.06.2011р. № LC5275-05/11. У зв'язку з цим Відповідач звернувся до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві із заявою про викладені обставини, внаслідок чого, Шевченківським райуправлінням розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Одночасно було направлено звернення від 05.09.2014р. №05-2 на ім'я директора ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про викрадення транспортних засобів невідомими особами. Оскільки наслідком припинення договору є відсутність у позивача обов'язку надати предмет лізингу в майбутньому у власність відповідача, то, на думку відповідача, у позивача і відсутнє право вимагати його сплати.

Враховуючи викладене, Відповідач просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль».

Представник Третьої особи по суті позовних вимог зазначив, що вважає позовні вимоги ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» цілком законними і обґрунтованими, оскільки відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Таким чином, оскільки на Відповідача був покладений обов'язок щодо належної сплати лізингових платежів, виконання ним цього обов'язку повинно було проводитись відповідно до умов договору. Як вбачається, в порушення умов договору лізингу, обов'язок щодо належної сплати лізингових платежів Відповідачем не виконувався.

Крім того, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відмовлено у виплаті страхового відшкодування Відповідачу на підставі:

- п.25.4.6. Генерального договору страхування наземного транспорту № 13/14/СПТ/Ц1 від 07.07.2014р., а також п.25.4.21 Генерального договору, відповідно до якого Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо період часу від дати укладення окремого Страхового свідоцтва до дати надходження страхового платежу за таким Страховим свідоцтвом на поточний рахунок чи до каси Страховика перевищує десять календарних днів, а Страхувальник згідно з вимогами п.21.2.15 Договору не надав Страховику відповідний транспортний засіб для повторного огляду та складання представниками страховика і страхувальника відповідного Акту огляду;

- п. 22.2.15 Генерального договору страхування, відповідно до якого збитки, що виникли під час війни, військових дій, вторгнення військ, повстання, заколоту, громадських заворушень, конфіскації, примусового вилучення, реквізиції, арешту або за розпорядженням існуючої де-юре або де-факто уряду або будь-якого органу влади не є страховими випадками.

За клопотанням представників Сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників Сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

03.06.2011р. між ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» - Лізингодавець та ТОВ «Карпатибудінвест» - Лізингоодержувач укладено Договір фінансового лізингу № LC5275-05/11 (далі за текстом Договір).

Згідно з пунктом 1.1. Договору Лізингодавець зобов'язується передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в Спеціфікації (Додаток №2 до Договору), а Лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.

На виконання умов вищезазначеного Договору, Позивач (Лізингодавець) передав у тимчасове володіння Відповідачу предмет лізингу - автокран Human ZLJ5300JQZ30V, 2008 р.в., № шасі/кузова L5Е5Н3D337А004915, що підтверджується підписаним представниками сторін Актом приймання-передачі предмета лізингу від 03.06.2011р.

01.10.2011р. між Сторонами укладено Угоду про внесення змін до Договору оренди (фінансового лізингу) № LC5275-05/11 від 03.06.2011р., згідно якої внесено зміни до Договору та викладено в новій редакції Додатку №1 «Графік розрахунку заборгованості».

Відповідно до п. 4.1. Договору Лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування та поточні лізингові платежі.

На підставі п. 4.2. Договору Лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування придбання у період з моменту підписання цього Договору до повної виплати Лізингоодержувачем заборгованості Лізингодавцю, визначеної за правилами цього Договору за ставкою LIBOR плюс 7,00% від всієї суми заборгованості, визначеної в порядку п. 3.1 цього Договору. Сума відсотків в грошовому еквіваленті іноземної валюти підлягає перерахунку у гривню за Курсом продажу (Розділ 1 «Визначення» Загальних умов Додатку 4 до цього Договору), крім того ПДВ.

Згідно з п.4.3. Договору Лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує Лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості Предмета лізингу та комісії Лізингодавця.

Згідно п.4.6. Договору, оплата всіх платежів здійснюється в національній валюті України - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Лізингодавця.

Пунктом 4.8. Договору передбачено, що всі додаткові послуги, визначені в Загальних умовах (Додаток 4 до цього Договору), а також ті, які не визначені цим Договором та необхідність в яких може виникнути у Лізингоодержувача, оплачуються Лізингоодержувачем окремо за тарифами Лізингодавця, розміщеними на офіційному сайті Лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.соm.ua.

