номер провадження справи 1/50/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015 Справа № 908/6264/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запорізький Завод Феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд.11)

до відповідача: Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту "Запоріжелектротранс" (69095, м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, буд.2)

про стягнення 8 838 грн. 22 коп.

Суддя Немченко О.І.

Представники сторін:

від позивача - Верба В.В., довіреність № 18-157 від 23.12.2014 р.

від відповідача - Мінітмірова Є.М., довіреність № 3/1-2335 від 21.11.2014 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Господарським судом Запорізької області розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький Завод Феросплавів" до Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту "Запоріжелектротранс" про стягнення 8 838 грн. 22 коп.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.12.2014 р. справу призначено до розгляду на 27.01.2015 р. на 14 год. 30 хвил., про що сторони були повідомлені належним чином, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

26.01.2015 р. від відповідача у справі надійшли документи на виконання вимог суду та відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнає борг перед позивачем в сумі 8 838 грн. 22 коп. та просить розстрочити виконання рішення суду на шість місяців рівними частинами.

В судовому засіданні 27.01.2015 р. представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача 8 838 грн. 22 коп.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідач підтвердив наявність у відповідача перед позивачем заявленого до стягнення боргу та, з огляду на скрутне фінансове становище, просив суд розстрочити виконання рішення суду на шість місяців рівними частинами.

Представник позивача заперечив проти розстрочення виконання рішення суду на такий строк та залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

За клопотанням присутніх у судовому засіданні представників сторін, розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

По закінченні судового засідання оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Запорізький Завод Феросплавів" та Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту "Запоріжелектротранс" було укладено договір № 143 від 01.07.2010 р. про технічне забезпечення електропостачання користувача.

На Публічному акціонерному товаристві "Запорізький Завод Феросплавів" була введена в дію автоматизована система комерційного обліку електроенергії (АСКУЕ), до якої підключено облік кількох субабонентів, які користуються електричними мережами заводу відповідно до укладених договорів.

Згідно з п. 2 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» АСКУЕ підлягає обов'язковій метрологічній атестації.

У 2012 році ДП «Запоріжстандартметрологія» була здійснена чергова метрологічна атестація АСКУЕ Публічного акціонерного товариства "Запорізький Завод Феросплавів", у т.ч. всіх підключень комерційного обліку електроенергії субабонентів Публічного акціонерного товариства "Запорізький Завод Феросплавів".

05.12.2011 р. відповідач гарантійним листом № 33/1-2357 гарантував позивачу відшкодування відповідних витрат.

Після закінчення метрологічної атестації точок комерційного обліку тягової підстанції № 12 Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту "Запоріжелектротранс" позивачем був виставлений відповідачу рахунок № 454309 від 23.07.2012 р. із звітом про виконані роботи про відшкодування витрат на загальну суму 9 338 грн. 22 коп.

21.08.2014 р. позивач звернувся до відповідача із претензією № 18-087 про відшкодування витрат на загальну суму 9 338 грн. 22 коп.

У відповідь на претензію листом від 30.09.2014 р. відповідач підтвердив заборгованість з відшкодування витрат у розмірі 9 338 грн. 22 коп. та зобов'язувався оплатити цю суму до 31.12.2014 р.

18.11.2014 р. платіжним дорученням № 6618 відповідачем було оплачено 500 грн. 00 коп. вищезазначених витрат.

Залишок вказаної заборгованості в сумі 8 838 грн. 22 коп. не сплачений.

Стягнення з відповідача на користь позивача 8 838 грн. 22 коп. було предметом судового розгляду у цій справі.

Суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі з урахуванням наступного:

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. (Аналогічна норма міститься і у ст. 526 Цивільного кодексу України.). До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, згідно із наявністю між сторонами договірних зобов'язань, позивачем за власний рахунок, із залученням третіх осіб, з попереднім отриманням гарантійного листа від відповідача, була проведена метрологічна атестація точок комерційного обліку тягової підстанції № 12 Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту "Запоріжелектротранс". Згідно звіту про виконані роботи витрати склали 9 338 грн. 22 коп. Відповідачем було сплачено лише 500 грн. 00 коп. вказаної заборгованості. Залишок заборгованості і в сумі 8 838 грн. 22 коп. відповідачем не сплачений.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтями 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідно до чинного законодавства України, позовні заяви повинні подаватись до суду в разі порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача. Тобто подання позовної заяви є способом захисту порушених прав та законних інтересів правомірної сторони.

Факт проведення метрологічної атестації та наявності простроченої заборгованості відповідача перед позивачем в заявленій до стягнення сумі 8 838 грн. 22 коп. підтверджений матеріалами справи, та підтверджується самим відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено, і матеріалами справи підтверджується правомірність заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 8 838 грн. 22 коп. боргу.

Клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду у цій справі на шість місяців рівними частинами задовольняється частково, з урахуванням наступного:

Відповідно до п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Отже, господарський суд має право залежно від обставин справи розстрочити виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Так, в обґрунтування причин не сплати заборгованості та надання розстрочки виконання судового рішення відповідач посилається на скрутне фінансове становище внаслідок недостатнього фінансування підприємства з бюджету у вигляді субвенції як компенсація за перевезення пільгових категорій пасажирів, що підтверджується розрахунками, копії яких додані до матеріалів справи та на збитковість діяльності відповідача, що підтверджується звітом про фінансові результати за 9 місяців 2014 року.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Розглянувши клопотання, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, беручи до уваги, що рішенням суду присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача незначну суму, і підприємство відповідача має певні матеріальні труднощі, що підтверджується матеріалами справи, суд задовольняє клопотання відповідача частково, та з урахуванням конкретних обставин справи, вважає за необхідне розстрочити виконання судового рішення на три місяці.

На підставі викладеного, суд задовольняє позовні вимоги позивача і приймає рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 8 838 грн. 22 коп. боргу, розстрочивши виконання рішення в цій частині на три місяці зі сплатою боргу рівними частинами.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір відноситься на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82, п. 6 ст. 83, ст.ст. 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту "Запоріжелектротранс" (69095, м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, буд.2, , р/р 0568 в РУ АКБ «Індустріалбанк», м. Запоріжжя, МФО 313849) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький Завод Феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11, , р/р 9045 в ПАТ «Приватбанк», м. Дніпропетровськ, МФО 305299) 8 838 (вісім тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 22 коп. боргу, розстрочивши виконання рішення в цій частині на три місяці, зі сплатою боргу рівними частинами наступним чином: до 27.02.2015 р. - 2 946 (дві тисячі дев'ятсот сорок шість) грн. 07 коп., до 27.03.2015 р. - 2 946 (дві тисячі дев'ятсот сорок шість) грн. 07 коп., до 27.04.2015 р. - 2 946 (дві тисячі дев'ятсот сорок шість) грн. 08 коп. Видати наказ.

3. Стягнути з Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту "Запоріжелектротранс" (69095, м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, буд.2, , р/р 0568 в РУ АКБ «Індустріалбанк», м. Запоріжжя, МФО 313849) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький Завод Феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11, , р/р 9045 в ПАТ «Приватбанк», м. Дніпропетровськ, МФО 305299) 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено і підписано «02» лютого 2015 року.

Суддя О.І. Немченко