ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" січня 2015 р.Справа № 922/4956/13

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

без виклику представників сторін

розглянувши справу

за заявою Повного товариства "Батура О.В. і Компанія", м. Харків
до Повного товариства "Батура О.В. і Компанія", м. Харків
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 24 грудня 2013 року Повне товариство "Батура О.В. і Компанія" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Бєляєву Олену Володимирівну, яку зобов'язано в строк до 24.12.2014 р. виконати ліквідаційну процедуру, докази надати суду.

21.01.2015 р. до канцелярії суду від ліквідатора ПТ "Батура О.В. і компанія" надійшло клопотання (вх. № 2075), в якому ліквідатор просить суд включити до ліквідаційної маси визначене в клопотанні майно учасників ПТ "Батура О.В. і компанія", скасувати арешти на вказане майно та обтяження щодо спірного майна.

Суд, дослідивши надане клопотання, встановив наступне.

Відповідно до установчого договору Повного товариства "Батура О.В. і Компанія" його учасниками є:

- фізична особа - підприємець Батура Олена Василівна (ід.номер );

- фізична особа - підприємець Калініченко Валентина Василівна (ід.номер );

- фізична особа - підприємець Стеценко Ірина Олександрівна (ід.номер );

- фізична особа - підприємець Боярський Павло Сергійович (ід.номер );

- фізична особа - підприємець Кострікін Андрій Володимирович (ід.номер );

- фізична особа - підприємець Васильєв Олександр Борисович (ід.номер );

- фізична особа - підприємець Дригуляс Алла Іванівна (ід.номер );

- фізична особа - підприємець Каленіченко Роман Дмитрович (ід.номер );

- фізична особа - підприємець Беляев Олександр Анатолійович (ід.номер );

- фізична особа - підприємець Присяжний Павло Анатолійович (ід.номер ).

Ліквідатор в наданому клопотанні зазначає, що кожному з учасників ПТ «Батура О.В. і Компанія» ліквідатором було заявлено вимогу як до особи, яка несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями боржника із зазначенням різниці між сумою вимог кредиторів та ліквідаційною масою товариства. Так, для погашення вказаних вимог, учасники товариства - банкрута надали ліквідатору інформацію про наявні в них майнові активи, які знаходяться в заставах та іпотеках на виконання зобов'язань учасників.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон про банкрутство), ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно зі ст. 42 Закону про банкрутство, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

У відповідності до ст. 40 Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачені функції господарського суду в ліквідаційній процедурі, а саме:

1. У постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Законом, з числа арбітражних керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом.

2. За клопотанням ліквідатора, погодженим з комітетом кредиторів, господарський суд призначає членів ліквідаційної комісії. У разі ліквідації державного підприємства або підприємства, у статутному капіталі якого державна частка становить більш ніж п'ятдесят відсотків, господарський суд призначає членами ліквідаційної комісії представника органу, уповноваженого управляти державним майном, та за необхідності - представника органу місцевого самоврядування.

До складу ліквідаційної комісії банкрута включаються представники кредиторів, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, фінансових органів та профспілки, а в разі необхідності - також представники спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах нагляду за страховою діяльністю, Антимонопольного комітету України, органу, уповноваженого управляти державним майном, та представник органів місцевого самоврядування.

3. Ліквідатор (ліквідаційна комісія) виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

4. У ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Отже, чинним законодавством не передбачено вирішення господарським судом питання щодо формування ліквідаційної маси, переліку та обсягу активів, що необхідно до неї включати. Крім того, вирішення вказаних питань, в тому числі й щодо формування ліквідаційної маси та вчинення заходів щодо продажу майна ліквідаційної маси Законом віднесено саме до повноважень ліквідатора.

