РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7970/14 22.01.15

Господарський суд міста Києва у складі колегії суддів Чебикіної С.О. (головуюча), Літвінової М.Є. та Шкурдової Л.М. розглянувши справу за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рандсервіс» про стягнення 95 883,50 грн., за участю представників позивача - Денисюк В.В., довіреність № 55-Д від 26.12.2014 року, відповідача - Рябенького А.С., директор, Цімох В.М., довіреність №33 від 15.05.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 89 409,43 грн. основного боргу, 1443,96 грн. інфляційних втрат, 5030,11 грн. 3% річних у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань з оплати комунальних послуг за договором №7331 від 02.04.2007 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.04.2014 року порушено провадження у справі, призначено до розгляду на 28.05.2014 року.

27.05.2014 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву в якому він просив в задоволенні позову відмовити.

27.05.2014 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про застосування строку позовної давності.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 28.05.2014 року, у зв'язку з перебуванням судді Чебикіної С.О. у відпустці, справу № 910/7970/14 передано для розгляду судді Удаловій О.Г.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.05.2014 року суддя Удалова О.Г. прийняла справу № 910/7970/14 до свого провадження, розгляд справи призначено на 25.06.2014 року.

Розпорядженням в.о. Голови господарського суду міста Києва від 16.06.2014 року, у зв'язку з виходом судді Чебикіної С.О. з відпустки, справу № 910/7970/14 передано для розгляду судді Чебикіній С.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.06.2014 року суддя Чебикіна С.О. прийняла справу № 910/7970/14 до свого провадження.

25.06.2014 року в справі оголошено перерву на 09.07.2014 року.

09.07.2014 року через канцелярію суду позивачем надано суду письмові пояснення.

09.07.2014 року в справі оголошено перерву на 28.07.2014 року.

25.07.2014 року відповідачем через канцелярію суду надано письмові пояснення по справі.

28.07.2014 року в справі оголошено перерву на 04.08.2014 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.08.2014 року призначено колегіальний розгляд справи.

Розпорядженням голови господарського суду міста Києва від 04.08.2014 року розгляд справи № 910/7970/14 доручено здійснювати колегії суддів Чебикіній С.О. (головуюча), Літвіновій М.Є. та Шкурдовій Л.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.08.2014 року прийнято справу до провадження колегією суддів та призначено до розгляду на 22.09.2014 року.

Розпорядженням голови господарського суду міста Києва від 22.09.2014 року у зв'язку з перебуванням судді Літвінової М.Є. у відпустці справу № 910/7970/14 передано на розгляд колегії суддів Чебикіній С.О. (головуюча), Удаловій О.Г. та Шкурдовій Л.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.09.2014 року призначено справу до розгляду колегією суддів на 22.09.2014 року.

22.09.2014 року позивачем в судовому засіданні надано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача 80 823,82 грн. основного боргу, 1443,96 грн. інфляційних втрат та 5 030,11 грн. 3% річних, яка прийнята судом до розгляду.

Розпорядженням голови господарського суду міста Києва від 13.10.2014 року у зв'язку з перебуванням судді Шкурдової Л.М. у відпустці справу № 910/7970/14 передано на розгляд колегії суддів Чебикіній С.О. (головуюча), Удаловій О.Г. та Літвіновій М.Є.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.10.2014 року призначено справу до розгляду колегією суддів на 13.10.2014 року.

13.10.2014 року в судовому засіданні відповідачем надано додаткові письмові пояснення по справі.

13.10.2014 року в справі оголошено перерву на 10.11.2014 року.

29.10.2014 року через канцелярію суду позивачем надано письмові поясненя.

Розпорядженням голови господарського суду міста Києва від 10.11.2014 року у зв'язку із закінченням повновадень судді Удалової О.Г. справу № 910/7970/14 передано на розгляд колегії суддів Чебикіній С.О. (головуюча), Шкурдовій Л.М. та Літвіновій М.Є.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.11.2014 року призначено справу до розгляду колегією суддів на 10.11.2014 року.

10.11.2014 року в судовому засіданні у справі оголошено перерву на 17.12.2014 року.

17.12.2014 року представником позивача в судовому засіданні надано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача 80 823,82 грн. основного боргу, 1443,96 грн. інфляційних втрат та 5 030,11 грн. 3% річних, яка прийнята судом до розгляду.

17.12.2014 року в судовому засіданні у справі оголошено перерву на 19.01.2015 року.

15.01.2015 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача 124 811,01 грн. основного боргу, 24 385,08 грн. інфляційних втрат та 419,02 грн. 3% річних, яка не прийнята судом до розгляду, оскільки позивачем не надано доказів сплати судового збору у відповідності до збільшеного розміру позовних вимог.

15.01.2015 року позивачем через канцелярію суду надано додаткові пояснення по справі.

19.01.2015 року в судовому засіданні відповідачем надано додаткові письмові пояснення по справі.

19.01.2015 року в судовому засіданні у справі оголошено перерву на 22.01.2015 року.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 квітня 2007 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, правонаступником якого є Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (надалі сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рандсервіс» (надалі сторона 2) було укладено договір № 7331 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників, відповідно до умов якого сторона 1 здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті стороною 2 комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення, тощо) в обсягах та за тарифами, визначеними в додатку 1 до договору (п.1.1. договору).

Згідно п. 1.2. договору сторона 2 користується приміщенням загальною площею 209,0 кв.м за адресою пров. Артилерійський, 5-А, на підставі договору оренди №251 від 01.09.2001 року.

Відповідно до п.1.3. договору найменування комунальних послуг:

-постачання холодної води /згідно табуляграм АК «Водоканал» /3,75 грн. за 1м3;

-центральне опалення /згідно табуляграми АК «Київенерго» /1 Гкал/ 171,62 грн.

Сторона 2 зобов'язується в 3-х денний термін, після надходження платіжного доручення (квитанції), але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплатити вартість спожитих комунальних послуг та інформувати про це сторону 1 в зазначений термін (п.3.1.1. договору).

Термін дії договору встановлений з моменту укладення по 01 квітня 2008р. За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано у судовому порядку. У разі закінчення дії договору і відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовжений на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п.п.5.1.,5.3., 5.4. договору).

Доказів звернення однієї із сторін про припинення або зміну умов договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця сторонами не було надано.

Лист відповідача №52 від 14.08.2014 року про розірвання договору від 02.04.2007 року №7331, який міститься в матеріалах справи, не приймається судом як доказ розірвання договору, оскільки умовами договору передбачено його розірвання лише у судовому порядку.

Доказів розірвання договору в судовому порядку відповідно до п. 5.3. договору або припинення його дії відповідно до п. 5.4. договору матеріали справи не містять.

Відповідно до пояснень позивача, які подані через канцелярію суду 15.01.2015 року зазначено, що у зв'язку з переїздом КП «Житлово експлуатаційна контора Дегтярівська» в інше приміщення, оригінал додатку №1 до договору №7331 від 02.04.2007 року, в якому було визначено обсяги та тарифи нарахування платежів за спожиті комунальні послуги було втрачено.

Проте, сторони в судовому засіданні підтвердили укладення договору №7331 від 02.04.2007 року разом з додатком №1.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

До повноважень Київської міської державної адміністрації як виконавчого органу Київської міської ради, згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 20 Закону України "Про теплопостачання" та п. 2 ч. "а" ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", на момент існування спірних правовідносин були віднесені повноваження встановлювати ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги, тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Тобто, при здійсненні розрахунку вартості спожитої теплової енергії застосовуються тарифи, встановлені розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а обсяги відповідно до опалювальної площі займаного приміщення.

Отже, в даному випадку при укладенні договору № 7331 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників від 02.04.2007 року сторонами було погоджено, предмет, ціну (тариф) та строк дії договору (усі істотні умови).

Тому твердження відповідача про відсутність договірних відносин між сторонами у зв'язку з неукладеністю договору не приймаються судом до уваги.

Поясненнями позивача, частково відповідача, поданим позивачем розрахунком, обліковими картками, табуляграмами, стверджується факт отримання відповідачем в період з вересня 2010 року по січень 2014 року (включно) комунальних послуг (теплова енергія) від виробника і нарахування позивачем вартості спожитих послуг на користь їх виробника за договором №7331 від 02.04.2007 року, а також факт користування відповідачем цими послугами.

За розрахунком позивача (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) заборгованість відповідача перед позивачем складає 80 823,82 грн. за період з вересня 2010 року по січень 2014 року.

Під час розгляду справи представником відповідача подано заяву про застосування позовної давності по позовних вимог позивача в частині основного боргу, індексу інфляції та трьох відсотків річних, більш ніж за три роки.

Відповідно до ч.3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 статті 261 ЦК України).

Комунальні послуги відповідно до звичаїв ділового обороту (ст. 7 ЦК України) сплачуються щомісячно. Отже, позивач був вправі пред'являти вимоги про сплату комунальних послуг, після закінчення місяця, у якому такі послуги надавалися.

Відповідно до ч.3 статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252 - 255 ЦК України.

Відповідно до ч.4 статті 257 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява надійшла до суду 28.04.2014 року.

Тому вимоги щодо нарахованого позивачем боргу за період з вересня 2010 року по березень 2011 року в розмірі 26 873,51 грн. не підлягають задоволенню, у зв'язку із спливом позовної давності.

В іншій частині позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати комунальних послуг за період з квітня 2011 року по лютий 2014 року у розмірі 53 950,31 грн. подані в межах строку позовної давності, проте підлягають задоволенню частково у розмірі 51 072,11 грн. за перерахунком суду відповідно до правильного відсоткового відношення займаної відповідачем площі від загальної площі нежитлових приміщень, який здійснено у відповідності до умов договору та вимог закону .

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором про надання послуг, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати отриманих послуг та на даний час має перед позивачем заборгованість у сумі 51 072,11 грн.

Доказів сплати відповідачем зазначеної заборгованості суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача боргу у сумі 51 072,11 грн. за надані послуги за договором №7331 від 02.04.2007 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В іншій частині позовних вимог про стягнення основного боргу слід відмовити.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позов в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних обґрунтований, проте підлягає задоволенню частково, інфляційних втрат у розмірі 434,48 грн., 3% річних у розмірі 2 090,78 грн. за перерахунком суду, який здійснено на суму заборгованості 51 072,11 грн. та відповідно до умов договору та вимог закону.

В іншій частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних слід відмовити.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82-88 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рандсервіс» (03113, м. Київ, пров. Артилерійський, 5-А; код 24265179) на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (03190, м. Київ, вул. М.Кирпоноса, 10/8, код 31731838) 51 072 (п'ятдесят одна тисяча сімдесят дві) грн. 11 коп. основного боргу, 434 (чотириста тридцять чотири) грн. 48 коп. інфляційних втрат, 2 090 (дві тисячі дев'яносто) грн. 78 коп. 3% річних та 1 071 (одна тисяча сімдесят одна) грн. 94 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.01.2015р.

Судді С.О. Чебикіна (головуюча)

М.Є. Літвінова

Л.М. Шкурдова