ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р. Справа № 911/5158/14

за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кримагрострой";

про стягнення 31070,90 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кримагрострой" про стягнення в порядку регресу 31070,90 грн. з яких 30 720,90 грн. страхового відшкодування та 350,00 грн. витрат на оплату послуг експерта.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм легкового автомобіля "VOLKSWAGEN Passat", реєстраційний номер 90092РК, Галетою М.Т., який перебував у трудових відносинах з відповідачем та виконував свої трудові обов'язки водія, сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій завдано матеріального збитку власнику автомобіля «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер АЕ1623СА, Сокур Н.В. на суму 30 720,90 грн., автомобіль якої на час ДТП був застрахований позивачем - Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ", згідно Договору страхування наземного транспорту № DNL0AE00000353 від 01.11.2007 року. Оскільки, позивач виплатив Сокур Н.В. страхове відшкодування в сумі 30720,90 грн., посилаючись ст. 27 Закону України "Про страхування", що надає право страховику звернутися з вимогою до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки, позивач просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу 30720,90 грн. страхового відшкодування та 350,00 грн. витрат на оплату послуг експерта.

Позов було прийнято Господарським судом Київської області у відповідності до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.12.2014 року порушено провадження у справі № 911/5158/14 та призначено справу до розгляду на 23.12.2014 року.

19.12.2014 року до Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким останній проти позову заперечує та стверджує, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки страхове відшкодування було виплачене 31.05.2010 року, а позивач звернувся до суду з позовом лише 01.12.2014 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності.

В судове засідання, яке відбулось 23.12.2014 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 03.12.2014 року не виконав, у зв'язку з чим розгляд справи відкладався до 05.01.2015 року.

05.01.2015 року до Господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, яке відбулось 05.01.2015 року представники сторін не з'явилися, відповідач вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 03.12.2014 року не виконав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Розгляд справи відкладався до 20.01.2015 року.

Судом враховано рекомендації Вищого господарського суду України, що викладені в інформаційному листі від 05.06.2014 року № 01-06/745/2014 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», яким визначено, що неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, підтверджується повідомленням від 04.04.2014 № 33-20.606 Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про тимчасове призупинення приймання до пересилання поштових відправлень адресованих одержувачам населених пунктів Автономної Республіки Крим.

Крім того, у зв'язку з надходженням до Господарського суду Київської області повідомлення Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» Київської міської дирекції №33-20-606 від 04.04.2014 року про тимчасове призупинення приймання до пересилання поштових відправлень адресованих одержувачам населених пунктів Автономної Республіки Крим, з метою забезпечення процесуальних прав відповідача та відсутністю у господарського суду визначених законом можливостей, судом було запропоновано позивачу надіслати відповідачу копії ухвал у справі кур'єрською службою доставки.

На виконання вимог ухвал суду від 03.12.2014 року, 24.12.2014 року позивач надав докази надіслання на адресу відповідача копій вищезазначених ухвал у справі № 911/5158/14 за допомогою служби доставки «Меркурій».

Доказів відправлення на адресу відповідача копії ухвали Господарського суду Київської області у справі № 911/5158/14 від 05.01.2015 року позивач не надав, посилаючись на те, що ні УКДППЗ «Укопошта», ні кур'єрські служби доставки поштові відправлення на територію півострова Крим та м. Севастополь тимчасово не здійснюють.

Відтак, суд здійснив всі заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи № 911/5158/14. Крім того, всі процесуальні документи суду у справі № 911/5158/14 занесені до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Однак, сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду спору, в судове засідання 20.01.2015 року не з'явилися.

За таких обставин суд розглядає справу у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

09.11.2007 року між Закритим акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ" (далі - Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ" або Страховик) та Сокур Наталею Володимирівною (Страхувальник) було укладено Договір страхування наземного транспорту № DNL0AE00000353 (далі-Договір), згідно п. 4.2 якого Страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування Страхувальнику або Вигодонабувачеві, а Страхувальник зобов'язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови правил страхування.

