РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24696/14 28.01.15

За позовомВідкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"
до Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес страхування"
провідшкодування шкоди в порядку регресу 49 490,00 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Дудуц О.В. - представник за довіреністю від 01.10.14;
від відповідачане з'явились

В судовому засіданні 28.01.15, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» про відшкодування шкоди в порядку регресу 49 490,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ВАТ НАСК "Оранта" на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу № УБ 0977947 від 11.04.2013р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Mitsubishi Lancer» державний номер АА 5995 МЕ, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1166, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Chevrolet», державний номер АА 4179 ОВ, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ТзДВ «Експрес страхування», позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 49 450,00 грн. шкоди в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.11.2014 порушено провадження у справі № 910/24696/14 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 03.12.2014.

25.11.2014 на адресу Господарського суду м. Києва надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу "Chevrolet", державний номер АА 4179 ОВ.

27.11.14 через загальний відділ діловодства суду відповідач подав відзив на позов, відповідно до якого проти позову заперечує, з тих підстав, що зобов'язання відповідача зі сплати позивачу страхового відшкодування в сумі 49490,00 грн. на підставі Полісу АС/3893143 було припинено шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджується Заявою вих. № 3328/4.14.454 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.09.14. В провадженні господарських судів відсутня справа між ВАТ НАСК «Оранта» та ТДВ «Експрес Страхування» про визнання правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог недійсним, відсутнє рішення суду з даного предмету спору, що свідчить про чинність взаємозаліку між позивачем та відповідачем.

У судовому засіданні 03.12.2014 за клопотання представника позивача було оголошено перерву до 17.12.2014.

Представник позивача надав заперечення щодо зарахування зустрічних вимог, відповідно до яких повідомив, що ВАТ НАСК «Оранта» було направлено листи № 09-06-04/16950 від 09.09.14, № 09-06-04/20287 від 28.10.14 щодо виявлення незгоди з даним зарахуванням.

У судове засідання, призначене на 17.12.2014, з'явились представник сторін, які надали додаткові пояснення по суті спору. Представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи та подав письмове клопотання про продовження строку вирішення спору. Представник відповідача проти відкладення не заперечував та підтримав клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою суду від 17.12.14 було продовжено строк вирішення спору та оголошено перерву в судовому засіданні до 21.01.15.

В судове засідання 21.01.15 з'явились представники сторін, представник позивача надав докази сплати заборгованості перед відповідачем за регресними вимогами щодо яких відповідач стверджує про зарахування зустрічних однорідних вимог. За клопотанням представник відповідача в судовому засіданні було оголошено перерву до 28.01.15.

Представник відповідача в судове засідання 28.01.15 не з'явився, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис на розписці про оголошення перерви .

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

11 квітня 2013 року за договором добровільного страхування транспортного засобу № УБ 0977947 ВАТ НАСК «Оранта» було застраховано автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», державний номер АА 5995 МЕ, строк дії договору з 12.04.13 по 11.06.14 (п. 1.11 договору). Страхувальником та вигодонабувачем за договором є Закревська Галина Віталіївна.

З Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9317502 вбачається, що 10.12.2013р. на вул. Автозаводській в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер АА 5995 МЕ, що належить Закревській Г.В., під керуванням Закревського Олексія Сергійовича, та автомобіля «Chevrolet», державний номер АА 4179 ОВ, що належить Куценко Наталії Петрівні, під керуванням власника.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Куценко Н.П. вимог п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП України постановою Оболонського районного суду м. Києва від 10.01.2014р. справа № 756/1794/13-п.

11.12.13 страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату йому страхового через «Райффайзен Банк Аваль».

Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer», державний номер АА 5995 МЕ , в результаті його пошкодження у ДТП, відповідно до Звіту про оцінку автомобіля від 18.12.13 складає 63 530,24 грн. За страховим випадком - ДТП що сталась 10.12.2013р. за участю застрахованого автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер АА 5995 МЕ, згідно страхового акту № СТО-13-16093/1 від 08.01.14 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 59 252,55 грн.