У відповідності до ч. 7 п. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Суд, дослідивши вимогу ліквідатора щодо скасування обтяжень та арештів на вказане в клопотанні майно, дійшов висновку що клопотання в цій частині також не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п. 3.1 засновницького договору Повного товариства "Батура О.В. і Компанія", викладеним в новій редакції від 17 червня 2013 року, майно товариства становлять основні фонди й обігові кошти, а також, інші, належні йому на праві власності цінності, вартість яких відображається у власному балансі Товариства. Згідно п. 3.3 цього ж договору товариство є власником майна, яке передано йому у власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Цивільного кодексу України, повним є товариство, учасники якого відповідно до укладеного між ними договору здійснюють підприємницьку діяльність від імені товариства і солідарно несуть додаткову (субсидіарну) відповідальність за його зобов'язаннями усім майном, що їм належить.

Так, згідно статті 124 ЦК України, разі недостатності у повного товариства майна для задоволення вимог кредиторів у повному обсязі учасники повного товариства солідарно відповідають за зобов'язаннями товариства усім своїм майном, на яке може бути звернене стягнення.

Відповідно до правил, встановлених ст. 619 ЦК України, це означає, що учасники повного товариства несуть відповідальність додатково до відповідальності самого повного товариства, яке є основним боржником, і пред'явлення вимог кредитором до учасників можливе в разі неможливості задоволення таких вимог самим товариством у разі відсутності у останнього майна.

Відтак суд не може визнати обґрунтованим доводи ліквідатора щодо по-першого притягнення до додаткової (субсидіарної) відповідальності учасників за відсутності доказів недостатності активів самого товариства.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону про банкрутство, під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями боржника у зв'язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.

Суд вважає, що в такому ж порядку повинно відбуватись притягнення до відповідальності учасників повного товариства за грошовими зобов'язаннями повного товариства у разі неможливості задоволення таких вимог самим товариством у разі недостатності у останнього майна.

Так, у відповідності до приписів ст. 124 ЦК України, передбачено солідарну відповідальність учасників повного товариства за зобов'язаннями товариства. При цьому із коментованої статті вбачається, що залежно від розсуду кредитора повного товариства, кожний з учасників зобов'язаний цілком виконати солідарне зобов'язання за повне товариство і при цьому відповідає усім своїм майном, незалежно від того, з'явилось залежне зобов'язання до вступу учасника в товариство чи вже після цього.

Згідно з ч. 4 ст. 124 ЦК України, учасник повного товариства, який сплатив повністю борги товариства, має право звернутися з регресною вимогою у відповідній частині до інших учасників, які несуть перед ним відповідальність пропорційно своїм часткам у складеному капіталі товариства.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України про банкрутство, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

В порушення даної норми Закону про банкрутство, ліквідатором Бєляєвою О.В. заявлено про включення до ліквідаційної маси банкрута - повного товариства "Батура О.В. і компанія" майна, яке банкруту не належить, власниками зазначеного майна - є інші фізичні особи.

Згідно з ч. 4 ст.42 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

До того ж погашення ліквідатором забезпечених спірним майном вимог є безпідставним, оскільки Повне товариство "Батура О.В. і компанія" не має грошових зобов'язань перед особами, вимоги яких забезпечені спірним майном, та не є належним боржником у розумінні ст. 527 Цивільного Кодексу України.

Таким чином, суд вважає, що включення до ліквідаційної маси спірного майна і подальший продаж його в ліквідаційній процедурі повного товариства "Батура О.В. і компанія" є порушенням вимог закону, тому клопотання ліквідатора ПТ "Батура О.В. і компанія" про включення спірного майна до ліквідаційної маси та скасування накладених на нього арештів та обтяжень є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам Закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40, 41, 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 119,124,619, 527 Цивільного кодексу України, ст. 86 Господарського - процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ліквідатору ПТ "Батура О.В. і компанія" Беляєвій О.В. в задоволенні клопотання (вх. № 2075 від 21.01.2015 р.).

Ухвалу направити ліквідатору, засновникам (Батура О.В., Калініченко В.В., Стеценко І.О., Боярський П.С., Кострікін А.В., Васильєв О.Б., Дригуляс А.І., Келеніченко Р.Д., Беляєв О.А., Присяжний П.А.).

Суддя Кононова О.В.