ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 рокуСправа № 912/4691/14
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Н.В. Болгар розглянув у засіданні справу № 912/4691/14

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Парімекс";

про стягнення 17 519 грн. 14 коп.

Представники:

позивача - участі не брав;

відповідача - участі не брав.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_1.) звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Парімекс" (далі по тексту - ТОВ "Парімекс") 14 500 грн. боргу за послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом, надані по договору "про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України та в міжнародному сполученні" № 14.04.14 від 23.04.14 (далі по тексту - Договір), 1 117 грн. 05 коп. втрат від інфляції, 210 грн. 95 коп. за користування коштами, 1691 грн. 14 коп. пені, всього 17 519 грн. 14 коп., 1 827 грн. судового збору.

Відповідач вимоги заявника не визнав, посилаючись, зокрема, на невиконання останнім зобов'язання, передбачене за п. 4.1 Договору, про що повідомлено у відповіді на претензію, тому строк виконання зобов'язання по оплаті послуг не настав, а також на сплату 28.04.14 на картковий рахунок водія ОСОБА_2, яким мало бути здійснено перевезення вантажу, 4 400 грн.

Позивачем не подані витребувані господарським судом в ухвалах від 16.12.14, 14.01.15, 02.02.15, примірники яки ним своєчасно та задалегідь до часу засідання отримані: докази надіслання акту надання послуг, складеного на виконання умов п. 4.2 договору № 14.04.14 від 23.04.14 відповідачу та докази дати отримання такого акту останнім (умова п. 4.1 договору); у письмовій формі уточнення вимог в частині стягнення 210 грн. 95 коп. як процентів за користування коштами при посиланні на ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено сплату річних за прострочення виконання грошового зобов'язання; у письмовій формі пояснення про причини невиконання вимог господарського суду; погодження або обґрунтоване заперечення на доводи відповідача щодо часткової оплати вартості послуг у сумі 4 400 грн.

13.02.15 до господарського суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи на 5 - 7 днів для надання йому можливості звернутися за наданням юридичної допомоги.

Господарський суд таке клопотання не задовольнив. Позовна заява надійшла до господарського суду 15.12.14, тому з урахуванням частини третьої ст. 51, частини першої ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, строк вирішення спору у даній справі закінчується 16.02.15. Клопотання в порядку частини третьої ст. 69 Господарського процесуального кодексу України від стороною у справі не подавалося. Відкладення розгляду справи на термін, зазначений ФОП ОСОБА_1 призведене до порушення господарським судом процесуальних строків, встановлених названим Кодексом. Крім того, про необхідність отримання кваліфікаційної фахової допомоги під час розгляду позовної заяви в господарському суді ФОП ОСОБА_1 мав можливість обговорити після отримання від господарського суду ухвали про порушення провадження у справі.

Згідно з ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді матеріалів справи господарський суд встановив наступне.

Сторонами укладений Договір, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 - перевізник зобов'язався доставити ввірений йому ТОВ "Парімекс" - замовником вантаж до пункту призначення та видати його вантажоодержувачу, уповноваженому замовником на отримання вантажу, а замовник зобов'язався сплатити за перевезення вантажу плату, встановлену у заявці. Заявка № 1 від 23.04.14 є невід'ємною частиною Договору.

Позивач, доводячи виконання ним зобов'язання по наданню 23.04.14 вантажного автомобіля "Рено" д.н.з НОМЕР_2, причіп д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та здійснення перевезення 22 метричних тон парафіну за узгодженим із замовником маршрутом, просить господарський суд у примусовому порядку стягнути з ТОВ "Парімекс" суми, зазначені вище, доводячи порушення останнім зобов'язання по сплаті 14500 грн., строк виконання кого збіг 09.06.14.

За ст. 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як встановлено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що передбачено ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України.

У п. 4.2 Договору сторонами узгоджено умову про те, що за фактом перевезення ними складається та підписується акт наданих послуг.

