КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2015 р. Справа№ 910/24020/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Шевченка Е.О.

при секретарі: Волуйко Т.В.

Представники сторін:

позивача:Пузько В.А.., за довіреністю;

відповідача:Миленко К.І., за довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2014

у справі № 910/24020/14 (головуючий суддя: Чебикіна С.О.)

за позовом Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2" Деснянського району м. Києва

про стягнення 1217,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі № 910/24020/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, Київське міське відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у відповідності до якої просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі № 910/24020/14 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Скарга мотивована тим, що господарським судом міста Києва не в повному обсязі були з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також були порушені, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2014 прийнято до провадження справу № 910/24020/14. Розгляд апеляційної скарги призначений на 26.01.2015.

20.01.2015 представником Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2" Деснянського району м. Києва через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду були подані письмові заперечення на апеляційну скаргу.

26.01.2015 представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і просив суд її задовольнити.

26.01.2015 представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив суд рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі № 910/24020/14 залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, та відповідача, колегія суддів встановила наступне.

31.09.2011 року головним спеціалістом Голосіївської міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Сугерей Г.О. в присутності заступника головного лікаря з ЕТН Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2" Деснянського району м. Києва Сафонової І.Ю. була проведена перевірка обґрунтованості видачі листка непрацездатності АВІ №725723, виданого на ім'я Бондаренка С.А.

За твердженням позивача, в ході перевірки встановлені порушення п. 1.7 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ від 13.11.2001 року № 455 та п.п.1.3., 5.1.5., 5.1.9., 5.3.4. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ від 09.04.2008 року № 189, дані порушення дають підставу вважати продовження листка непрацездатності АВІ №725723, виданого відповідачем на ім'я Бондаренка С.А. з 26.08.2011 року по 02.09.2011 року необґрунтованим.

На підставі вказаної перевірки складено довідку "про результати оперативної перевірки обґрунтованості видачі листків непрацездатності АВІ №725206 та АВІ №725723, виданих лікарями поліклініки №2 Деснянського району м. Києва на ім'я Бондаренко С.А., що працює в МДР "Теремки" "Київзеленбуду".

Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності вказаний листок непрацездатності АВІ №725723 був сплачений за місцем роботи застрахованої особи за рахунок коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача з позовом у даній справі за твердженням позивача стало те, що відповідачем було завдано збитки внаслідок необґрунтованої видачі його працівником листка непрацездатності, в зв'язку з чим просив стягнути матеріальну шкоду на підставі ст.ст. 1166, 1172 ЦК України в розмірі 1217,10 грн., яка була завдана позивачу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги є такими, що спростовуються матеріалами справи, а тому не дають підстав для скасування прийнятого у справі судового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Отже, збитки - це грошова оцінка шкоди, яка має місце у разі неможливості відшкодування шкоди в натурі.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

До обов'язкових умов цивільно-правової відповідальності належать причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Причинно-наслідковий зв'язок є простим (якщо між протиправною поведінкою та завданою шкодою немає інших юридично значущих обставин) та складним (якщо між завданою шкодою та протиправною поведінкою існують й інші обставини, які впливали на її заподіяння). Причому протиправна поведінка особи лише тоді є причиною збитків, коли вона безпосередньо пов'язана із збитками.

Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд України при здійсненні касаційного перегляду судових рішень у справах про відшкодування збитків (постанова Верховного Суду України від 30.05.2006 у справі N 42/266-6/492).

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Колегія суддів відмічає, що скаржник в розумінні ст. 33, 36 Господарського процесуального кодексу України не надав ні до суду першої інстанції ні до суду апеляційної інстанції докази які б підтверджували його вимоги та заперечення, а також не наведено елементів складу цивільного правопорушення.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Відтак, колегія суддів визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відшкодуванню підлягає шкода, яка фактично завдана матеріальним благам особи незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю заподіювача. У разі ж наявності лише неправомірних дій (допущених порушень) посадової або службової особи без настання наслідків у вигляді шкоди, відсутні правові підстави вважати, що її завдано, а тому відсутні і правові підстави для відшкодування того, чого не було завдано. У такому випадку особі надані правові засади для захисту і поновлення свого права в інший спосіб.

Пред'явлений же позов про стягнення майнової шкоди в розмірі 1217,00 грн., що були виплачені Бондаренку С.А. на підставі листка непрацездатності АВІ №725723, виданого на його ім'я, тобто суми яка знаходиться у власності третьої особи, а не у відповідача, у даній правовій ситуації не відповідає способам захисту цивільних прав позивача, вищенаведеним приписам чинного законодавства та фактичним обставинам справи.

При недоведеності під час розгляду справи факту порушень відповідачем прав позивача відповідно до визначених позивачем підстав заявленого позову, висновки суду першої інстанції про відсутності підстав для задоволення позовних вимог є обґрунтованими.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі № 910/24020/14 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2014 у справі № 910/24020/14 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/24020/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді О.Ф. Синиця

Е.О. Шевченко