ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 26» січня 2015 р. Справа №922/4326/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Кузнєцовій І.В.,

за участю представників:

позивача - Чуприна Я.О., за довіреністю №03-07/32 від 05.01.2015 року;

відповідача - Герус І.В., за довіреністю №85/1215 від 22.12.2014 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе», м.Харків, (вх.№4359Х/1-40) на рішення господарського суду Харківської області від 25.11.2014 року по справі №922/4326/14,

за позовом Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова, м.Харків,

до Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе», м.Харків,

про стягнення 1386749,03 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.11.2014 року у справі №922/4326/14 (суддя Доленчук Д.О.) позов задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» на користь Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п."б"-"з" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за липень-вересень 2014 року в сумі 1386749,03 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» на користь державного бюджету України 27734,98 грн. судового збору.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 25.11.2014 року в частині стягнення 250000,00 грн. Крім того, апелянт просить стягнути з бюджету на його користь 2500,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідачем було надано докази часткової оплати заборгованості за оспорюваний період на загальну суму 250000,00 грн. (платіжні доручення №7372 від 29.08.2014 року та №8473 від 26.09.2014 року. Однак, позивачем не було здійснено зарахування грошових коштів у розмірі 250000,00 грн. у погашення заборгованості за 2011 рік на підставі Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

При цьому, як вказує скаржник, перерозподіл не міг мати місце, адже рішенням від 28.01.2014 року по справі №922/4914/13 за позовом Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі до Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» стягнуто заборгованість по списку №2 з липня 2011 року по грудень 2012 року. Таким чином, на думку апелянта, висновки суду першої інстанції по даній справі щодо фактичного обліку отриманих грошових коштів є невірними.

Крім того апелянт зазначає, що позивачем було безпідставно змінено призначення платежу, а судом першої інстанції не взято до уваги даний факт, що порушує ст. 7 Закону України «Про національний банк України» та п. 3.8. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.12.2014 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» прийнято до провадження та призначено до розгляду.

20.01.2015 року позивач надав через канцелярію суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№689), в якому просить рішення господарського суду Харківської області від 25.11.2014 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що сплачені відповідачем кошти в загальній сумі 250000,00 грн. за платіжними дорученнями із призначенням платежу «виплата та доставка пільгових пенсій список №2» надійшли на розрахунковий рахунок та картку особового рахунку платника за списком №2 в хронологічному порядку виникнення боргу, тобто в рахунок погашення заборгованості за листопад місяць 2011 року.

Як вказує позивач, вносячи здійснену відповідачем оплату до картки особового рахунку платника автоматично без зміни призначення платежу, а саме в рахунок погашення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, в погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення, управління діяло правомірно, відповідно до чинного законодавства та чітко в межах покладених на нього повноважень, що узгоджується з приписами п. 5.2 та п.5.4 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів.

До початку судового засідання 26.01.2015 року на виконання вимоги ухвали суду від 15.12.2014 року позивач надав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який долучено до матеріалів справи.

Відповідач надав до матеріалів справи судову практику по розгляду тотожних за змістом справ.

У судовому засіданні 26.01.2015 року представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник позивача проти позиції апелянта заперечував з підстав, викладених у його відзиві.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» зареєстроване, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова за реєстраційним №0747.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.05.2007 року по справі №Б-39/109-07 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Предметом розгляду цієї справи є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. б-з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за липень, серпень та вересень 2014 року в сумі 1386749,03 грн. В обґрунтування своєї позиції позивач посилається, зокрема, на п. 10.11 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, відповідно до якого у разі коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду зазначає, що необхідність відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, передбачена Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», а процедура відшкодування - Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.01.2004 року №64/8663.

Главою 6 Інструкції врегульовано порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п.6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.5 Інструкції передбачено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Пунктом 6.9 Інструкції передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Згідно з п.6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідний період. Враховуючи вимоги чинного законодавства, з моменту отримання підприємством розрахунків вони є узгодженими і обов'язковими для виконання, тобто підлягають сплаті в розмірі, зазначеному органом Пенсійного фонду.

Так, згідно з п. 6 Інструкції відповідачу були вручені повідомлення про необхідність перерахування коштів по заборгованості по виплаченій і доставленій пільговій пенсії за списком №2 з розрахунками заборгованості по кожному пенсіонеру окремо, а саме повідомлення: за липень місяць 2014 року в сумі 472315,72 грн.; за серпень місяць 2014 року в сумі 460505,88 грн.; за вересень місяць 2014 року в сумі 453927,43 грн.

Зазначені повідомлення були отримані уповноваженим представником відповідача особисто, про що свідчить підпис представника відповідача.

Відповідно до п. 6.7. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як вважає позивач, за відповідачем залишається не сплаченою заборгованість в сумі 1386749,03 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позиції позивача, надав платіжні доручення №8473 від 26.09.2014 року та №7372 від 29.08.2014 року про сплату в загальній сумі 250000,00 грн. з призначеннями платежу - виплата та доставка пільгових пенсій список №2 за серпень та вересень 2014 року.

У свою чергу, позивач кошти в загальній сумі 250000,00 грн., які були сплачені відповідачем, зарахував згідно з п. 10.11 Інструкції в рахунок існуючої заборгованості в порядку календарної черговості виникнення заборгованості, а саме за листопад 2011 року про що свідчить картка особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та до ставку пільгових пенсій відповідача за період з 01.01.2011 року по 25.11.2014 року.

