РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26165/14 23.01.15
За позовом Державного підприємства «Еко»»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «УТГ Констракшн»

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України у місті Києві

про стягнення 17616,11 грн.

Суддя Демидов В.О.

За участю представників сторін:

від позивача - Вірченко Н.В., довіреність від 07.04.2014 № 14;

від відповідача - Озеров С.О., довіреність від 01.12.2014 № 2;

від третьої особи - Кошман А.С., довіреність від 06.06.2014 № 19;

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 17331,99 грн. заборгованості з орендної плати (за період з червня 2014 року по жовтень 2014 року включно) за укладеним між відповідачем та третьою особою договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 31.07.2012 № 6260, а також 239,22 грн. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 44,90 грн. 3% річних за період прострочення з 1.07.2014 по 01.11.2014.

Письмовими поясненнями від 04.12.2014 № 4/12-14 відповідач зазначив, що не використовує орендоване майно - нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, бульв. Лесі Українки,36-б, внаслідок того, що 13.06.2014 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві відповідним приписом було заборонено використання вказаного майна. У письмових поясненнях відповідачем також викладене прохання про розірвання укладеного сторонами у справі договору оренди.

В судовому засіданні 22.12.2014 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 19.01.2015, 15 год. 30 хв., у судовому засіданні 19.01.2015 оголошено перерву до 23.01.2015, 11 год. 40 хв.

В судове засідання 23.01.2015 прибули повноважні представники учасників судового процесу.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, вислухавши присутніх під час судового розгляду справи представників учасників судового процесу, суд встановив такі фактичні обставини.

31.07.2012 між Регіональним відділенням Фонду державного майна по місту Києву як Орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «УТГ Констракшн» як Орендарем укладений договір № 6260 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (далі за текстом - договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування нежилі приміщення загальною площею 107,50 кв. м, розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 36-б, на цокольному поверсі будівлі, що перебуває на балансі позивача - Державного підприємства «Еко» (Балансоутримувача).

Відповідно до умов пункту 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) (далі за текстом - Методика) і становить буд ПДВ за базовий місяць оренди - червень 2012 року, 7333,87 грн.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (пункт 3.3 договору).

Відповідно до пункту 3.6 договору орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється оплата.

Пунктом 10 договору встановлений строк його дії - до 30.06.2015.

Об'єкт оренди переданий позивачем відповідачеві за актом приймання-передачі від 31.07.2012, підписаним повноважними представниками сторін договору.

За період користування орендованим майном з 01.06.2014 по 31.10.2010 сплата орендної плати відповідачем не здійснена, внаслідок чого виникла заборгованість з орендної плати за вказаний період у загальному розмірі 17331,99 грн. з ПДВ (розрахунок суми заборгованості доданий позивачем до позовної заяви).

Вказану суму заборгованості позивачем заявлено до стягнення з відповідача за даним позовом.

Крім того, за прострочення виконання відповідачем обов'язку зі сплати орендної плати з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача збитки від інфляції у розмірі 239,22 грн. та 3% річних у розмірі 44,90 грн. (розрахунки вказаних нарахувань додані позивачем до позовної заяви).

Письмовими поясненнями від 04.12.2014 № 4/12-14 відповідач зазначив, що не використовує орендоване майно - нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, бульв. Лесі Українки,36-б, внаслідок того, що 13.06.2014 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві відповідним приписом було заборонено використання вказаного майна.

Як встановлено судом під час розгляду справи, 13.06.2014 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві складено Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (далі за текстом - Припис), яким заборонено експлуатацію самовільно реконструйованих приміщень загальною площею 107,50 кв. м цокольного поверху у житловому будинку на бульв. Лесі Українки, 36-б у місті Києві, які експлуатувалися без прийняття в експлуатацію у встановленому законом порядку після здійснення у 2007 році реконструкції.

17.06.2014 позивачем складено та надіслано відповідачеві Припис № 331 про припинення експлуатації приміщення (орендованого майна).

За доводами відповідача після отримання Припису орендоване майно взагалі не експлуатувалося.

При цьому матеріалами справи підтверджено, що майно, яке є предметом договору, повернене відповідачем позивачеві за Актом приймання-передачі, підписаним повноважними представниками Орендодавця та Орендаря та скріпленим їх печатками, лише 03.11.2014 (Акт наданий до матеріалів справи).

В подальшому договором № 6260/02 від 29.12.2014 Орендодавець та Орендар дійшли згоди щодо припинення договору оренди з 03.11.2014.

Листом від 29.12.2014 № 30-06/14744 Орендодавець повідомив Орендаря про наявність заборгованості з орендної плати та необхідність її сплати.

Заборгованість з орендної плати відповідачем сплачена не була, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 283 Господарського кодексу України та ст. 759 Цивільного кодексу України орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендна плата з урахуванням її індексації є істотною умовою договору оренди.

Згідно ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, ч.3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності; строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

В силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Як встановлено судом, позивачем у справі належним чином виконані взяті на себе зобов'язання з передачі відповідачеві майна, що є предметом договору, що підтверджено наявним у матеріалах справи актом приймання - передачі та відповідачем не спростовано.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено наявність заборгованості відповідача зі сплати орендної плати за договором за період з 01.06.2014 по 31.10.2010 у розмірі 17331,99 грн. з ПДВ.

Наданий позивачем розрахунок розміру щомісячної орендної плати є обґрунтованим та відповідає умовам укладеного сторонами у справі договору та вимогам Методики.

Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача у справі про те, що фактично з 13.06.2014 орендоване майно ним не використовувалося, оскільки вказані доводи відповідачем не підтверджені документально.

У письмових поясненнях відповідачем також викладене прохання про розірвання укладеного сторонами у справі договору оренди.

Судом вказане прохання не може бути розцінене як клопотання про здійснення судом процесуальної дії, оскільки вимога про розірвання договору оренди не є клопотанням взагалі і повинна розглядатися в іншому позовному провадженні. До того ж, договором № 6260/02 від 29.12.2014 Орендодавець та Орендар дійшли згоди щодо припинення договору оренди з 03.11.2014.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на встановлений в процесі судового розгляду справи факт порушення відповідачем строків сплати орендних платежів є обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача за період прострочення з 11.07.2014 по 01.11.2014 інфляційних нарахувань на суму заборгованості з орендної плати у розмірі 239,22 грн. та 3% річних у розмірі 44,90 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УТГ Констракшн», м. Київ бульвар Лесі Українки, буд. 36-б, код 37012713, на користь Державного підприємства «Еко», м. Київ бульвар Лесі Українки, буд. 36-б, код 32309722, заборгованість з орендної плати у розмірі 17331,99 грн., 239,22 грн. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 44,90 грн. 3% річних, а також судові витрати у розмірі 1827,00 грн., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 23.01.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дата складення та підписання повного рішення - 28.01.2015.

Суддя В.О. Демидов