29.01.14 позивач та страхувальник Закревська Г.В. уклали угоду про припинення зобов'язання переданням відступного, відповідно до умов якої встановили, що загальна сума страхового відшкодування за пошкоджений внаслідок настання страхового випадку транспортний засіб «Mitsubishi Lancer», державний номер АА 5995 МЕ, складає 59252,55 грн. Страховик зобов'язується сплатити страхувальнику узгоджену сторонами суму страхового відшкодування 3-ма частинами в розмірі 19750,85 грн. Позивачем було виплачено страхувальнику узгоджену суму страхового відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями № 10961 від 25.02.14, № 18288 від 26.03.14, № 29652 від 20.05.14.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем «Chevrolet», державний номер АА 4179 ОВ, підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 10.01.2014р. справа № 756/1794/13-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та Куценко Наталією Петрівною як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строко дії з 05.09.13 до 04.09.14 (Поліс АС/3893143), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Chevrolet», державний номер АА 4179 ОВ, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 510,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер АА 5995 МЕ, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу № УБ 0977947 від 11.04.13., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номер АА 5995 МЕ.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язковий ліміт відповідальності страховика (страхова сума) - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АС/3893143) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 510,00 грн, таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем за вирахуванням франшизи (в межах ліміту відповідальності), що складає 50 000,00 грн. - 510,00 грн. = 49 490,00 грн. За таких обставин, розмір страхового відшкодування, який зобов'язаний сплатити відповідач в порядку регресу, становить 49 490,00 грн, що відповідає розміру позовних вимог.

Заперечення відповідача щодо припинення зобов'язання зі спати страхового відшкодування в розмірі 49490,00 грн. на підставі полісу АС/3893143 шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, не приймаються судом виходячи з наступного.

Відповідно до п.22 Листа Вищого господарського суду від 12.03.2009 № 01-08/163 «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням, зокрема, зустрічних однорідних вимог; таке зарахування може здійснюватися за заявою однієї із сторін. За змістом наведеної норми згоди іншої сторони у зобов'язанні із зарахуванням вимог не вимагається. Закон не виключає можливості здійснення відповідачем зарахування зустрічних однорідних вимог і в процесі судового розгляду. У такому випадку відповідна заява обов'язково повинна мати письмову форму й адресуватися позивачеві, а її копія і докази надсилання позивачеві (чи одержання ним) подаватися господарському суду. Припинення зобов'язання зарахуванням означає відсутність предмета спору за умови, якщо між сторонами не залишилися спірних (неврегульованих) питань; наприклад, якщо позивач заперечує існування своєї заборгованості перед відповідачем, у господарського суду немає підстав для висновку про відсутність предмета спору.

Зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з ч. 1 ст. 601 ЦК України є одним із способів припинення зобов'язання, яке може бути здійснено за заявою однієї зі сторін, зокрема, у разі настання строку виконання однорідних безспірних вимог. Однак, судом під час розгляду справи встановлено, що вимоги, на які відповідач посилається у заяві про зарахування, направленій на адресу позивача, не є безспірними, що унеможливлює висновок про припинення зобов'язань, щодо яких виник спір у даній справі.

Листами № 09-06-04/16950 від 09.09.14. № 09-06-04/20287 від 28.10.14 позивач заявив про свою незгоду щодо проведення зарахування однорідних вимог, а також відповідно до платіжного доручення № 52765 від 12.09.14 повернув на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 229,20 грн. у зв'язку з недійсністю зарахування однорідних вимог.

Крім того, позивачем надано докази сплати на користь відповідача страхового відшкодування за зобов'язаннями, що були включені відповідачем до переліку про зарахування однорідних вимог від 01.09.14, а саме: платіжне доручення № 2098 від 20.01.15 на суму 6486,21 грн. (поліс АВ 5487883), № 2101 від 20.01.15 на суму 9308,97 грн. (поліс АА/2365599), № 2099 від 20.01.15 на суму 7006,52 грн. (поліс АВ 5556082), № 2100 від 20.01.15 на суму 15704,30 грн. (поліс АВ/0655362), № 2102 від 20.01.15 на суму 2092,44 грн. (поліс АА/7369894), № 2103 від 20.01.15 на суму 3692,70 грн. (поліс АВ/8404781), № 2104 на суму 2952,29 грн. (поліс АВ/7600915).

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32, і доказів наявності таких суду не представлено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 49 490,00 грн. страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» (01004 м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 15/2, ідентифікаційний код 36086124) на користь Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081 м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) 49 490(сорок дев'ять тисяч чотириста дев'яноста) грн. 00 коп. страхового відшкодування в порядку регресу, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.01.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин