РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/17474/14 22.01.15

Господарський суд міста Києва колегією суддів у складі головуючого судді Головіної К.І., суддів Ващенко Т.М., Літвінової М.Є., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аквітенс"

до Приватного акціонерного товариства "Українська фінансова мережа"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача- Публічне акціонерне товариство «Ерде Банк»

про визнання недійсним рішення

за участю представників:

від позивача :не з'явився
від відповідача:не з'явився
від третьої особи:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аквітенс" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська фінансова мережа" про визнання недійсним рішення ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ініціатива» № 4 від 22.08.2011 р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення № 4 від 22.08.2011 р, яким надано згоду на укладення договору застави від 29.11.2011 р. для забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами № 154/11-КЛ від 22.08.2011 р. та № 155/11-КЛ від 31.08.2011 р., прийнято з порушенням законодавства, оскільки повноваження на укладення значного правочину віднесені до компетенції наглядової ради товариства, а не загальних зборів учасників товариства, та вказаний договір застави укладений відповідачем на вкрай невигідних умовах.

У позові Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аквітенс" просить суд визнати недійсним рішення № 4 від 22.08.2011 р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ініціатива», що діє за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного фонду «Венчурний капітал», яке є єдиним акціонером ПрАТ «Українська фінансова мережа».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.10.2014 р. до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Ерде Банк».

Представник позивача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, у минулих судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Крім того, під час розгляду справи позивач подав заяву про заміну позивача у даній справі, а саме - ТОВ "Фінансова компанія "Аквітенс" на ТОВ «Дітон Компані», у зв'язку з вибуттям позивача зі складу акціонерів ПрАТ "Українська фінансова мережа".

Розглянувши дану заяву, суд відмовив у її задоволенні, як у необгрунтованій, оскільки вибуття ТОВ "Фінансова компанія "Аквітенс" зі складу акціонерів відповідача у даному випадку не є підставою для процесуального правонаступництва, передбаченого ст. 25 ГПК України.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду подав заяву, якою позовні вимоги визнав та просив розглядати справу без участі свого представника.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд без його участі до суду не подав.

Розглянувши подану відповідачем заяву про визнання позову, суд відмовив у її прийнятті з огляду на наступне.

Згідно з п. 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" суд, який вирішує спір, не зв'язаний заявою відповідача, зокрема, про визнання позову. На підставі частини шостої статті 22 ГПК у разі, якщо відповідні дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси (у тому числі юридичної чи фізичної особи, яка не є учасником даного судового процесу), спір підлягає вирішенню по суті згідно з вимогами чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана заява порушує права та охоронювані законом інтереси третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ПАТ «Ерде Банк», оскільки спірне рішення стало підставою для укладення договору застави між відповідачем та ПАТ «Ерде Банк».

Згідно з ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 78 ГПК України визнання позову відповідачем викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно відповідачем.

З доданої до заяви довіреності вбачається, що представнику ПрАТ «Українська фінансова мережа» Боровенко Д.В. не надано відповідних повноважень на визнання позовних вимог повністю або частково, а тому заяву про визнання позову ПрАТ «Українська фінансова мережа» судова колегія відхилила як безпідставну та необгрунтовану та вирішила розглянути справу по суті.

Встановивши фактичні обставини та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 22.08.2011 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ініціатива», що діє за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного фонду «Венчурний капітал», яке є єдиним акціонером ПрАТ "Українська фінансова мережа", прийнято рішенням № 4, яким надано згоду на передачу в заставу основних засобів ПрАТ "Українська фінансова мережа" на суму 361 229,00 грн. в якості забезпечення зобов'язань за кредитними договорами № 154/-КЛ від 29.08.2011 р. та № 155/11-КЛ від 31.08.2011 р. (далі - договір зростання).

Також даним рішенням голові правління ПрАТ "Українська фінансова мережа" Аушеву А.А. надано повноваження на укладення та підписання договору застави основних засобів на суму 361 229,00 грн. та інших документів необхідних для укладення договору застави.

29.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Ерде Банк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроконстракшн-2» (позичальник) був укладений кредитний договір № 154/11-КЛ (далі - кредитний договір-1), відповідно до якого позичальнику надано кредит у формі кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 3 440 100,00 доларів США, строком дії до 12.04.2014 року включно.

31.08.2011 р. між Публічним акціонерним товариством «Ерде Банк» (банк) та Приватним акціонерним товариством "Українська фінансова мережа" (позичальник) був укладений кредитний договір № 155/11-КЛ (далі - кредитний договір-2), згідно з яким позичальнику надано кредит у формі кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 3 322 400,00 доларів США, строком дії до 12 квітня 2014 року включно.

