ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р. Справа № 914/3494/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Мельник Г.І.

Новосад Д.Ф.

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк"

на ухвалу господарського суду Львівської області від 15.12.2014р.

у справі № 914/3494/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк", м.Київ

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Меблевий комбінат "Стрий", м.Стрий

про стягнення 3 386 503,17 грн. заборгованості,

з участю представників :

від скаржника - Ільченко К.А.

від відповідача - Мартинюк Ю.А.

В ході судового засідання сторонам права і обов'язки, передбачені ст..22 ГПК України роз'яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 15.12.2014р. зупинено провадження у справі № 914/3494/14 (суддя Сухович Ю.О.) за позовом Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк", м.Київ до Товариства з додатковою відповідальністю "Меблевий комбінат "Стрий", м.Стрий про стягнення 3 386 503,17 грн. заборгованості до набрання законної сили судовим рішенням у справі господарського суду Львівської області №914/4222/14 за позовом Шоробури С.В. до відповідача-1 ТОВ «Меблевий комбінат «Стрий», до відповідача-2 ПАТ «Український професійний банк» про визнання недійсним додаткових договорів до кредитного договору №130 від 14.04.2006р.

Не погоджуючись з даною ухвалою про зупинення провадження у справі позивач - Публічне акціонерне товариство "Український Професійний Банк" подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки, як зазначає скаржник, суд першої інстанції не зазначив в чому полягає наможливість розгляду даної справи до закінчення справи № 914/4222/14 про визнання недійсними частини додаткових договорів, так як всі умови кредитування згідно з чинним законодавством встановлюється в договорі про надання кредиту.

Наводить скаржник і інші доводи, що є на його думку, підставою для скасування оскаржуваної ухвали в цій частині.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В провадженні господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" до Товариства з додатковою відповідальністю "Меблевий комбінат "Стрий" про стягнення 3 386 503,17 грн. з яких 126 423,19 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 23.09.2014р. складає 1 705 412,04 грн. (105 553,05 доларів США по відсотках, 20 870,14 доларів США по пені), 96 965,66 євро, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 23.09.2014р. складає 1 681 091,13 грн. (79 041,71 євро заборгованість по відсотках, 17 923,95 євро заборгованість по пені).

Поданим до господарського суду клопотанням від 10.12.2014р. відповідач просив суд зупинити провадження у справі № 914/3494/14 у зв'язку із неможливістю її розгляду до вирішення пов'язаної з нею справи №914/4222/14 за позовом Шоробури Стефана Васильовича до відповідача - 1 Товариства з додатковою відповідальністю "Меблевий комбінат "Стрий" до відповідача - 2 Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" про визнання недійсними додаткових договорів до кредитного договору №130 від 14.04.2006р., а саме: від 25.04.2006р.; від 29.11.2006р.; від 26.04.2007р.; від 05.02.2008р.; від 27.02.2008р.; від 09.06.2008р.; від 25.04.2008р.; від 01.11.2008р.; від 17.11.2008р.; від 02.12.2008р.; від 21.05.2009р.; від 25.03.2011р.; від 26.09.2011р.; від 19.09.2013р. В підтвердження вказаного долучено копію ухвали господарського суду Львівської області від 01.12.2014р. про порушення провадження у справі №914/4222/14.

Дане клопотання відповідач обґрунтовував пов'язаністю між собою спорів у справі №914/3494/14 та у справі 914/4222/14 за предметом оскарження, оскільки у справі №914/4222/14 Шоробурою С.В. оскаржуються додаткові договори до договору кредиту, у зв'язку з грубим порушенням законодавства при підписанні додаткових договорів.

Представник позивача в судових засіданнях проти зупинення провадження у справі заперечив, посилаючись на п.п.2.8. п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №1 від 24.11.2014р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин".

Як на підставу своїх позовних вимог в межах справи №914/3494/14 Публічне акціонерне товариство "Український Професійний Банк", покликається на договір про надання кредиту №130 від 14.04.2006р. та додаткові договори до нього, які укладені між сторонами, заборгованість по яких позивач просить стягнути з відповідача.

Предметом позову у справі № 914/4222/14 за позовом Шоробури Стефана Васильовича до відповідача-1 Товариства з додатковою відповідальністю "Меблевий комбінат "Стрий", до відповідача-2 Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" є визнанням недійними додаткових договорів до кредитного договору №130 від 14.04.2006р., а саме: від 25.04.2006р.; від 29.11.2006р.; від 26.04.2007р. від 05.02.2008р.; від 27.02.2008р.; від 09.06.2008р.; від 25.04.2008р.; від 01.11.2008р.; від 17.11.2008р.; від 02.12.2008р.; від 21.05.2009р.; від 25.03.2011р.; від 26.09.2011р.; від 19.09.2013р. Підставою позову у справі № 914/4222/14 є оспорення дій керівника ТзДВ "Меблевий комбінат "Стрий" щодо підписання додаткових договорів до кредитного договору №130 від 14.04.2006р.

Як вірно, зазначив суд першої інстанції, наявність чи відсутність повноважень у директора на укладення і підписання додаткових договорів та інших документів від імені відповідача, може суттєво вплинути на розгляд справи №914/3494/14 про стягнення заборованості по кредитному договору та додаткових угод до нього, проте не може бути з'ясовано в межах даного провадження, зважаючи на обмеженість предмету заявленого позову. З'ясування даної обставини є предметом позову, що розглядається у справі №914/4222/14.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Аналізуючи, положення ч.1 ст.216 ГПК України, у випадку задоволення позову у справі №914/4222/14, буде встановлено обставини, що впливатимуть на оцінку доказів у справі у справі №914/3494/14, зокрема недійсність додаткових договорів до кредитного договору може змінити розмір первісного зобов"язання, строк його виконання, а також інші істотні умови договірних відносин між сторонами, зокрема це вплине й на позовні вимоги щодо стягнення пені.

Таким чином,, встановлені господарським судом Львівської області при розгляді справи №914/4222/14 обставини впливатимуть на результат розгляду справи №914/3494/14.

Згідно ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної із нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов"язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. (п. 3.16. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Крім того, враховуючи положення п. 2.17 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 ГПК України може з урахуванням обставин конкретної справи бути підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

Відповідно до ч.3 ст. 35 ГПК України, обставини встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються про розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, оскільки результати розгляду та встановлені обставини справи №914/4222/14 можуть суттєво вплинути на оцінку доказів та прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі № 914/3494/14, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржник не надав належних та допустимих доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених в ухвалі господарського суду Львівської області від 15.12.2014р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Львівської області від 15.12.2014 року у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.33,34,43,49,91,99,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" залишити без задоволення.

2.Ухвалу господарського суду Львівської області від 15.12.2014р. про зупинення провадження у справі № 914/3494/14 залишити без змін.

3. Судові витрати покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути господарському суду Львівської області.

6. Повний текст постанови складено " 04" лютого 2015р.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Мельник Г.І.

суддя Новосад Д.Ф.