ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" січня 2015 р.Справа № 14/718-10

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укррос-транс", м.Київ

до приватного підприємства "Вест Ойл Транс", м. Хмельницький

про стягнення 174 000 грн.

Представники сторін: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 174 000 грн., вартості товару, що був переданий відповідачу на виконання договору-замовлення № 100210-АЕ-13/4-02 від 12.02.2010 р.

Позивач свого представника в судове засідання не направив, надіслав додаткові пояснення по справі, в яких просить здійснювати розгляд справи без участі представника, а також на вимогу суду надав обгрунтування вартості цукру.

Повідомляючи відповідача про судовий розгляд справи, йому направлено ухвалу суду від 14.01.15р., за адресою вказаною у позові (м. Хмельницький, вул. Прибузька, 2). Вказана ухвала повернута поштою з відміткою „За закінченням терміну зберігання". Згідно спеціального витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 27.01.15р. адреса відповідача вказана у позові є його реєстраційною адресою.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11р. зазначено, що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, суд розглядає справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

Матеріалами справи встановлено.

12 лютого 2010 року між позивачем та відповідачем укладено договір - замовлення № 100210-АЕ-13/4-02 на транспортне обслуговування (далі - договір). Згідно договору відповідач забезпечує перевезення вантажу в пункт призначення, в обумовлений сторонами термін (маршрут: місце завантаження - с. Нова Орлиця, вул. Леніна, 1, цукровий завод; місце розвантаження - м. Київ, вул. Калачевська, 13).

Під завантаження було подано автомобіль DAF державний номер АВ0125ВЕ, АВ7028СТ, яким керував водій Пилипчик Віталій Григорович. 16 лютого 2010 року автомобіль було завантажено цукром - 20 тонн на загальну суму 174 000 грн.

Відповідно ч. 3, 4 розділу „Обов'язки сторін", відповідач повинен своєчасно доставити вантаж у пункт призначення в повному обсязі без пошкоджень, інформувати позивача про аварії та інші вимушені затримки в дорозі. У випадку невиконання зобов'язання, винна сторона відшкодовує іншій стороні усі збитки завдані такими діями.

Згідно ч. 6 розділу „Відповідальність сторін", після завантаження відповідач та його субпідрядники несуть повну матеріальну відповідальність за прийнятий до перевезення вантаж до моменту його передачі отримувачу.

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

20 лютого 2010 року слідчий СВ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві Левченко Б.С. порушив кримінальну справу № 0918067 по факту скоєння злочину передбаченого ст. 190 ч. 4 Кримінального кодексу України. Відповідно до вказаної постанови ПП „Вест Ойл Транс" отримав товар в повному обсязі та повинен був доставити за адресою м. Київ, вул. Калачевська, 13, але шляхом обману та зловживаючи довірою заволодів майном та доставив цукор вагою 20 тонн за адресою: м. Київ, вул. Волинська, 34/1 (оптова база), чим завдав ТОВ „Укррос-транс" матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

Ухвалою суду від 11 травня 2010 року зупинялось провадження у даній справі до завершення розслідування у кримінальній справі № 0918067.

Суд неодноразово звертався до СВ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо надання інформації про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

26.12.14р. на адресу суду надійшла копія постанови від 01.11.10р. про зупинення досудового слідства, винесена слідчим СВ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві. Постановою встановлено, що ПП "Вест ойл транс" отримав товар в повному обсязі та повинен був доставити за адресою: м. Київ, вул. Калачевська, 13. Однак шляхом обману та зловживаючи довірою заволодів майном та доставив цукор вагою 20 тонн за адресою: м. Київ, вул. Волинська 34/1 (оптова база), чим завдав ТОВ "Укррос-транс" матеріальної шкоди. По кримінальній справі № 09-18067 виконані всі можливі слідчі дії, однак особу, яка вчинила злочин не встановлено.

Позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія від 02.03.10р., в якій позивач просив повернути товар або відшкодувати грошовий еквівалент вартості зниклого товару в сумі 174 000 грн.

Дослідивши надані докази та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується наступне.

В порядку ст. 179 Господарського кодексу України (ГКУ) майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Згідно ст. 193 ГКУ суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦКУ) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 525 ЦКУ визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 909 ЦКУ за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Ст. 924 ЦКУ встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Досудовим слідством встановлено, що сторони уклали договір на поставку товару №100210-АЕ-13/4-02 від 12.02.10р. та відповідач отримав товар в повному обсязі (20 тонн цукру на суму 174 000 грн.) та повинен був доставити за адресою: м. Київ, вул. Калачевська, 13. Однак шляхом обману та зловживаючи довірою заволодів майном та доставив цукор вагою 20 тонн за адресою: м.Київ, вул. Волинська 34/1 (оптова база), чим завдав ТОВ "Укррос-транс" матеріальної шкоди.

Згідно ст. 224 ГКУ учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідач не виконав свої зобов'язання по договору на поставку товару №100210-АЕ-13/4-02 від 12.02.10р., чим завдав позивачу збитки в розмірі 174 000 грн.

Враховуючи вагу цукру 20 тонн на загальну суму 174 000,00 грн., шляхом математичного вирахування випливає, що вартість цукру становить 8700,00 грн. за одну тонну (174 000,00/20 = 8700,00 грн.). Зазначена вартість цукру відповідає рівню звичайної ринкової ціни, що була сформована на ринку цукру у лютому 2010 року, що підтверджується довідкою Консалтингової агенції ААА №001 від 21.01.15р. (копія наявна в матеріалах справи).

Отже, позов обґрунтований, підтверджений наявними доказами та підлягає задоволенню.

Судові витрати в розмірі 1 976,00 грн., які складаються з 1 740,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства „Вест Ойл Транс" (м. Хмельницький, вул. Прибузька, 2, , ІПН 59, МФО 380805, р/р 5 в відділенні ХОВ ВАТ „Райффайзен Банк Аваль") на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Укррос-транс" (02160, м. Київ, вул. Березнева, 10, к. 310, р/р 9955 в філії АТ „Укрексімбанк" в м. Києві, МФО 380333, , ІПН 39) - 174 000 грн. (сто сімдесят чотири тисячі гривень) боргу, 1976,00 грн. (одна тисяча дев'ятсот сімдесят шість гривень) судових витрат.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук.: 3 прим.:1 - до справи, 2- позивачу ( 02160, м. Київ, вул. Березнева, 10, к.310),

3- відповідачу (м. Хмельницький, вул. Прибузька, 2).