Об'єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, а саме автомобілем «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер АЕ1623СА (далі-автомобіль «SKODA OCTAVIA») (п. 5.1 Договору).

Пунктом 7.1.1 Договору визначено, що страховим випадком є пошкодження застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП за його участю.

Згідно розгорнутої довідки ЦБДР та АС при МВС № 8596583, 30.03.2010 року в м. Сімферополь по вул. Гагаріна, 14 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер АЕ1623СА, під керуванням Сокур Наталі Володимирівни, що належить Сокур Наталі Володимирівни та автомобіля "VOLKSWAGEN Passat" (далі - автомобіль "VOLKSWAGEN Passat"), державний реєстраційний номер 90092РК, під керуванням Галети Михайла Тихоновича, який перебував у трудових відносинах Товариством з обмеженою відповідальністю "Кримагрострой", що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Кримагрострой" (відповідач). Винним у ДТП визнали водія Галету Михайла Тихоновича, який керував автомобілем "VOLKSWAGEN Passat», у зв'язку з порушенням правил проїзду перехресть (копія наявна в матеріалах справи).

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно Звіту про оцінку автомобіля «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер АЕ1623СА, складеного 12.04.2010 року ФОП Москвіном Н.Ю. (Сертифікат суб'єкта оцінювальної діяльності Фонду Державного майна України від 25.04.2008 року № 6922/08), вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 31099,65 грн. (копія наявні в матеріалах справи).

У відповідності до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно Договору, страхова сума складає 75 750,00 грн., франшиза - 378,75 грн.

Сума страхового відшкодування з вирахуванням визначеної Договором франшизи (31099,65 грн. - 378,75 грн.) становить 30 720,90 грн.

Так, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 01.04.2010 року та Страхового акту № И -3580 від 25.05.2010 року Страхувальнику було виплачено 30 720,90 грн. страхового відшкодування, що підтверджується меморіальним ордером № А0531SS2W8 від 31.05.2010 року (копії зазначених документів містяться в матеріалах справи).

Крім того, позивачем понесені витрати на оплату послуг експерта в сумі 350,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.04.2010 року № 4526 на суму 350,00 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактично виплаченої суми відшкодування перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, а саме до ТОВ «КРИМАГРОСТРОЙ», з яким винний у ДТП водій автомобіля "VOLKSWAGEN Passat" Галета М.Т. знаходився у трудових відносинах.

Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

За таких обставин у позивача після сплати відшкодування потерпілому виникло право на регресний позов до відповідача.

Відповідач проти позову заперечував та заявив про застосування строку позовної давності у справі, оскільки позов подано після спливу трирічного строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України.

Згідно із статтею 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною шостою статті 261 ЦК України передбачено, що за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Таким чином, саме з моменту виплати позивачем потерпілому суми страхового відшкодування, що підтверджується меморіальним ордером № А0531SS2W8 від 31.05.2010 року, у позивача виникло право подати позов до суду. Однак, позов поданий лише 01.12.2014 року, відповідно трирічний термін позовної давності позивачем пропущено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача в порядку регресу 30 720,90 грн. відшкодування шкоди, сплаченого позивачем потерпілій особі, є обґрунтованою, проте такою, що не підлягає задоволенню, у зв'язку з пропуском трирічного строку позовної давності.

Крім того, вимоги позивача про відшкодування відповідачем витрат позивача з оплати послуг експерта у розмірі 350,00 грн., задоволенню також не підлягають, оскільки зазначені витрати не входять до суми виплаченого позивачем відшкодування, відповідно не входять до складу шкоди, право на відшкодування якої перейшло від потерпілої особи до позивача в порядку регресу, а відтак підстави для їх відшкодування за рахунок відповідача в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування», відсутні.

Крім того, послуги експерта позивачем оплачено 16.04.2010 року, тобто відповідна вимога заявлена позивачем поза межами трирічного строку позовної давності, що є окремою підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Керуючись ст. ст. 33, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено:26.01.2015 р.

Суддя Т.П. Карпечкін