У Х В А Л А

04.02.2015Справа № 910/14974/13

За скаргою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелпол»

на дії державного виконавця

у справі за позовом Комунального підприємства "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелпол"

про стягнення 45 598,66 грн. та повернення майна

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтелпол» звернулось до господарського суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві.

Згідно із поданою скаргою заявник просить визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.01.15 ВП № 46092490 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.01.15 ВП № 46092490, винесені головним державним виконавцем Козаком Р.П. відділу державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ у м. Києві.

Частинами першою та другою статті 121-2 ГПК України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена; скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Згідно з частиною другою статті 85 Закону України "Про виконавче провадження" скарга у виконавчому провадженні по виконанню судових рішень на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника відділу державної виконавчої служби подаються до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до п. 36 Листа Вищого господарського суду від 13.08.2008 № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" викладено правову позицію, згідно з якою:

- скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями, зокрема, ГПК;

- у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на дії або бездіяльність органів Державної виконавчої служби до скарг учасників виконавчого провадження мають застосовуватися, зокрема, положення статей ГПК, а саме - 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 64, розділів XI, XII, XII1 тощо.

З урахуванням наведеного у вирішенні зазначених питань господарським судам слід виходити з вимог відповідних норм ГПК.

Всупереч вимог ст. ч.1 ст. 56, п.2 ч.1 ст. 57 ГПК України скаржником не подано доказів надсилання органу Державної виконавчої служби та заінтересованій особі (стягувачу) копій вказаної скарги з доданими до неї документами, оскільки подані останнім копії фіскального чеку та опису вкладення у цінний лист не відповідають вимогам ст. 36 ГПК України, а тому не можуть бути належними доказом надсилання на адресу Державної виконавчої служби та стягувача (позивача) копії скарги та доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії скарги та доданих до неї документів вншим учасникам процесу може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв'язку, разом з фінансовим чеком про відправлення, надані в оригіналі.

Враховуючи викладене, керуючись п. 6 ст. 63, ст. 121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелпол» від 26.01.2015 року повернути без розгляду.

Суддя Пукшин Л.Г.