РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015Справа № 910/24697/14

За позовом: Дочірнього підприємства "ЖИТОМИРСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ХАСКІ-ІНВЕСТ"

про: стягнення 16.408,48 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: не з'явилися;

відповідача: Жук Л.В. - за довіреністю від 25.12.2014 № б/н.

С У Т Ь С П О Р У:

Дочірнє підприємство "ЖИТОМИРСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ХАСКІ-ІНВЕСТ" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 16.408,48 грн.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за договором від 27.09.2011 № 63 на надання послуг автотранспортом. Надані позивачем послуги за вказаним договором відповідачем не сплачені, в результаті чого в останнього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 16.408,48 грн, з яких: 12.998,27 - основна заборгованість; 1.212,59 грн - 3% річних та 2.197,62 грн - інфляційних втрат.

Відповідач, скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позовні вимоги відхилив повністю таких підстав:

- 13.02.2014 господарським судом м. Києва винесено рішення про часткове задоволення позову у справі № 910/24138/13 за позовом дочірнього підприємства "ЖИТОМИРСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" до товариства з обмеженою відповідальністю "ХАСКІ-ІНВЕСТ" про стягнення 14.718,75 грн, яке в подальшому скасоване постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 № 910/24138/13. Як стверджує відповідач предмет та підстави позову у справі 910/24697/14 є такими, що вже розглядалися та були вирішені господарським судом у справі № 910/24138/14 між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав, відтак провадження у справі підлягає припиненню в порядку передбаченому п. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України;

- в даному позові дочірнє підприємство "ЖИТОМИРСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" посилається на договір від 27.09.2011 № 63, однак в додатках до позову наданий договір від 03.10.2011 № 73. Тобто, позовні вимоги не підкріплені належними доказами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.11.2014 прийнято позовну заяву Дочірнього підприємства "ЖИТОМИРСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" до розгляду та порушено провадження у справі № 910/24697/14. Розгляд справи призначено судом на 08.12.2014.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 08.12.2014 відклав розгляд даної справи на 12.01.2015.

Ухвалою від 12.01.2015 господарським судом міста Києва продовжено строк розгляду спору та оголошено перерву до 19.01.2015.

В судовому засіданні 19.01.2015 оголошено перерву до 26.01.2015, про що уповноважені представники сторін повідомлені під розписку безпосередньо в судовому засіданні.

Повноважний представник позивача в судове засідання призначене на 26.01.2014 не з'явився, про поважні причини нез'явлення в суд не повідомив.

В судовому засіданні 26.01.2014 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника відповідача по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між філією "КОРОСТЕНСЬКИЙ РАЙАВТОДОР" дочірнього підприємства "ЖИТОМИРСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР", як виконавцем, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "ХАСКІ-ІНВЕСТ", як замовником, (далі - відповідач) укладено договір від 27.09.2011 № 63 про надання послуг автотранспортом (далі - Договір).

Згідно предмету Договору позивач надає відповідачу автопослуги автотранспортом та механізмом, які надаються позивачу з водієм та механізатором в робочі та вихідні дні за попередньою домовленістю для роботи на об'єкті позивача (п.п .1.1, 1.2 Договору).

Як визначено п. 2.1 Договору, оплата за Договором здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача зазначеному в рахунку-фактурі

Відповідач зобов'язаний провести оплату на протязі трьох банківських днів інакше позивач не гарантує надання послуг вказаних у предметі Договору (п. 2.2 Договору).

Сума Договору складає 12.998,27 грн (п. 2.3 Договору).

У відповідності до п. 6.1 Договору відповідач несе відповідальність за несвоєчасну оплату коштів за надані послуги.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Оскільки виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, позивачем на виконання своїх зобов'язань за Договором та на його умовах, надані відповідачу автотранспортні послуги. Наведена фактична обставина підтверджується актом здачі-приймання робіт від 27.09.2011 № 63. Вказаний акт підписаний уповноваженими особами позивача та відповідача (засвідчена копія вказаного акту наявна в матеріалах справи). Одночасно відповідачу був виставлений рахунок-фактура від 27.09.2011 № 63 на оплату вказаних автотранспортних послуг.

Спір між сторонами даного судового процесу виник внаслідок порушення, на думку позивача, відповідачем обов'язку з оплати наданих позивачем автотранспортних послуг за Договором.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача прострочення грошового зобов'язання, позивачем заявлено позовну вимогу про застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, шляхом стягнення з останнього трьох відсотків річних, в сумі 1.212,59 грн та інфляційних втрат в сумі 2.197,62 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

У відповідності до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Предметом розгляду справи Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 № 910/24138/13 є стягнення заборгованості за поставку асфальтобетону а предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за автотранспортні послуги з перевезення асфальтобетону зокрема, наданих автотранспортних послуг за договором від 27.09.2011 № 63. Відтак, заява відповідача про припинення провадження у справі в порядку п. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, судом відхиляється.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 № 910/24138/13 встановлено, що належними доказами у вказаній справі підтверджена поставка позивачем відповідачу асфальтобетону на суму 142.472,08 грн та виконання робіт на суму 34.437,26 грн, всього на суму 176.909,34 грн, оплачено 181.664,69 грн (11.033, 76 грн + 60.000,00 грн + 60.788,93 грн + 49.842,00 грн). Однак не доведено надання послуг на суму 18.342,47 грн а саме послуг згідно рахунку-фактури від 21.10.2011 № 72.

Вказаною постановою також встановлено, що між позивачем та відповідачем укладені наступні договори:

-договір від 27.09.2011 № 66, згідно якого позивач зобов'язувався поставити відповідачу асфальтобетон, а відповідач оплатити товар в сумі 102.265,09 грн. Вказаний асфальтобетон було поставлено відповідачу на підставі видаткової накладної від 27.09.2011 № 201 в кількості 124,9 тонн на суму 102.265,09 грн.

- договір від 27.09.2011 № 63, згідно якого відповідач зобов'язувався надати позивачу послуги автотранспортом та механізмами а відповідач оплатити вказані послуги в сумі 12.998,27 грн. Виконання робіт за даним договором підтверджено актом здачі-прийняття робіт з автопослуг № 63 на суму 12.998,27 грн.

-договір від 30.09.2011 № 67, згідно якого позивач зобов'язувався надати відповідачу послуги автотранспортом та механізмами а замовник оплатити послуги в сумі 5.525,57 грн. Виконання робіт за даним договором підтверджено актом здачі-приймання робіт з автопослуг № 66 на суму 5.525,57 грн.

Загальна сума поставки товару та наданих послуг за вказаними договорами становить 120.788,93 грн (102.265,09 грн + 12.998,27 грн + 5.525,57 грн). Згідно платіжних доручень від 14.09.2011 № 23 на суму 60.000,00 грн та від 26.09.2011 № 27 на суму 60.788,93 відповідач сплатив на користь позивача суму в розмірі 120.788,93 грн (проведення вказаних оплат також встановлено в постанові Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 № 910/24138/13). Однак у вказаних платіжних дорученнях у графі "призначення платежу" відповідачем вказана оплата за асфальтобетон.

Положеннями частини третьої статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того суд враховує, що позивач не спростував факти викладені у вказаній вище постанові Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 № 910/24138/13.

У зв'язку з вказаною обставиною, з метою врегулювання розбіжностей, відповідачем 22.01.2015 був направлений лист на адресу філії "КОРОСТЕНСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" дочірнього підприємства "ЖИТОМИРСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ", згідно якого відповідач просив зайво сплачені кошти в сумі 18.523,00 грн вважати оплатою за надані послуги за договором від 27.09.2011 № 63 та договором від 30.09.2011 № 67 та додано до вказаного листа, зокрема, акт звірки взаєморозрахунків від 13.01.2015. Але вказаний лист залишений позивачем без розгляду.

Отже, підсумовуючи сукупність наведених вище фактів та обставин даного спору, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у сумі 16.408,48 грн є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем проведений розрахунок за поставлений позивачем асфальтобетон та автотранспортні послуги з його перевезення в більшому розмірі ніж встановлено укладеними договорами, а розбіжності в актах звірки позивача та відповідача виникли щодо рахунку-фактури від 21.10.2011 № 72, надання послуг за яким не підтверджено документально та який не відноситься до предмету розгляду даної справи.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох відсотків річних в сумі 1.212,59 грн та інфляційних втрат в сумі 2.197,62 грн за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не підлягають задоволенню, оскільки мають похідний характер від основного зобов'язання.

Згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49 ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено 02 лютого 2015 року

Суддя С.В. Балац