ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 р. Справа № 917/2536/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйджДжи Агро Менеджемент" (вул. Борисоглібська, буд. 6Б, м. Київ, 04070)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхлібдар Плюс" (вул.Б.Хмельницького, буд. 34, кв. 63, м. Полтава, 36037)

про стягнення 361091,11 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

Розглядається позовна заява про стягнення 361091,11 грн., у тому числі 180925,75 грн. основного боргу за товар, поставлений згідно договору поставки насіння № ПНкЦ-066 від 27.08.2013р., 43892,57 грн. штрафу, 62348,51 грн. пені, 10616,72 грн. - 3 % річних, 63307,56 грн. інфляційних.

Відповідач правом на подання відзиву згідно ст. 59 ГПК України не скористався, заперечень по суті спору суду не надав.

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 19728234 від 08.12.2014р. відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрхлібдар Плюс" зареєстровано як юридична особа за адресою: вул. Б.Хмельницького, буд. 34, кв. 63, м. Полтава, 36037, що співпадає з позовом.

Відповідно до ст. 64 ГПК України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місце проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений, що підтверджується поштовими повідомленнями від 08.12.2014р., 21.01.2015р. надісланими на адресу відповідача згідно даних Єдиного державного реєстру, позивач повідомлений під розписку від 20.01.2015р. (а.с.75, 106, 107).

Отже сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Зважаючи на те, що про час і місце слухання справи відповідач був повідомлений, явка представників сторін судом обов'язковою не визнавалася, наявні в справі документи дають можливість вирішити спір без присутності сторін, тому підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 05.02.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕйджДжи Агро Менеджемент" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрхлібдар Плюс" (відповідачем) був укладений договір поставки насіння № ПНкЦ-066 на умовах розстрочення (відстрочення) платежу від 27.08.2013 року (надалі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору позивач як постачальник зобов'язався передати у власність покупця (відповідача) насіння сільськогосподарських культур урожаю 2013 року (надалі товар), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар в кількості, сумах та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно п. 1.2. Договору найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна одиниці товару та загальна вартість товару, строк та базис поставки товару, а також інші умови, визначаються сторонами в додатку (-ах) - специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору.

27.08.2013 року сторонами укладено Додаток (Специфікацію) № 1 до Договору у яких було визначено товар, його кількість, вартість, терміни та базиси поставки, графік оплати товару, який є невід'ємною частиною Договору (а.с.20-21.

На виконання умов Договору та Додатку (Специфікації) № 1 позивач поставив та передав у власність відповідачу товар на загальну суму 1239925,75 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 246 від 03.09.2013 року на суму 92750,00 грн.; № 259 від 10.09.2013 року на суму 76250,00 грн.; № 260 від 10.09.2013 р. на суму 76250,00 грн.; № 311 від 12.09.2013 року на суму 67100,00 грн.; № 312 від 12.09.2013 року на суму 15250,00 грн.; № 291 від 13.09.2013 року на суму 73200,00 грн.; № 292 від 13.09.2013 року на суму 70150,00 грн.; № 292 від 13.09.2013 року на суму 70150,00 грн; № 319 від 13.09.2013 року на суму 67100,00 грн.; № 323 від 13.09.2013 року на суму 15250,00 грн; № 325 від 13.09.2013 року на суму 67100,00 грн; № 331 від 13.09.2013 року на суму 42400,00 грн; № 336 від 13.09.2013 року на суму 61000,00 грн.; № 576 від 13.09.2013 року на суму 37100,00 грн.; № 403 від 18.09.2013 року на суму 27692,50 грн.; № 410 від 18.09.2013 року на суму 24400,00 грн.; № 411 від 18.09.2013 року на суму 3757,00 грн.; № 561 від 18.09.2013 року на суму 28900,00 грн.; № 395 від 18.09.2013 року на суму 45050,00 грн.; № 392 від 18.09.2013 року на суму 57950,00 грн., № 450 від 25.09.2013 року на суму 39000,00 грн.; № 433 від 25.09.2013 року на суму 27300,00 грн.; № 394 від 25.09.2013 року на суму 23400,00 грн.; № 347 від 25.09.2013 року на суму 28600,00 грн.; № 332 від 25.09.2013 року на суму 32500,00 грн.; № 257 від 25.09.2013 року на суму 7968,75 грн.; № 256 від 25.09.2013 року на суму 13281,25 грн.; № 192 від 25.09.2013 року на суму 23906,25 грн.; № 505 від 01.10.2013 року на суму 52000,00 грн.; № 545 від 09.10.2013 року на суму 27200,00 грн.; № 546 від 09.10.2013 року на суму 17420,00 грн., та довіреностями відповідача № 108 від 09.09.2013 року; № 118 від 12.09.2013 року; № 122 від 12.09.2013 року; № 115 від 11.09.2013 року; № 125 від 12.09.2013 року; № 127 від 12.09.2013 року; № 128 від 12.09.2013 року; № 136 від 13.09.2013 року; № 164 від 18.09.2013 року; № 170 від 23.09.2013 року; № 166 від 20.09.2013 року; № 154 від 17.09.2013 року; № 140 від 13.09.2013 року; № 135 від 13.09.2013 року; № 106 від 09.09.2013р., № 173 від 01.10.2013 року; № 180 від 08.10.2013р. (а.с.22-68).

