ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2015 р.Справа № 916/4492/14

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвій К.Р.

За участю представників сторін:

Прокурор: Шарандак О.І. /посвідчення/, довіреністю № 05/3-390вн-15 від 16.01.2015р.

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом прокурора Арцизького району Одеської області в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до фермерського господарства „Троян" про стягнення 33 030,11 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Арцизького району Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до фермерського господарства „Троян" (далі по тексту - ФГ „Троян") про стягнення заборгованості в загальному розмірі 33 030,11 грн., яка складається з суми основного боргу в розмірі 30 000 грн., трьох відсотків річних в сумі 550,00 грн. та пені в сумі 2 480,11 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе за договором про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству № 9 від 07.06.2007р. щодо своєчасного повернення суми отриманої фінансової допомоги.

Позивач в судові засіданні по даній справі жодного разу не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не навів суду власної правової позиції по суті заявлених вимог.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судових засідань, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень суду під розписку, проте ФГ „Троян" не скористалось правом на участь свого представника в судовому процесі. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення прокурора, суд встановив наступне.

07.06.2007р. між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств в особі в.о. директора Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств і ФГ "Троян" був укладений договір про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №9, згідно з яким, Укрдержфонд в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств зобов'язується надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі ФГ „Троян" в сумі 50 000 грн., а ФГ „Троян" зобов'язується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у визначений договором строк. На підставі довідки № 21, виданої згідно протоколу № 1, відповідно до рішення комісії від 04.05.2007р. та Порядку використання коштів передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004р. № 1102 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007р. № 349), фінансова підтримка (допомога) на поворотній основі надається на поновлення обігових коштів.

Згідно з п. 3.2 договору про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству № 9 від 07.06.2007р. Український державний фонду підтримки фермерських господарств зобов'язаний надати у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу визначену у договорі суму фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі на поточний рахунок відповідача, відкритий у банківській установі.

Аналіз умов цього договору дозволяє суду дійти висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором позики, а тому правовідносини сторін за вказаним договором регулюються положеннями глави 71 ЦК України щодо позики.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до платіжного доручення № 11 від 11.06.2007р. позивачем було перераховано на користь ФГ „Троян" грошові кошти в сумі 50 000 грн., що свідчить про належне виконання з боку Українського державного фонду підтримки фермерських господарств прийнятих на себе за даною угодою зобов'язань.

Виходячи з п. 3.4 договору про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству № 9 від 07.06.2007р. ФГ „Троян" зобов'язане повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі Одеському відділенню Укрдержфонду згідно з наступним графіком: до 05.06.2008р. в сумі 10 000 грн.; до 05.06.2009р. в сумі 10 000 грн.; до 05.06.2010р. в сумі 10 000 грн.; до 05.06.2011р. в сумі 10 000 грн.; до 05.06.2012р. в сумі 10 000 грн. на спеціальний рахунок державного бюджету України: отримувач - ГУДКУ в Одеській області, банк ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, код ОКПО 23213460, р/р 0008. Кінцевий термін повернення заборгованості по фінансовій підтримці (допомозі) складає 05.06.2012р.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем позики, отриманої згідно умов договору про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству № 9 від 07.06.2007р. Відповідно до рішення господарського суду Одеської області від 01.04.2010р. по справі № 10/21-10-545 із відповідача було стягнуто на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств зокрема заборгованість щодо наданої фінансової допомоги в сумі 20 000 грн., в той час як решта суми отриманої ФГ „Троян" позики в розмірі 30 000 грн. на теперішній час залишається неповернутою.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог прокурора в частині стягнення із ФГ „Троян" суми неповернутої позики в розмірі 30 000 грн.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на положення ст. 625 ЦК України прокурором було нараховано відповідачу до сплати три відсотки річних в сумі 550,00 грн. за порушення останнім власних грошових зобов'язань. Проаналізувавши позовні вимоги у названій частині, господарський суд зазначає, що в матеріалах справи взагалі відсутній розрахунок вказаної суми трьох відсотків річних, який витребовувався господарським судом. З цього приводу слід зазначити наступне.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У п. 18 інформаційного листа Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році" зазначено наступне. Господарський суд у розгляді справи не зобов'язаний здійснювати "перерахунок" замість позивача розрахованих останнім сум штрафних санкцій, річних тощо. Однак з огляду на вимоги частини 1 статті 4-7 ГПК щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 ГПК стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого позивачем нарахування таких сум, і в разі, якщо їх обчислення помилкове - зобов'язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно. Якщо для здійснення перерахунку необхідні додаткові матеріали, суд витребує їх у позивача, а в разі неподання ним таких матеріалів - з урахуванням обставин конкретної справи залишає позов (в частині стягнення відповідних спірних сум) без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 ГПК або відмовляє в задоволенні позову у відповідній частині у зв'язку з недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що ані прокурором, ані позивачем не було надано суду будь-якого розрахунку суми трьох відсотків річних в розмірі 550 грн., що заявлена до стягнення в межах даної справи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення без розгляду позову прокурора, поданого в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, в частині стягнення із ФГ „Троян" трьох відсотків річних в сумі 550 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання. Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу положень ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п. 5.2 договору про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству № 9 від 07.06.2007р. встановлено, що за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) ФГ „Троян" сплачує позивачу пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення.

