КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2015 р. Справа№ 910/22130/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Шевченка Е.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі: Волуйко Т.В.

Представники сторін:

позивача:Невструєв Л.Б., за довіреністю;

відповідача 1:не з'явився;

відповідача 2:не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Левицького Владислава Костянтиновича

на рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2014

у справі № 910/22130/13 (головуючий суддя: Васильченко Т.В., судді: Любченко М.О., Сташків Р.Б.)

за позовом Левицького Владислава Костянтиновича

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Влад плюс К";

2. Головного управління юстиції України у м. Києві;

про визнання недійсним рішення загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.06.2014 у справі № 910/22130/13 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Левицький Владислав Костянтинович звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Левицького Владислава Костянтиновича на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2014 у справі № 910/22130/13 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Зеленіна В.О. (головуючий), Синиці О.Ф., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2014, колегією суддів в зазначеному складі, прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 18.08.2014р.

Представником відповідача 1 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду був поданий відзив на апеляційну скаргу.

18.08.2014 відповідач 2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином відповідно до вимог ст. 64, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2014 розгляд справи відкладено на 22.09.2014.

22.09.2014 відповідач 2 в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином відповідно до вимог ст. 64, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2014 розгляд справи відкладено на 20.10.2014.

20.10.2014 відповідач 2 в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином відповідно до вимог ст. 64, 86 Господарського процесуального кодексу України.

20.10.2014 представником позивача відповідно до ст. 69 ГПК України було подано клопотання про продовження строку вирішення спору.

З метою всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, користуючись правом, передбаченим ст. 69 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе продовжити строк вирішення даного спору.

20.10.2014 заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, розглянувши надані сторонами документи й з'ясувавши обставини справи, апеляційний суд вважає, що для об'єктивного та правильного вирішення спору потрібно з'ясувати чи був перетин державний кордон України у період з 15.05.2013 по 15.06.2013 громадянином Російської Федерації - Дихно Олександром Юрійовичем та громадянкою Білорусії - Слівець Тамарою Євгенівною, що відносяться до предмету доказування.

В зв'язку з зазначеним вище, суд вважає за необхідне звернутись до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2014 розгляд справи відкладено на 03.11.2014. Продовжено строк вирішення спору у справі № 910/22130/13.

31.10.2014 на адресу суду від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшов витяг з інформацією щодо перетину державного кордону України у період з 15.05.2013 по 15.06.2013 громадянином Російської Федерації - Дихно Олександром Юрійовичем та громадянкою Білорусії - Слівець Тамарою Євгенівною.

03.11.2014 відповідач 2 в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином відповідно до вимог ст. 64, 86 Господарського процесуального кодексу України.

03.11.2014 представником позивача відповідно до ст. 69 ГПК України було подано клопотання про продовження строку вирішення спору.

З метою всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, користуючись правом, передбаченим ст. 69 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе продовжити строк вирішення даного спору.

03.11.2014 заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, розглянувши надані сторонами документи й з'ясувавши обставини справи, апеляційний суд вважає, що для об'єктивного та правильного вирішення спору потрібна присутність в судовому засіданні громадянина Російської Федерації - Дихно Олександром Юрійовичем та громадянки Білорусії - Слівець Тамарою Євгенівною для надання ними пояснень по суті розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2014 розгляд справи відкладено на 01.12.2014. Продовжено строк вирішення спору у справі № 910/22130/13.

Також, викликано в судове засідання:

- громадянина Російської Федерації - Дихно Олександра Юрійовича (російською мовою - Дыхно Александра Юрьевича), 17.11.1965 року народження, зареєстрований за адресою: Російська Федерація, 117630, м. Москва, вул. Воронцовскіє пруди 7, кв. 61.

- громадянку Білорусії - Слівець Тамару Євгенівну (російською мовою - Сливец Тамару Евгеньевну) 02.04.1957 року народження, зареєстрована за адресою: Республіка Білорусь, 246012, м. Гомель, вул. Речіцкоє шосе, 65, кв. 116.