Відповідно до п. 10.11 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою управління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 у разі коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення.

При здійснені органом Пенсійного фонду самостійного перерозподілу отриманих від страхувальника страхових внесків, протягом п'яти робочих днів після закінчення базового звітного місяця орган Пенсійного фонду складає повідомлення, у якому міститься інформація про суми розподілу сплачених коштів, за формою згідно з додатком 22 цієї Інструкції, яке надсилається (вручається) платнику. При цьому корінець повідомлення залишається в органі Пенсійного фонду.

Повідомлення вважається надісланим (врученим) платнику, якщо його передано посадовій особі юридичної особи або фізичній особі - суб'єкту підприємницької діяльності під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення. Дата відправлення проставляється на корінці повідомлення.

В матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази надсилання на адресу відповідача від позивача повідомлень про перерозподіл отриманих страхових внесків.

Згідно статті 19 Конституції України посадові особи суб'єктів владних повноважень якими є органи Пенсійного фонду України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що у платіжних дорученнях, копії яких містяться в матеріалах справи (т.2, а.с. 412-413), чітко вказано призначення платежу, виплата та доставка пільгових пенсій список №2 за серпень 2014 року та за вересень 2014 року.

Як закріплює стаття 7 Закону України «Про Національний банк України» систему, порядок і форми платежів визначає Національний банк України.

Відповідно до п.3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22, реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу.

Однак, позивачем самостійно без достатньої правової підстави змінено призначення платежу відповідача та зараховано сплату заборгованості по виплаченій і доставленій пільговій пенсії за списком №2 у сумі 250000,00 грн. за серпень та вересень 2014 року у погашення боргу по сплаті страхових внесків за 2011 рік (в порядку календарної черговості виникнення заборгованості).

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 250000,00 грн., оскільки вказана сума згідно платіжних доручень №8473 від 26.09.2014 року та №7372 від 29.08.2014 року направлена на часткове погашення заборгованості на виплату та доставку пенсій за списком №2 за серпень та вересень 2014 року, а позивачем неправомірно було вказану суму зараховано в рахунок погашення боргу по сплаті страхових внесків за 2011 рік.

Отже, рішення господарського суду Харківської області від 25.11.2014 року в зазначеній частині є таким, що прийнято при неповному з'ясуванні всіх обставин справи та з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Однак, матеріали справи, зокрема, платіжні доручення №8473 від 26.09.2014 року та №7372 від 29.08.2014 року свідчать про своєчасну часткову сплату ПАТ «ХТЗ ім. С. Орджонікідзе» заборгованості по виплаченій і доставленій пільговій пенсії за списком №2. Тобто, враховуючи обставини справи, за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню суми витрат на виплату та доставку пенсій за списком №2 за липень - вересень 2014 року в сумі 1136749,03 грн., а відповідачем не надано належних та допустимих доказів у підтвердження її погашення. Таким чином, рішення місцевого господарського суду від 25.11.2014 року по справі №922/4326/14 в частині задоволення позовних вимог про стягнення 1136749,03 грн. має бути залишене без змін.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення місцевий господарський суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки викладені у рішенні місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи та здійснені з порушенням норм матеріального права через що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» підлягає задоволенню, рішення господарського суду Харківської області від 25.11.2014 року по справі №922/4326/14 - частковому скасуванню, з прийняття нового судового рішення про відмову в задоволені позовних вимог щодо стягнення 250000,00 грн.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, часткове скасування рішення суду першої інстанції і часткову відмову у стягненні суми, необхідно здійснити перерозподіл судових витрат за подання позовної заяви та відшкодувати витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 99, 101, п.2 ст. 103, п.1, п.4 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 25.11.2014 року по справі №922/4326/14 скасувати в частині повного задоволення позовних вимог та стягнення з Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» на користь Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова 250000,00 грн.

Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова задовольнити частково.

Відмовити Управлінню Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова у стягненні 250000,00 грн.

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 25.11.2014 року по справі №922/4326/14 залишити без змін.

Викласти резолютивну частину рішення господарського суду Харківської області від 25.11.2014 року по справі №922/4326/14 в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» (61007, м. Харків, пр-т. Московський, 275, ідентифікаційний код 05750295, р/р 4805 в АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005) на користь Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова (61089, м. Харків, вул. 2-ї П`ятирічки, 36, ідентифікаційний код 22645252, р/р 91 в ХОУ ВАТ «Державний ощадний банк» м. Харків, МФО 351823) суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п."б"-"з" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за липень-вересень 2014 року в сумі 1136749,03 грн.

В частині стягнення 250000,00 (двісті п'ятдесят тисяч) грн. - у позові відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» (61007, м. Харків, пр-т. Московський, 275, ідентифікаційний код 05750295, р/р 4805 в АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 22465,33 грн. судового збору.»

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова (61089, м. Харків, вул. 2-ї П`ятирічки, 36, ідентифікаційний код 22645252, р/р 91 в ХОУ ВАТ «Державний ощадний банк» м. Харків, МФО 351823) на користь Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» (61007, м. Харків, пр-т. Московський, 275, ідентифікаційний код 05750295, р/р 4805 в АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005) 2500,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Повний тест постанови складено 29 січня 2015 року.

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С.