У відповідності до п. 5.1. Договору за несвоєчасну сплату будь-якого платежу (його частини) за договором Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю пеню у розмірі 0,20% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення, починаючи з п'ятого дня прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Загальними умовами фінансового лізингу - п. 5.2. Додатку №4 до Договору, Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця на підставі рахунку Лізингодавця, направленого на вказану в Договорі електронну адресу Лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку. У разі неотримання рахунку Лізингодавця до 5 числа поточного місяця Лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до Лізингодавця та отримати свій рахунок самостійно.

В цьому випадку Лізингоодержувач зобов'язаний оплатити рахунок до 10 числа поточного місяця (п.п.5 3, п.5.4 Додатку №4).

Крім того, відповідно до п. 6.1. Загальних умов Лізингодавець має право в односторонньому порядку змінити суму лізингових платежів у наступних випадках (включаючи, але не обмежуючись):

п.п. 6.1.1. у випадку зміни встановленого на день укладення Договору розміру ставки EURIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.8 Договору Сторони обрали валюту - Євро) або розміру ставки USD LIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.8. Договору Сторони обрали валюту - Долари США) розмір комісії змінюється відповідно за кожний з періодів лізингу починаючи з такого чергового періоду лізингу. При цьому для визначення LIBOR на період 3 місяці застосовується календарний квартал.

п.п. 6.1.2. у випадку зміни чинного законодавства щодо лізингової діяльності Лізингодавця, системи оподаткування, розміру податків, зборів, обов'язкових платежів, пов'язаних з Предметом лізингу та/або виконанням Лізингодавцем своїх обов'язків за Договором.

п.п. 6.1.3. у разі перевищення розміру комісії Лізингодавця за Договором над подвійною обліковою ставкою Національного банку України, встановленою на день нарахування такої комісії за період, який минув з дня нарахування попереднього лізингового платежу за цим Договором, розраховану від вартості Предмета лізингу, комісія у складі лізингового платежу підлягає збільшенню на суму, яка дорівнює розміру ПДВ за ставкою 20%, нарахованому на таке перевищення.

п.п. 6.1.4. в інших випадках, визначених Договором та додатками до нього, в тому числі у разі виникнення у Лізингодавця додаткових витрат, які виникли в період дії цього Договору та пов'язані з ним.

Відповідно до п. 6.3 Загальних умов змінений за правилами п.п. 6.1, 6.2 Загальних умов розмір лізингових платежів зазначається у відповідному рахунку Лізингодавця та підлягає сплаті Лізингоодержувачем у безспірному порядку.

Відповідач, в порушення умов Договору, зокрема, п.п. 5.1-5.5, п. 8.1.4 Загальних умов фінансового лізингу - Додаток №4 до Договору (надалі - Загальні умови), належним чином не виконував свої зобов'язання, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на загальну суму 484 929,83 грн. за наступними рахунками:

- №LC5275-05/11/22-029 від 01.03.2013р. на суму 15 628,98 грн.;

- №LC5275-05/11/23-031 від 01.04.2013р. на суму 15 539,97 грн.;

- №LC5275-05/11/24-033 від 07.05.2013р. на суму 15 430,99 грн.;

- №LC5275-05/11/25-035 від 01.06.2013р. на суму 15 408,48 грн.;

- №LC5275-05/11/26-037 від 01.07.2013р. на суму 29 625,35 грн.;

- №LC5275-05/11/27-039 від 01.08.2013р. на суму 29 354,09 грн.;

- №LC5275-05/11/28-041 від 02.09.2013р. на суму 29 226,00 грн.;

- №LC5275-05/11/29-043 від 01.10.2013р. на суму 29 294,61 грн.;

- №LC5275-05/11/30-045 від 01.11.2013р. на суму 29 117,40 грн.;

- №LC5275-05/11/31-047 від 02.12.2013р. на суму 29 136,73 грн.;

- №LC5275-05/11/32-050 від 02.01.2014р. на суму 14 637,36 грн.;

- №LC5275-05/11/33-052 від 03.02.2014р. на суму 15 173,70 грн.;

- №LC5275-05/11/34-054 від 03.03.2014р. на суму 17 750,22 грн.;

- №LC5275-05/11/35-056 від 01.04.2014р. на суму 20 018,96 грн.;

- №LC5275-05/11/36-058 від 05.05.2014р. на суму 20 444,14 грн.;

- №LC5275-05/11/37-060 від 02.06.2014р. на суму 20 552,47 грн.;

- №LC5275-05/11/38-062 від 01.07.2014р. на суму 41 532,71 грн.;

- №LC5275-05/11/39-064 від 01.08.2014р. на суму 43 141,85 грн.;

- №LC5275-05/11/ev-065 від 07.08.2014р. на суму 5 670,00 грн.;

- №LC5275-05/11/40-067 від 01.09.2014р. на суму 48 245,82 грн.

Вимоги про сплату простроченої заборгованості, що були направлені Позивачем на адресу ТОВ «Карпатибудінвест» листами за вих. №2002-11/13 від 21.11.2013р. та №750-06/14 від 12.06.2014р. з боку ТОВ «Карпатибудінвест» залишені без задоволення, а прострочена заборгованість не погашена.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Отже, договір фінансового лізингу поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу. У зв'язку із цим лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченні дії договору.

Таким чином, на правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання позивачем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність відповідачу, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Загальні правові та економічні засади фінансового лізингу регламентуються Законом України «Про фінансовий лізинг».

Частиною 2 ст. 1 вказаного вище Закону унормовано, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором (ч. 1). Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу (ч. 2).

Матеріали справи свідчать, що Відповідач зобов'язання за Договором щодо повноти та своєчасності внесення відповідних платежів належним чином не виконав, виставлені позивачем рахунки-фактури на суму 484 929,83 грн. не оплатив, чим порушив умови Договору.

При цьому, доводи Відповідача про не отримання останнім наведених вище рахунків суд визнає необґрунтованими та безпідставними оскільки за умовами п. 5.3. Додатку № 4 до Договору у разі неотримання рахунку Лізингодавця до 5 числа поточного місяця Лізингоодержувач зобов'язаний звернутись до Лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно.

Також, судом не приймаються до уваги доводи Відповідача про відсутність підстав для стягнення суми позову в розмірі 484 929,83 грн. оскільки договір фінансового лізингу від 03.06.2011р. № LC5275-05/11 є припиненим внаслідок незаконного заволодіння невідомими особами технікою, що є предметом спірного договору лізингу, з наступних підстав.

Так, матеріали цієї господарської справи свідчать, що Позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості за період з березня 2013 року по вересень 2014 року включно. При цьому, обов'язок з оплати останнього лізингового платежу, що заявлений позивачем у цій справі, за вересень 2014 року виник у відповідача з 08.09.2014р. (враховуючи приписи п. 1.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

В той же час, як вбачається із наявного в матеріалах справи витягу з кримінального провадження № 0009694, копія якого долучена до матеріалів справи, датою надходження заяви директора ТОВ «Карпатибудінвест» Макарова О.В. до Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві про вчинення кримінального правопорушення є 10.09.2014р., а датою внесення Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві відомостей до ЄРДР щодо вчиненого кримінального правопорушення є 11.09.2014р.

Таким чином, обставини, на які посилається Відповідач, як на підставу припинення Договору фінансового лізингу від 03.06.2011р. № LC5275-05/11 виникли вже після виникнення у Відповідача обов'язку зі сплати лізингових платежів за заявлений Позивачем у цій справі період.

У зв'язку з вищевикладеним, доводи Відповідача спростовуються наявними в матеріалах цієї справи доказами, а тому відхиляються судом через необґрунтованість.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, Сторонами надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши приписи чинного законодавства України, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Позивача, за таких обставин вимога ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» про стягнення з ТОВ «Карпатибудінвест» 484 929,83 грн. заборгованості підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України господарський суд Запорізької області, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатибудінвест» про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатибудінвест» (84205 м. Дружківка Донецької області, вул. Радченко, 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (04073 м. Київ, пр-т Маяковського, 9 корп. 5, ) 484 929 (чотириста вісімдесят чотири тисячі дев'ятсот двадцять дев'ять) грн. 83 коп. заборгованості, 9 698 (дев'ять тисяч шістсот дев'яносто вісім) грн. 60 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Сушко

Рішення оформлено та підписано відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України 12.02.2015р.