01.12.2014 відповідач 1, відповідач 2, Дихно Олександр Юрійович та Слівець Тамара Євгенівна в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили не зважаючи на те, що були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином відповідно до вимог ст. 64, 86 Господарського процесуального кодексу України.

01.12.2014 представником позивача відповідно до ст. 69 ГПК України було подано клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2014 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/22130/13. Розгляд справи відкладено на 21.01.2015.

Також, повторно викликано в судове засідання:

- громадянина Російської Федерації - Дихно Олександра Юрійовича (російською мовою - Дыхно Александра Юрьевича), 17.11.1965 року народження, зареєстрований за адресою: Російська Федерація, 117630, м. Москва, вул. Воронцовскіє пруди 7, кв. 61.

- громадянку Білорусії - Слівець Тамару Євгенівну (російською мовою - Сливец Тамару Евгеньевну) 02.04.1957 року народження, зареєстрована за адресою: Республіка Білорусь, 246012, м. Гомель, вул. Речіцкоє шосе, 65, кв. 116.

Визнано явку в судове засідання Дихно Олександра Юрійовича та Слівець Тамару Євгенівну обов'язковою.

21.01.2015 відповідач 1, відповідач 2, Дихно Олександр Юрійович та Слівець Тамара Євгенівна в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили не зважаючи на те, що були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином відповідно до вимог ст. 64, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає, що зазначені обставини не є перешкодою для розгляду справи, оскільки про дату, час і місце судового розгляду справи відповідач 1, відповідач 2, Дихно Олександр Юрійович та Слівець Тамара Євгенівна повідомлені належним чином.

Статтею 99 ГПК України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

З метою не порушення та не обмеження скаржника у здійсненні прав, передбачених п. 1 ст. 6 § 1, ст. 8, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 N 475/97-ВР), колегія суддів вважає можливим, відповідно до ст. 75 ГПК України, здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними в справі документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

21.01.2015 представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і просив суд її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів встановила наступне.

Позивач є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Влад плюс К» із розміром частки в статутному капіталі 15300,00 грн., що становить 34 % від загального статутного капіталу.

Іншими засновниками Товариства є громадянин Російської Федерації Дихно Олександр Юрійович та громадянин Білорусії Слівець Тамара Євгенівна, частка їх статутного капіталу складали відповідно по 33%.

За твердженням позивача, він в вересні 2013 року дізнався, що 30.05.2013 року відбулися Загальні збори учасників Товариства, за участю двох інших учасників: Дихно О.Ю. та Слівець Т.Є. на яких були прийняті рішення зокрема про призначення безстроково нa посаду Генерального директора Товариства Шмирьова Г.М. Однак, його жодного разу не повідомляли про їх проведення.

Зазначене рішення було оформлено протоколом №30/05-13 загальних зборів учасників Товариства від 30.05.2013 року, після чого були внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до ст.7.1, 8.5 Статуту учасники товариства мають право брати участь у діяльності товариства і в управлінні його справами, обирати і бути обраним до виборних органів управління, вносити пропозиції щодо поліпшення діяльності товариства, ліквідації недоліків у роботі його службових осіб, тощо.

З оскаржуваного рішення вбачається, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог та відхиляючи доводи позивача місцевий господарський суд прийшов до висновку, що недодержання процедури скликання зборів, призвело до позбавлення позивача, як учасника товариства можливості взяти участь у оскаржуваних загальних зборах, однак своєю присутністю на зборах учасників товариства не міг істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується, так-як позивач володіє всього 34% статутного капіталу Товариства.

Проте, з такими висновками місцевого господарського суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до приписів статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ст. 116 ЦК України, ст. 88 ГК України, ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників.