29.08.2011 року між Приватним акціонерним товариством "Українська Фінансова Мережа" (заставодавець) та Публічним акціонерним товариством "Ерде Банк" (заставодержатель) укладено договір застави.

Відповідно до п. 1.1 договору застави, в редакції додаткової угоди № 1 від 31.08.2011 року, в забезпечення виконання зобов'язань за договором зростання та виплат штрафних санкцій, визначених у кредитних договорах-1, 2, заставодавець надав заставодержателю в заставу належне йому на праві власності майно: основні засоби, балансова та заставна вартість яких становить 361 229,58 грн.

Позивач, посилаючись на ст. 52, ч. 1 ст. 70 Закону України "Про акціонерні товариства", вважає, що рішення № 4 від 22.08.2011 р. щодо передачі основних засобів відповідача та, як наслідок, укладення договору застави від 29.08.2011 р., прийнято з порушенням закону, оскільки дане рішення повинно бути прийнято наглядовою радою, а не загальними зборами Приватного акціонерного товариства "Українська фінансова мережа", а сам договір застави укладено на вкрай невигідних умовах

Перевіряючи вказані твердження позивача, суд виходив з такого.

Статтею 97 Цивільного кодексу України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Цивільного кодексу України в акціонерному товаристві може бути створена наглядова рада акціонерного товариства, яка здійснює контроль за діяльністю його виконавчого органу та захист прав акціонерів товариства. Статутом акціонерного товариства і законом встановлюється виключна компетенція наглядової ради. Питання, віднесені статутом до виключної компетенції наглядової ради, не можуть бути передані нею для вирішення виконавчому органу товариства.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 52 Закону України "Про акціонерні товариства" (в редакції станом на день прийняття рішення) до компетенції наглядової ради належить прийняття рішення про вчинення значних правочинів у випадках, передбачених частиною першою статті 70 цього Закону.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України "Про акціонерні товариства" створення наглядової ради є обов'язковим в акціонерних товариствах з кількістю акціонерів - власників простих акцій 10 осіб і більше. У товаристві з кількістю акціонерів - власників простих акцій 9 осіб і менше у разі відсутності наглядової ради її повноваження здійснюються загальними зборами.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про акціонерні товариства" (в редакції станом на день прийняття рішення) до товариства з одним акціонером не застосовуються положення статей 33 - 48 цього Закону щодо порядку скликання та проведення загальних зборів акціонерного товариства. Повноваження загальних зборів товариства, передбачені статтею 33 цього Закону та внутрішніми документами товариства, здійснюються акціонером одноосібно. Рішення акціонера з питань, що належать до компетенції загальних зборів, оформлюється ним письмово (у формі рішення) та засвідчується печаткою товариства або нотаріально. Таке рішення акціонера має статус протоколу загальних зборів акціонерного товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, єдиним акціонером ПрАТ "Українська фінансова мережа" станом на дату прийняття рішення (22.08.2011 р.) було ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ініціатива» (яке є власником простих акцій -100 % у статутному фонді).

Таким чином, ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Ініціатива» було вповноважене на прийняття спірного рішення про надання згоди про передачу в заставу основних засобів ПрАТ "Українська фінансова мережа". При цьому обов'язку створити наглядову раду у товариства не виникло в силу закону.

Доказів того, що у ПрАТ "Українська фінансова мережа" станом на дату прийняття спірного рішення існувала наглядова рада матеріали даної справи не містять та відповідачем таких доказів не надано, так само, як і не надано на вимогу суду оригіналу рішення № 4 від 22.08.2011 р. та статуту відповідача.

Згідно зі ст.ст. 33-34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Оскільки, суду не були надані належні та допустимі докази у розумінні ст.ст. 33-34 ГПК України на підтвердження заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та не доведеними у порядку, передбаченому ГПК України.

З приводу доводів позивача про те, що договір застави від 29.08.2011 р. укладено на вкрай невигідних умовах, колегія суддів зазначає, що ця обставина не має значення для вирішення спору про визнання рішення акціонера недійсним, а тому судом не досліджувалась.

Укладення договору на вкрай невигідних умовах є підставою для вирішення договору недійсним (ст.ст. 215, 233 ЦК України), чого позивач у своїх позовних вимогах не заявив. Тому посилання позивача в цій частині є безпідставними, оскільки не тягнуть за собою такого наслідку, як визнання рішення акціонера недійсним.

Отже, враховуючи положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання оскаржуваного рішення № 4 від 22.08.2011 р. недійсним, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно зі статтею 49 ГПК України при задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-35, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аквітенс" до Приватного акціонерного товариства "Українська фінансова мережа", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк». про визнання недійсним рішення № 4 від 22.08.2011 р.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 22 січня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 27 січня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Головуючий суддя К.І. Головіна

Суддя Т.М. Ващенко

Суддя М.Є. Літвінова