РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015Справа № 910/22800/14

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Комунального підприємства "Чоколівське" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації

до Фізичної особи-підприємця Грабарь Ірини Євгеніївни

про стягнення 31 344,43 грн.

за участю представників:

від позивача:Опанасенко О.С.- представник за довіреністю № 19 від 01.09.2014 р.
від відповідача:Грабарь І.Є.- паспорт серія ОО 632036

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство "Чоколівське" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - КП "Чоколівське") з позовом до Фізичної особи-підприємця Грабарь Ірини Євгеніївни (далі- ФОП Грабарь І.Є.) про стягнення 31 344,43 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 3229 від 01.04.2008 р. про надання послуг з водо-, теплопостачання, водовідведення та участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території в частині своєчасної плати за надані послуги, внаслідок чого за період з 01.04.2008 р. по 31.05.2014 р. у ФОП Грабарь І.Є. утворилась заборгованість у вказаній сумі.

У позові Комунальне підприємство "Чоколівське" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Грабарь І.В. суму основного боргу в розмірі 21 930,13 грн., пені у сумі 4 984,07 грн., інфляційну складову боргу в сумі 3 125,14 грн. та 3% річних в сумі 1 305,09 грн., а всього - 31 344,43 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначив, що заборгованість за надані комунальні послуги у нього відсутня, передбачені договором послуги сплачував своєчасно, а починаючи з 09.01.2014 р. орендоване приміщення відповідачем було звільнено. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.04.2008 р. між Комунальним підприємством "Чоколівське" Солом'янської районної у м. Києві ради (виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Грабарь Іриною Євгеніївною (орендар) був укладений договір № 3229 про надання послуг з водо-, теплопостачання, водовідведення та участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території.

Пунктом 1.1 договору визначено предмет договору - надання виконавцем за плату орендарю комунальних послуг (холодне, гаряче водопостачання, центральне опалення і водовідведення) в приміщенні, загальною площею 33,5 кв.м., яке знаходяться за адресою: м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 62, а також участь орендаря в витратах по утриманню будинку і прибудинкової території.

Відповідно до п. 2.1 договору орендар щомісячно сплачує виконавцю вартість фактично отриманих комунальних послуг згідно виставлених постачальниками табуляграм.

Згідно з п. 2.6 договору, крім плати за комунальні послуги, орендар сплачує виконавцю експлуатаційні витрати. Розмір цих витрат може коригуватися без додаткового погодження сторін в залежності від фактичних витрат в звітному періоді.

Пунктом 2.7 договору передбачено, що орендар також сплачує за встановленими тарифами розмір відшкодування витрат за технічне та аварійне обслуговування внутрішньо будинкових мереж гарячого водопостачання та опалення. Тарифи можуть бути змінені за рішенням відповідних державних органів і застосовуються при розрахунках по цьому договору без додаткового погодження сторін.

Згідно з п. 4.1 договору орендар повинен сплачувати всі платежі, які передбачені цим договором, незалежно від результатів господарської діяльності щомісячно, до 1 числа місяця, наступного за звітним.

Строк дії договору - з 01.04.2008 р. до 01.04.2009 р. Строк дії договору продовжується на наступний строк, якщо жодна із сторін до їх закінчення не повідомить інші сторони про припинення договору (п.п. 5.1, 5.2 договору).

Судом встановлено, що позивач умови договору виконав у повному обсязі, надав послуги з водо-, теплопостачання, водовідведення та з утримання будинку та прибудинкової території, що підтвержується рахунками-фактури за період з 01.04.2008 р. по 31.05.2014 р. та поясненнями представника позивача.

Однак, відповідач зі свого боку умови договору в частині оплати послуг виконав неналежним чином, оплату наданих послуг здійснив частково - на суму 15 412,69 грн., внаслідок чого у останнього виникла заборгованість.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням іншої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Тарифи на надання послуг, передбачені договором № 3229 від 01.04.2008 р., були погоджені сторонами та на час розгляду даної справи не скасовані та недійсними не визнані.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Позивач зазначає, що у відповідача наявна заборгованість за спожиті послуги, передбачені договором № 3229 від 01.04.2008 р. у сумі 21 930,13 грн. за період з 01.04.2008 р. по 31.05.2014 р.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься акт прийому - передачі, підписаний представником КП "Чоколівське" (виконавець) та ФОП Грабарь І.Є. (замовник), відповідно до якого 09.01.2014 р. відповідач повернув орендоване приміщення загальною площею 39,00 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 62, позивачу.

При цьому, наданий позивачем інший акт приймання-передачі об'єкта оренди від 04.03.2014 р. суд не приймає в якості належного доказу, оскільки останній складений був пізніше та за участю вже представника орендодавця Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, що свідчить про виконання договору оренди в той час, як предметом спору у даній справі є стягнення за договором № 3229 від 01.04.2008 р., укладеного між КП "Чоколівське" та ФОП Грабарь І.Є. про надання послуг відповідачу саме КП "Чоколівське".

Отже, враховучи акт прийому-передачі від 09.01.2014 р., суд вважає недоведеним позивачем той факт, що після 09.01.2014 р. комунальні послуги за договором № 3229 від 01.04.2008 р. надавались відповідачу у заявленому до сплати обсязі, а тому нарахування вказаних послуг повинно здійснюватись за період з 01.04.2008 р. по 08.01.2014 р.

Беручи до уваги вищевикладене, здійснивши перерахунок суми заборгованості за надані комунальні послуги, суд встановив, що у відповідача наявна заборгованість за послуги з водо, теплопостачання, водовідведення, участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2008 р. по 31.12.2013 р. у загальній сумі 17 528,18 грн, що підтверджується рахунками-фактури за вказаний період та розрахунком заборгованості, тобто у меншій сумі, ніж заявлено позивачем.

Доводи відповідача стосовно неправильного нарахування позивачем послуг з центрального опалення суд не приймає та зазначає, що нарахування даних послуг здійснюється в опалювальний період в Гкал за табуляграмами, які ПАТ «Київенерго» надає КП «Чоколівське» відповідно до опалювальної площі нежитлового приміщення, зазначеної у договорі № 3229 від 01.04.2008 р., а, отже, перерахунок кількості гігакалорій може бути виконано в разі проведення відповідного перерахунку у табуляграмах ПАТ «Київенерго». Разом з тим, вказаний перерахунок ПАТ «Київенерго» матеріали справи не містять.

Оскільки доказів належної оплати встановленої судом заборгованості не надано, позовні вимоги про стягнення основної заборгованості з ФОП Грабарь І.Є. суд задовольняє частково у сумі 17 528,18 грн. за період з 01.04.2008 р. по 31.12.2013 р.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 4 984,07 грн. за період з 01.06.2013 р. по 30.04.2014 р., посилаючись на Закон України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій».

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності, за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що за несвоєчасну оплату платежів, які передбачені цими договорами, нараховується пеня в розмірі 1% від суми боргу за кожний день затримки платежів, але не більше 100% від суми боргу.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства та умови укладеного сторонами правочину, вимоги про стягнення пені є такими, що заявлені правомірно. Разом з тим, суд вважає, що, оскільки зменшилась сума основного боргу, то заявлена сума пені також має бути перерахована

Провівши розрахунок суми пені з урахування встановленої суми основної заборгованості та періоду її нарахування, враховуючи також п. 4.1 договору (заборгованість сплачується щомісячно, до 1 числа місяця, наступного за звітним), суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 1 568,27 грн. за період з 02.07.2013 р. по 30.04.2014 р.

Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу в сумі 3 125,14 грн. та 3 % річних в сумі 1 305,09 грн. за період з 01.05.2008 р. по 31.05.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства та умови укладеного сторонами правочину, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно. Разом з тим, суд вважає, за необхідне перерахувати заявлену суму матеріальних втрат у зв'язку зі зменшенням суми основних зобов'язань.

Провівши розрахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат з урахування встановленої суми основної заборгованості та періоду її нарахування, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню інфляційні втрати у сумі 995,77 грн. та 3 % річних в сумі 1 056,82 грн. за період з 01.05.2008 р. по 31.12.2013 р.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства "Чоколівське" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації до Фізичної особи-підприємця Грабарь Ірини Євгеніївни про стягнення 31 344,43 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Грабарь Ірини Євгеніївни (03126, м. Київ, вул. Академіка Білецького, буд. 9-А, кв. 4, ідентифікаційний код ) на користь Комунального підприємства "Чоколівське" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (03087, м. Київ, вул. Волинська, 4А, ідентифікаційний код 35756971) основну заборгованість у сумі 17 528 (сімнадцять тисяч п'ятсот двадцять вісім) грн. 18 коп., пені у сумі 1 568 (одну тисячу п'ятсот шістдесят вісім) грн. 27 коп., інфляційних втрат в сумі 995 (дев'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 77 коп., 3 % річних в сумі 1 056 (одну тисячу п'ятдесят шість) грн. 82 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Грабарь Ірини Євгеніївни (03126, м. Київ, вул. Академіка Білецького, буд. 9-А, кв. 4, ідентифікаційний код ) на користь Комунального підприємства "Чоколівське" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (03087, м. Київ, вул. Волинська, 4А, ідентифікаційний код 35756971) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 232 (одну тисячу двісті тридцять дві) грн. 73 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 26 січня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 31 січня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна