КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р. Справа№ 910/21582/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Чернякова О.С.-представник;

Від відповідача: Полосухіна Н.В.-представник;

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Еліта Придніпров'я"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2014

у справі № 910/21582/14 (суддя Котков О.В.)

за позовом Приватного підприємства "Трейд-М"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Еліта Придніпров'я"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2014 року Приватне підприємство "Трейд-М" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Еліта Придніпров'я" заборгованості за договором на поставку продукції № 27/07 від 27.07.2012 року в сумі 9 884,00 грн. з них: основного боргу - 7 000,00 грн. (сім тисяч гривень), неустойки - 2 534,00 грн. (дві тисячі п'ятсот тридцять чотири гривні) та штрафу - 350,00 грн. (триста п'ятдесят гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як Постачальник, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором на поставку продукції № 27/07 від 27.07.2012, зокрема, не поставив попередньо оплаченого позивачем, як Покупцем, товару, внаслідок чого позивач звертається до суду з вимогами стягнути з відповідача суму грошових коштів за непоставлений товар по рахунку № 6 від 27.07.2012 та нараховані за непоставку товару санкції за вказаним договором.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2014 позовні вимоги задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Еліта Придніпров'я" на користь Приватного підприємства "Трейд-М" грошові кошти: основного боргу - 7 000,00 грн. (сім тисяч гривень), неустойки - 2 534,00 грн. (дві тисячі п'ятсот тридцять чотири гривні), штрафу - 350,00 грн. (триста п'ятдесят гривень) та судові витрати - 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Еліта Придніпров'я" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення по цій справі скасувати та прийняти нове, яким відмовити у у стягненні суми неустойки у розмірі 2 534,00 грн. та суми штрафу у розмірі 350,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що рішення суду прийнято з неповним з'ясуванням обставин справи, на підтвердження чого в своїй апеляційній скарзі виклав ряд обставин, які, на його думку, виступають підтвердженням його правової позиції та спростовують правильність винесеного рішення.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Еліта Придніпров'я" у справі № 910/21582/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2014 апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Еліта Придніпров'я" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 03.02.2015.

03.02.2015 через відділ документального забезпечення суду від Приватного підприємства «Трейд-М» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 03.02.2015 сторони надали свої пояснення по справі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.08.2012 між позивачем (надалі - Покупець або Отримувач) та відповідачем (далі по тексту - Постачальник або Продавець) було укладено договір на поставку продукції № 27/07 , відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов'язується передати вирощену продукцію Покупцю, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товари.

01.08.2012 між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору.

У відповідності до п. 2.1. Договору, в редакції Додаткової угоди № 1, у випадку непоставки товару Постачальник зобов'язаний повернути грошові кошти на розрахунковий рахунок Покупця протягом 7 банківських днів з моменту закінчення строку поставки, тобто не пізніше 06 грудня 2013 року.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору Покупець перерахував на користь Продавця 7 000,00 грн., як передплати по Договору, однак Продавець у визначений Договором строк товару не передав, а також не повернув Покупцю коштів за товар, а відтак, за розрахунками позивача, відповідач має заборгованість за Договором в розмірі 7 000,00 грн.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України, статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Між тим, матеріали справи не містять доказів здійснення Постачальником на користь Покупця поставки товару за Договором, згідно оплаченого рахунку № 6 від 27.07.2014.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з Продавця на користь Покупця заборгованості за Договором поставки в розмірі 7 000,00 грн. (сума оплати за товар, який поставлено не було).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Враховуючи те, що Додатковою угодою № 1 від 01.08.2012 сторонами була досягнута згода, що після настання строку поставки, у відповідача виникає обов'язок повернути попередню оплату, тобто вже відсутній обов'язок здійснити позивачу поставку, таким чином і прострочення виконання такого обов'язку, як поставка товару-відсутнє.З огляду на це, підстав для нарахування неустойки та штрафу за порушення строків поставки немає.

Крім того, пунктом 7.2 Договору передбачено, що в разі порушення строків поставки товару та/або недопоставленої кількості товару визначеним даним договором, Покупець має право отримати від Постачальника неустойку в розмірі 0,2 % від вартості непоставленого товару в строк за кожен день прострочки та/або штраф в розмірі 5% від вартості непоставленої частини товару.

Враховуючи неоднозначний зміст пункту цього Договору та його різне тлумачення сторонами щодо стягнення неустойки та/або штафу, зазначений пункт Договору не береться колегією суддів до уваги при розгляді питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в розмірі 2 534,00 грн. та штрафу в сумі 350,00 грн.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення нейстойки та штрафу, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх

Враховуючи вищевикладене, а також проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку про часткове скасування рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2014 та задоволення апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Еліта Придніпров'я"

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Еліта Придніпров'я" задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2014 у справі № 910/21582/14 скасувати в частині стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Еліта Придніпров'я" на користь Приватного підприємства "Трейд-М" неустойки в розмірі 2 534,00 грн. та штрафу в сумі 350,00 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Приватного підприємства "Трейд-М" (ідентифікаційний код 34827627, адреса: 51900, Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Алтайська, буд. 5, кв. 29, п/р 2 у АТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Дніпропетровськ, МФО 380805, свідоцтво ПДВ № 100026334, ІПН 34) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Еліта Придніпров'я" (ідентифікаційний код 30932551, адреса: 01024, м. Київ, пров. Чекистів, буд. 1-А, кв. 2, п/р 2391 у Полтавському ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк", м. Полтава, МФО 331401, ІПН 75, свідоцтво ПДВ № 100192403) 999 (дев'ятсот дев'яносто дев"ять) грн.98 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Матеріали справи 910/21582/14 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко