ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р.Справа № 916/931/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шевченко В.В.

суддів: Головея В.М., Ярош А.І.

при секретарі судового засідання: Ляшенко М.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Остапов В.В. - за дорученням

від відповідача: Моісєєв Д.А. - за дорученням

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

на ухвалу господарського суду Одеської області

від 05 січня 2015 року

у справі № 916/931/14

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

до Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт"

про стягнення 267.458 грн. 11 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.12.2014 р. (суддя Щавинська Ю.М.) заява Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" (далі Порт) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню і стягнення безпідставно одержаних грошових коштів задоволена у повному обсязі та визнано наказ господарського суду Одеської області від 17.10.2014 р. у справі № 916/931/14, виданий на виконання рішення господарського суду Одеської області від 07.08.2014 р. таким, що не підлягає виконанню та з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (далі Адміністрація) на користь Порту стягнуті безпідставно отримані грошові кошти в сумі 267.458 грн. 11 коп. та 5349 грн. 16 коп., сплачені останнім Адміністрації на виконання наказу господарського суду Одеської області від 17.10.2014 р. № 916/931/14 з посиланням на те, що судові рішення на підставі яких був виданий судовий наказ скасовані касаційною інстанцією, що є підставою для визнання вказаного наказу таким, що не підлягає виконанню. Так як, стягнення за наказом від 17.10.2014 р. № 916/931/14 відбулося та Порт сплатив добровільно та у повному обсязі заборгованість у сумі 272.807 грн. 27 коп., про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 18.11.2014 р., а тому не застосування стягнення у випадку, якщо обов'язок є відсутнім, зумовлює фактично неправомірне користування грошовими коштами іншою особою, внаслідок чого Адміністрація повинна повернути Порту безпідставно одержані грошові кошти в сумі 267458 грн. 11 коп. та 5349 грн. 16 коп.

В апеляційній скарзі Адміністрація просить ухвалу місцевого суду скасувати, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, ухвалена з порушеннями норм матеріального і процесуального права та постановити нове рішення, яким заяву Порту залишити без задоволення.

Скарга мотивована тим, що, по-перше, місцевий суд своєчасно не повідомив Адміністрацію про день, час і місце розгляду справи, по-друге, передбачений порядок визнання наказу таким, що не підлягає виконанню може бути застосований лише у разі, скасування в касаційному порядку рішення на підставі якого наказ було видано, якщо цей наказ ще не було виконано повністю або частково, а не у даному випадку, наказ виконаний у повному обсязі, по-третє, місцевим судом не враховано положення ст. 122 ГПК України, а тому підстави для задоволення заяви Порту - відсутні.

В судовому засіданні представник апелянта доводи скарги підтримав у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Порт просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу Адміністрації без задоволення.

В судовому засіданні представник Порту доводи відзиву на апеляційну скаргу підтримав.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 19.12.2014 р. Порт звернувся до господарського суду Одеської області із заявою про визнання наказу від 17.10.2014 р. у справі № 916/931/14 таким, що не підлягає виконанню та стягнення з Адміністрації безпідставно одержаних коштів у загальній сумі 272.807 грн. 27 коп.

Згідно ч. 3 ст. 117 ГПК України господарський суд розглядає заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача і боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Ухвалою названого місцевого суду від 22.12.2014 р. вищевказана заява Порту прийнята до провадження суду та її розгляд призначений на 05.01.2015 р. о 15:00.

З реєстру поштових відправлень вбачається, що копія названої ухвали направлена всім учасникам судового процесу, в тому числі і скаржникові 25.12.2014 р.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Так як, ухвала про порушення провадження у справі та призначення її до розгляду на 05.01.2015 р. о 15:00 направлена місцевим судом кожному із учасників судового процесу за адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та за місцем їх фактичного знаходження та ця ухвала не була повернута підприємством зв'язку до суду, то останній дійшов до правомірного висновку про те, що всі учасники судового процесу є повідомленими про час і місце розгляду справи, а тому підставне розглянув справу за відсутністю представника Адміністрації, враховуючи скорочений 10 денний строк розгляду таких заяв та вимоги законодавства, що неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду такої заяви.

Доводи скаржника про те, що вищеназвану ухвалу від 22.12.2014 р. про призначення справи до розгляду на 05.01.2015 р. о 15:00 він отримав лише 06.01.2015 р. колегія суддів до уваги не приймає, оскільки ці доводи є голослівними та не підтверджуються належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням господарського суду Одеської області від 07.08.2014 р., що набрало законної сили відповідно до постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.10.2014 р., позовні вимоги Адміністрації задоволені у повному обсязі та з Порту на користь Адміністрації стягнуто: 267.458 грн. 11 коп. - боргу та 5.349 грн. 16 коп. - понесених судових витрат на сплату судового збору за подання позову.

17.10.2014 р. названим судом виданий відповідний наказ на примусове виконання вищезазначеного рішення суду.

27.10.2014 р. Адміністрація звернулась до відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області (далі ВДВС) із заявою про примусове виконання наказу господарського суду Одеської області № 916/931/14 від 17.10.2014 р.

Постановою ВДВС від 29.10.2014 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного наказу суду та Порту наданий строк на добровільне виконання цього наказу до 05.11.2014 р.

03.11.2014 р. Порт у наданий ВДВС строк для добровільного виконання виконавчого документу, перерахував стягнуту суму боргу у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 3236 від 03.11.2014 р. на суму 272807 грн. 27 коп.

Постановою ВДВС від 18.11.2014 р. виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області № 916/931/14 від 17.10.2014 р. закінчено у зв'язку з добровільним виконанням боржником виконавчого документу.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.11.2014 р. вищевказані рішення місцевого та апеляційного судів від 07.08.2014 р. та від 07.10.2014 р. - скасовані, а справа передана на новий розгляд до місцевого суду.

На сьогоднішній час спір між сторонами у справі не вирішений по суті проти чого не заперечують представники Порту і Адміністрації.

Вищенаведені обставини справи свідчить про те, що наказ господарського суду Одеської області № 916/931/14 від 17.10.2014 р. на момент скасування судових рішень, на підставі яких він був виданий вже виконаний Портом у повному обсязі в добровільному порядку.

Згідно ч. 4 ст. 117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Оскільки, наказ господарського суду Одеської області № 916/931/14 від 17.10.2014 р. на момент скасування судових рішень, на підставі яких він був виданий вже був виконаний Портом у повному обсязі в добровільному порядку, що свідчить про те, що обов'язок боржника за цим наказом відсутній повністю у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником, то суд першої інстанції підставне, відповідно до вимог ч. 4 ст. 117 ГПК України, задовольнив заяву Порту в повному обсязі, внаслідок чого протилежні доводи скаржника до уваги прийнятими бути не можуть.

Посилання скаржника на порушення місцевим судом приписів ст. 122 ГПК України є необґрунтованими, оскільки положення ст. 122 ГПК України застосовуються у разі коли виконані рішення або постанова змінені або скасовані і прийнято нове рішення про повну або часткову відмову в позові, або провадження у справі припинено, або позов залишено без розгляду, а у даному випадку жодної із вищезазначених підстав не має, а тому місцевий суд дійшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин сторін приписів ст. 122 ГПК України, у зв'язку з чим протилежні твердження скаржника до уваги також прийнятими бути не можуть.

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101- 106 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 05.01.2015 року у справі № 916/931/14 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 04.02.2015 року.

Головуючий суддя: Шевченко В.В.

Судді: Головей В.М.

Ярош А.І.