РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26525/14 19.01.15

За позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"

До Товариства з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс"

про зобов'язання надати документи виконаних робіт по договору

Суддя Лиськов М.О.

Представники:

від позивача: Вербова В.А. (дов. № 056/24-6 від 12.01.2015)

від відповідача: не з'явився

судовому засіданні 19.01.2015, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс" (далі-відповідач) про зобов'язання надати документи виконаних робіт по договору

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.201 порушено провадження у справі №910/26525/14, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 22.12.2014.

В судове засідання, призначене на 22.12.2014 з'явився представник позивача, надав пояснення по суті справи та подав додаткові докази по справі.

В судове засідання, призначене на 22.12.2014, з'явився представник відповідача, надав пояснення по суті справи та подав відзив на позовну заяву, яке було задоволено судом.

Представник відповідача подав клопотання про витребування доказів, яке задоволено судом.

Ухвалою суду розгляд справи відкладено на 19.01.2015.

13.01.2015 через канцелярію суду від представника позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 22.12.2014.

В судове засідання, призначене на 19.01.2015, представник позивача з'явився та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 19.01.2015, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2012 між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" та Товариства з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс" укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти №15/10-12, умовами якого передбачено, що підрядник зобов'язався у 2012 році виконати роботи Замовникові, зазначені в документації конкурсних торгів, що затверджені протоколом № 34 від 14.08.2012 по заміні та модернізації ліфтів у житлових будинках міста Києва на об'єктах згідно Додатку № 1, а Замовник - прийняти і оплатити так роботи.

Згідно п. 3.1 Додаткової угоди № 1 до Договору вартість робіт становить 144 715 203 грн.

Сторонами не заперечується, що відповідач виконав всі передбачені договором роботи, а позивач розрахувався в повному обсязі за виконані позивачем роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання Плану заходів щодо наповнення бюджету м. Києва, економічного і раціонального використання бюджетних коштів та посилення іінансово-бюджетної дисципліни у 2014 році, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 31.03.2014 № 320, а також згідно доручення Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації) від 04.06.2014 № 054-8-07/2378 та наказу по КП «Київекспертиза» від 10.06.2014 № 47-КО, з метою оцінки достовірності обсягів кредиторської заборгованості шляхом безпосередніх обмірів в натурі та документальної перевірки було проведено перевірку вартості фактично виконаних обсягів робіт на об'єкті: «Заміна (реконструкція) та модернізація ліфтів у житлових будинках м. Києва».

Стосовно результатів перевірки КП «Київекспертиза» складено довідку від 25.06.2014 № 09/105-330 та передано для подальшої роботи КП «Спецжитлофонд».

Відповідно до п. 6.4.7. ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293 «Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1:2013» зазначено, що незалежно від виду договірної ціни та способів взаєморозрахунків при виявлені у кошторисах виконаних робіт примірні форми № КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт» та № КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати», які були оформлені та оплачені у попередні періоди безперечних помилок та порушень чинного порядку визначення вартості будівництва загальна вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення зазначених помилок з урахуванням термінів позовної давності згідно з законодавством України.

Згідно висновку КП «Київекспертиза» від 25.06.2014 КП «Спецжитлофонд» - надано зауваження щодо завищення вартості виконаних робіт по даному об'єкту на загальну суму 210 144 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що останнім проведено зайві витрати коштів через завищення вартості виконаних ремонтних робіт на суму 210 144 грн., а відповідачем отримано вказані кошти за роботи неналежної якості.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору про закупівлю робіт за державні кошти №15/10-12 від 15.10.2012, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що договором підряду № 15/10-12 від 15.10.2012 сторони погодили ціну договору, яка становить 144 715 204 грн.

Також встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, виконав всі передбачені договором підрядні роботи, які прийняті відповідачем без зауважень щодо кількості та якості.

Позивач за виконані роботи розрахувався в повному обсязі.

Окрім того відповідачем було зменшено обсяги та вартість виконаних робіт на 40 839, 56 грн .

В матеріалах справи містяться акти виконаних робіт та довідки про вартість вказаних робіт, які підписані та скріплені печатками сторін без жодних зауважень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Таким чином, сторони належним чином виконали свої зобов'язання, які виникли на підставі укладеного договору та які і визначалися самим договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Підписавши договір, сторони погодили всі істотні умови договору та самі визначили і погодили взаємні зобов'язання.

Позивач звернувся до суду з вимогою про зобов'язання відповідача надати уточнені акти виконаних робіт на суму 160 304,44 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки сторони погодили вартість робіт в договорі, зміна умов якого в односторонньому порядку не допускається, роботи були виконані, прийняті та оплачені, суд дійшов висновку, що відповідачем не порушувалися умови договору підряду №15/10-12 від 15.10.2012, положення законодавства та права позивача, перераховані кошти не являються безпідставно отриманими, а тому суд визнає необґрунтованими вимоги позивача та відмовляє у їх задоволенні.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 26.01.2015

Суддя М.О. Лиськов