До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; 2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; 3) створення та відкликання виконавчого органу товариства; 4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; 5) затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства; 6) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; 7) виключення учасника із товариства; 8) прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

У п. п. 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" зазначено, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Однак, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства). При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про господарські товариства", загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" визначено, що згідно зі статтями 41, 60 Закону про господарські товариства загальні збори визнаються правомочними, якщо в них беруть участь акціонери (учасники), що мають відповідно до статуту товариства більш як 60% голосів. У зв'язку з цим положення установчих документів товариства, які встановлюють інші правила щодо визначення кворуму, є такими, що суперечать закону і не підлягають застосуванню. Відсутність кворуму на загальних зборах є безумовною підставою для визнання в судовому порядку прийнятих загальними зборами рішень недійсними.

Статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" визначено, що Загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Колегія суддів відмічає, що матеріали справи не містять доказів направлення позивачу, повідомлення про проведення загальних зборів у передбаченому законом порядку.

До того ж, в результаті порушення процедури скликання позачергових Загальних зборів Товариства, було порушено і процедуру формування порядку денного таких зборів, так-як позивач був усунутий від його формування, що є прямим порушенням закону.

Таким чином, при проведенні Загальних зборів учасників товариства, яке було оформлено протоколом №30/05-13 від 30.05.2013 року порушений порядок скликання загальних зборів, чим були порушені корпоративні права учасника товариства - позивача, який не отримував повідомлення про час, місце проведення загальних зборів та порядок денний, в наслідок чого учасник товариства фактично був позбавлений можливості ознайомитись з порядком денним, належним чином підготуватися до зборів, прийняти у них участь і реалізувати своє право на участь: та внести свої заперечення щодо винесеного питання порядку денного.

Як зазначалось вище, до складу учасників Товариства входять три фізичні особи. Двоє з яких, крім позивача, є громадянами інших країн. Зокрема, Дихно О.Ю. є громадянином Російської Федерації, а Слівець Т.Є. - громадянка Білорусії.

Отже, аби бути присутнім на загальних зборах учасників Товариства, вказані особи повинні були в'їхати на територію України, або надіслати своїх представників.

В свою чергу, в оскаржуваному протоколі зазначено, що Дихно О.Ю. та Слівець Т.Є. особисто були присутніми на Загальних зборах учасників Товариства.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подавалось клопотання про витребування у Державної прикордонної служби України інформацію щодо перебування вказаних осіб на території України в день проведення оскаржуваних Загальних зборів учасників Товариства.

Проте, місцевий господарський суд необґрунтовано відмовив в задоволенні такого клопотання, що стало причиною не з'ясування питання фактичного проведення загальних зборів учасників Товариства.

З метою з'ясування питання фактичного проведення загальних зборів учасників Товариства, перебування Дихно О.Ю. та Слівець Т.Є. на території України в день проведення оскаржуваних Загальних зборів, Київський апеляційний господарський суд звернувся з відповідним запитом до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

На зазначений запит судом було отримано відповідь з якої вбачається, що з 15.05.2013-15.06.2013 Дихно О.Ю. та Слівець Т.Є. на території України не перебували.

Таким чином, Загальні збори учасників товариства, яке було оформлено протоколом №30/05-13 від 30.05.2013 року є такими, що не відбулись.

При доведеності під час розгляду справи факту порушень відповідачем 1 прав позивача відповідно до визначених позивачем підстав заявленого позову, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є необґрунтованими.

Отже, позовні вимоги позивача про визнання недійсними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Влад плюс К" (), оформлені протоколом № 30/05-13 від 30.05.2013 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

В зв'язку з зазначеним вище, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2014 у справі № 910/22130/13 прийняте з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права, що підтверджується фактичними обставинами та матеріалами справи, а тому відповідно до положень п. 1, 2 ч. 1 ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Левицького Владислава Костянтиновича задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2014 у справі № 910/22130/13 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Левицького Владислава Костянтиновича задовольнити.

4. Визнати недійсними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Влад плюс К" (), оформлені протоколом № 30/05-13 від 30.05.2013 року.

5. Зобов'язати Святошинську районну у місті Києві державну адміністрацію скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Влад плюс К" (), здійснену на підставі протоколу № 30/05-13 від 30.05.2013 року.

6. Матеріали справи № 910/22130/13 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Е.О. Шевченко

О.Ф. Синиця