З посиланням на п. 5.2 договору про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству № 9 від 07.06.2007р. прокурором було нараховано відповідачу до сплати пеню в сумі 2 480,11 грн. за порушення останнім власних грошових зобов'язань у спірних правовідносинах. Проаналізувавши вказаний розрахунок суми пені /а.с. 33/, господарський суд доходить висновку про допущення позивачем помилки при його здійсненні, яка укладається у неврахуванні позивачем вимог ч. 6 ст. 232 ГК України щодо припинення нарахування штрафних санкцій через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане, оскільки умовами укладеної між сторонами угоди не передбачено застережень про зворотнє.

У зв'язку з викладеним, суд доходить висновку, що правильним розрахунком пені у спірних відносинах має бути:

10 000 грн. * 3 (кількість днів прострочення з 05.06.2010р. по 07.06.2010р. включно) * 0,205 (подвійна облікова ставка НБУ) / 365 = 16,85 грн.

10 000 грн. * 29 (кількість днів прострочення з 08.06.2010р. по 07.07.2010р. включно) * 0,19 (подвійна облікова ставка НБУ) / 365 = 150,96 грн.

10 000 грн. * 32 (кількість днів прострочення з 08.07.2010р. по 09.08.2010р. включно) * 0,17 (подвійна облікова ставка НБУ) / 365 = 149,04 грн.

10 000 грн. * 117 (кількість днів прострочення з 10.08.2010р. по 05.12.2010р. включно) * 0,155 (подвійна облікова ставка НБУ) / 365 = 496,85 грн.

10 000 грн. * 183 (кількість днів прострочення з 05.06.2011р. по 05.12.2011р. включно) * 0,155 (подвійна облікова ставка НБУ) / 365 = 777,12 грн.

10 000 грн. * 183 (кількість днів прострочення з 05.06.2012р. по 05.12.2012р. включно) * 0,15 (подвійна облікова ставка НБУ) / 366 = 750 грн.

Таким чином, суд доходить висновку про правомірність нарахування ФГ „Троян" до сплати пені в сумі 2 340,29 грн., що має наслідком часткове задоволення позовних вимог у названій частині.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості ФГ „Троян" перед позивачем в загальному розмірі 32 340,29 грн., яка складається із суми основного боргу в розмірі 30 000 грн. та пені в сумі 2 340,29 грн., витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Підсумовуючи всі вищевикладені обставини, відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 594, 610 - 612, 615, 617, 625, 629, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 231, 232 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями) позов прокурора підлягає частковому задоволенню шляхом присудження до стягнення із ФГ „Троян" на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств суми основного боргу в розмірі 30 000 грн. та пені в сумі 2 340,29 грн. При цьому, позов в частині стягнення із ФГ „Троян" трьох відсотків річних в сумі 550 грн. підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог шляхом їх присудження до стягнення в дохід державного бюджету відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Арцизького прокурора, поданий в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, в частині стягнення із фермерського господарства „Троян" трьох відсотків річних в сумі 550 грн. - залишити без розгляду.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з фермерського господарства „Троян" /68452, Одеська область, Арцизький район, с. Виноградівка, вул. Кірова, 155, / на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств /04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 8, кім. 58-а, 59, / шляхом перерахування в дохід державного бюджету на р/р 0008, банк ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код за , отримувач ГУДКСУ в Одеській області/ основний борг в сумі 30 000 грн. 00 коп. /тридцять тисяч грн. 00 коп./. Наказ видати.

4. Стягнути з фермерського господарства „Троян" /68452, Одеська область, Арцизький район, с. Виноградівка, вул. Кірова, 155, / на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств /04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 8, кім. 58-а, 59, / шляхом перерахування в дохід місцевого бюджету на р/р 0008, МФО 828011 ГУДКСУ в Одеській області, , отримувач - ГУДКСУ в Одеській області, код бюджетної класифікації 24060300 „інші надходження", пеню в сумі 2 340 грн. 29 коп. /дві тисячі триста сорок грн. 29 коп./. Наказ видати.

5. В решті позову відмовити.

6. Стягнути з фермерського господарства „Троян" /68452, Одеська область, Арцизький район, с. Виноградівка, вул. Кірова, 155, / до державного бюджету України по коду бюджетної класифікації 22030001, рахунок №3008, отримувач - ГУДКУ в Одеській області, , банк отримувача - ГУДКУ в Одеській області, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997, через Арцизьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС в Одеській області судовий збір в сумі 1 788 грн. 84 коп. /одна тисяча сімсот вісімдесят вісім грн. 84 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 31.01.2015р.

Суддя С.П. Желєзна