ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2015 р. Справа № 922/3574/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Івакіна В.О., суддя Россолов В.В.,

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 - дов. № 857 від 30.09.2013р.,

відповідача - Романенко Т.М. - дов. № 08-11/4688/2-14 від 24.12.2014р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №616Х/1-9) на ухвалу господарського суду Харківської області від 02.10.2014 року у справі № 922/3574/14,

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Харків

до Харківської міської ради, м. Харків,

про визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 12.06.2013р. № 396, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ФОП ОСОБА_3 звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, в якому (з урахуванням заяви позивача про виправлення описки), просить визнати недійсним рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 12.06.2013р. № 396 "Про затвердження акту № 370 від 07.06.2013р. про визначення збитків в сумі 2917651,19 грн., які нанесені ОСОБА_3 міській раді за використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.2014 року (суддя Жиляєв Є.М.) провадження у справі № 922/3574/14 припинено. Повернуто з Державного бюджету України Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1218,00грн., сплачений квитанцією № 67452 від 19.08.2014 року (оригінал квитанції № 67452 від 19.08.2014 року міститься в матеріалах справи, а.с. 13).

Позивач з оскаржуваною ухвалою не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права. Просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 02.10.2014 року у справі № 922/3574/14, а справу передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 р. (головуючий суддя Тихий П.В., судді Камишева Л.М., Пелипенко Н.М.) в задоволенні апеляційної скарги позивача відмовлено. Ухвалу господарського суду Харківської області від 02.10.2014 р. у справі № 922/3574/14 змінено частково; викладено мотивувальну частину ухвали в іншій редакції, в решті залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014р. касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 р. у справі № 922/3574/14 скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд до Харківського апеляційного господарського суду.

Під час нового апеляційного розгляду відповідач, Харківська міська рада, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 12.06.2013р. № 396 "Про затвердження акту № 370 від 07.06.2013р. про визначення збитків" відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2013 р. Виконавчим комітетом Харківської міської ради прийнято рішення №396 від 12.06.2013 р., яким затверджено акт № 370 від 07.06.2013 р. про визначення збитків в сумі 2 917 651,19 грн., які нанесені Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 міській раді за використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку відповідно до закону.

Звертаючись до господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 просила визнати недійсним рішення Харківської міської ради від 12.06.2013 р. № 396, відповідно до якого затверджено акт № 370 від 07.06.2013 р."Про визначення збитків в сумі 2917651,19 грн.", які нанесені позивачем міській раді за використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку відповідно до закону.

При цьому, 02.10.2014 р. до суду першої інстанції від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 надійшла заява (а.с. 81 том І), в якій було зазначено, що в позовній заяві допущено описку та не вказано, що оскаржуване рішення є рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради, просить викласти позовні вимоги з урахуванням виправлень та визнати недійсним рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 396 від 12.06.2013 р. "Про затвердження акту № 370 від 07.06.2013 р. про визначення збитків в сумі 2917651, 19 грн.", які нанесені ОСОБА_3 міській раді за використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку відповідно до закону. Дану заяву судом першої інстанції було задоволено.

Припиняючи провадження у справі № 922/3574/14 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд першої інстанції виходив з того, що вимога про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 12.06.2013р. № 396, відповідно до якого останній зобов'язує позивача нести відповідальність у вигляді відшкодування збитків, підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі від 02.10.2014р. суд першої інстанції зазначає, що відповідачем є Виконавчий комітет Харківської міської ради, який не є юридичною особою, а тому, згідно ст. 1, ст. 21 ГПК України не володіє господарською процесуальною правосуб'єктністю.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів не погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 1 ГПК України до господарського суду мають право звертатися підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У відповідності до вимог ст. ст. 1 , 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виникає спір, мають господарський характер.

Статтею 21 ГПК України визначено, що позивачами та відповідачами в судовому процесі можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 ГПК України.

Згідно зі ст. 24 ГПК України, господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем. Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

У цій ухвалі повинно бути зазначено про заміну неналежного відповідача чи про залучення іншого відповідача, про згоду позивача щодо заміни відповідача. В цій само ухвалі суд відображає мотиви зазначених процесуальних дій, а також покладає на позивача обов'язок надіслати залученим особам копію позову та доданих до них матеріалів.

Як свідчать матеріали справи, позивач не звертався до суду першої інстанції з заявою про заміну відповідача в порядку ст. 24 ГПК України, а суд першої інстанції фактично самостійно змінив відповідача з Харківської міської ради на Виконавчий комітет Харківської міської ради, чим порушив ст. 24 ГПК України. Тим більш, що ухвала про заміну відповідача судом першої інстанції не виносилась у відповідності до чинного законодавства, в матеріалах справи така ухвала відсутня.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що господарський суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а саме ст. 24 Господарського процесуального кодексу України.

Що стосується висновків суду першої інстанції про те, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки між сторонами виник спір по визначенню збитків не пов'язаний з господарською діяльністю сторін, що врегульована Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, а отже між сторонами відсутній спір про право, що виникає з відповідних відносин, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб'єктами господарювання є - громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Статтею 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; міську раду; виконавчі органи міської ради.

У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців Харківська міська рада є юридичною особою.

Згідно зі статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до положень статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" від 24.10.2011 р. № 10 встановлено, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації, а також спори зі справ, що виникають з корпоративних відносин.

Враховуючи вищевикладене, рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від №396 від 12.06.2013 р. "Про затвердження акту про визначення збитків" є внутрішнім документом Харківської міської ради, а Харківська міська рада в даному випадку діє не як публічний орган (орган місцевого самоврядування), який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, та рішення якого обов'язкові для виконання відповідно до її компетенції, а як сторона земельних правовідносин-землевласник, яка реалізовує повноваження власника земельної ділянки шляхом прийняття її виконавчим органом оскаржуваного рішення, з метою захисту свого права, щодо Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, яка використовує земельну ділянку без належних правовстановлюючих документів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для застосування статті 80 Господарського процесуального кодексу України, а отже оскаржувана ухвала господарського суду Харківської області від 02.10.2014 р. у справі № 922/3574/14 прийнята з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню частково.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 02.10.2014 р. у справі № 922/3574/14 скасувати.

Справу направити на розгляд до господарського суду Харківської області.

Повний текст постанови складено 10.02.2015р.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Россолов В.В.