Відповідно до п. 2.2. Договору та п. 3.1. - 3.2 Специфікації № 1 оплата здійснюється шляхом перерахування безготівкових грошових коштів, на поточний рахунок постачальника наступним чином:

- попередня оплата в розмірі 30% від загальної вартості Товару, який поставляється за цим Договором протягом 3 банківських днів з моменту виставлення Постачальником рахунку-фактури;

- кінцевий розрахунок в розмірі 70% від загальної вартості Товару який поставляється за цим Договором не пізніше 30 листопада 2013 року.

За одержаний товар відповідач розрахувався частково, сплативши 1059000,00 грн., що підтверджується виписками банку по особовому рахунку позивача за період 29.08.2013р. - 28.08.2014р.. (а.с.79-100).

Заборгованість за товар в сумі 180 925,75 грн. відповідачем на день подачі позову сплачена не була.

За ст.526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Після звернення позивача з позовом до суду (згідно поштового штемпелю на конверті - 02.12.2014р.) відповідач сплатив 200000,00 грн. основного боргу, що підтверджується виписками банку по рахунку позивача від 15.12.2014р., та поясненнями позивача від 13.01.2015р. (а.с.78, 99-100).

Листом від 27.01.2015р. позивач повідомив, що сплачені грошові кошти ним направлені на погашення основного боргу та не зараховані на погашення штрафних санкцій, інфляційних, або 3 % річних (а.с.108).

З огляду на призначення платежу та відсутності відповідних заяв сторін, суд не наділений повноваженнями за власною ініціативою проводити зарахування надмірно сплачених коштів на погашення будь-яких інших боргів сторони.

При цьому відповідач не позбавлений права провести зарахування суми надмірно сплачених коштів на погашення своєї заборгованості перед відповідачем у порядку визначеному ст. 601 - 602 ЦК України, або звернутися до відповідача з вимогою про їх повернення.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення 180925,75 грн. основного боргу слід припинити на підставі п. 11 ст.80 ГПК України в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як видно з наведеного, в даному випадку Відповідач не виконав свої зобов'язання по договору та прострочив їх виконання, чим порушив вищенаведені норми чинного законодавства та умови договору.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У п. 7.3. Договору встановлено, що за прострочення оплати вартості товару, покупець сплачує на користь постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діятиме на відповідний момент, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення до повного виконання грошових зобов'язань, прийнятих на себе за цим договором. Якщо порушення умов оплати буде перевищувати 3 банківських дні, покупець додатково сплачує на користь постачальника штраф у розмірі 10 відсотків від суми простроченого платежу.

На підставі вказаних положень позивачем заявлено до стягнення 62348,51 грн. пені за період з 01.12.2013р. по 28.11.2014р., та 43892,57 грн. - 10% штрафу.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З огляду на дану норму нарахування пені є правомірним за період 01.12.2013р. - 01.06.2014р. на суму 32071,64 грн. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В іншій частині вимоги про стягнення пені слід відхилити, як заявлені з порушенням ч. 6 ст. 232 ГК України.

В п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.07.2012р. № 01-06/908/2012 визначено, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень щодо передбачення умовами договору одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України -видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Положеннями статей 627, 628, 629 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В даній справі при укладені Договору сторони дійшли згоди щодо сплати одночасно штрафу та пені у разі невиконання відповідачем умов договору, а саме: порушення строку оплати отриманої продукції. Тому, одночасне застосування штрафу та пені не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного між сторонами договору.

З огляду на умови п. 7.3. Договору сума штрафу становить 43892,57 грн., що становить 10 відсотків від суми простроченого платежу.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення штрафу обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаного положення позивачем правомірно нараховано 63307,56 грн. інфляційних за період грудень 2013р.- жовтень 2014р. та 10616,72 грн. - 3% річних за період 01.12.2013р. - 28.11.2014р. (а.с.15-16). Правильність розрахунку перевірено судом.

Отже, позовні вимоги про стягнення 63307,56 грн. інфляційних та 10616,72 грн. - 3% річних підлягають задоволенню.

Оскільки сплата заборгованості відбулася після порушення провадження у справі, то відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог та позовних вимог, провадження по яким припинено.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхлібдар Плюс" (вул. Б.Хмельницького, буд. 34, кв. 63, м. Полтава, 36037; ідентифікаційний код 34412110) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйджДжи Агро Менеджемент" (вул. Борисоглібська, буд. 6Б, м. Київ, 04070; ідентифікаційний код 37176244) 43892грн. 57 коп. штрафу, 32071грн. 64 коп. пені, 10616грн. 72 коп. річних, 63307грн. 56 коп. інфляційних, 6616грн. 29 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 180925,75 грн. основного боргу.

4. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 09.02.2015р.

Суддя Безрук Т. М.