Із супровідним листом (вих. № 493 від 10.01.15) від ФОП ОСОБА_1 до господарського суду 12.01.15 надійшла копія "Акт № ОУ-0000358 надання послуг від 29 квітня 2014 р.". З наданої копії не вбачається доказу підписання його замовником. Докази на підтвердження надіслання ТОВ "Парімекс" зазначеного акту позивач не надав. Відповідач довів відсутність доказів на підтвердження надіслання йому такого акту, як фактично заперечив його отримання. Отже, докази на підтвердження підписання сторонами акта наданих послуг відсутні.

Згідно з умовами п. 4.1 Договору, розрахунки за ним здійснюються в українській гривні у безготівковій формі протягом 10 днів банківський днів з дати отримання рахунків-факту, актів, податкових накладних та CMR.

У позовній заяві ФОП ОСОБА_1 доводить надіслання ТОВ "Парімекс" 06.05.14 рекомендованого листа з оригіналами документів, передбачених п. 4.1 Договору для здійснення оплати за виконані послуги по перевезенню, який було отримано 26.05.14.

Докази на підтвердження того, що перевізником направлено замовнику у повному обсязі пакет документів, обумовлений п. 4.1 Договору, зокрема акт (акти), відсутні.

Позивач надіслав відповідачеві претензію № 401 від 29.10.14 , на яку отримав відповідь (вих. № 01/12-1 від 01.12.14, з якої вбачається, що після отримання акту виконаних робіт ТОВ "Парімекс" своєчасно здійснить оплату за надані послуги з перевезення вантажу.

У письмових поясненнях (вих. № 494 від 10.01.15), отриманих господарським судом 12.01.15, позивач зазначає, що згідно з ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України обов'язок замовника виникає з факту їх надання виконавцем, а не з факту передачі послуг на підставі акта приймання-передачі виконаних робіт; акт приймання передачі виконаних робіт не є господарським зобов'язанням у розумінні ст. 509 Цивільного кодексу України, оскільки підставою для виникнення взаємних прав і обов'язків та, відповідно, зобов'язань згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України є договір, а тому правових підстав для відмови у проведенні оплати за надані транспортні послуги у відповідача (замовника) не було.

На таке пояснення господарський суд зазначає, що ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України не містять норм, які встановлюють обов'язок замовника оплатити послуги, зважаючи на факт їх надання виконавцем; складання акту за фактом виконання перевезення сторони погодили як умову Договору, а дату, з якої виникає строк для розрахунків узгодили з урахуванням умови про отримання оригіналів рахунків-фактур, актів, податкових накладних та CMR.

Згідно з ст. 610, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем не доведено, що відповідач є боржником, який порушив зобов'язання, оскільки не довів виконання умов п. п. 4.1, п. 4.2 Договору, які є обов'язковими для обох сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 613 Цивільного кодексу України, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Господарський суд погоджується із доводами ТОВ "Парімекс", викладеними у додаткових поясненнях (вих. № 10/02-1 від 10.02.15 р.), які надійшли у письмовій формі 13.02.15, що станом на час судового розгляду справи у відповідача відсутній обов'язок щодо сплати за послуги з перевезення вантажів.

Приймаючи до уваги те, що позивачем не доведено належними доказами обов'язку відповідача сплатити 14 500 грн. 09.06.14, господарський суд вважає, що не доведено й підстав для застосування встановленої ст. 625 Цивільного кодексу України, п. 5.4 Договору відповідальності за порушення грошового зобов'язання, розрахованої за період з 09.06.14 до 02.12.14, тому відмовляє у задоволенні вимог у повному обсязі.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі у сумі 1827 грн. судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 82, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Належним чином засвідчені примірники рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачу (за адресою: 43006, АДРЕСА_1), відповідачу (за адресою: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Гагаріна, 7).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.02.15.

Суддя Н. В. Болгар