ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2015 р. Справа № 911/5189/14

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Парафії Святого Олександра Невського в Хотові, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів

до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Парафії Святого Миколи Чудотворця Київської єпархії Києво-Святошинського району с. Хотова

про скасування рішення та визнання права власності

секретар судового засідання Колісник Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Корнійчук Н.В. (довіреність б/н від 5 листопада 2014 року).

від відповідача: Хлябич Л.М. (довіреність №02-22/537 від 22 грудня 2014 року);

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: Предко М.М. (указ №101 від 1 жовтня 2014 року);

вільні слухачі: Карпенко В.А. (паспорт серії СК №470136); Лук'яненко Н.І. (посвідчення серії АА №569498).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Парафія Святого Олександра Невського в Хотові (далі - позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський» про скасування рішення та визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Парафія Святого Олександра Невського в Хотові є власником приміщення пожежного ДЕПО, яке занходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, провулок Центральний, 6. Однак, рішенням Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району від 17 жовтня 2014 року за №139/10 «Про виділення місця для проведення богослужіння» Парафії Святого Миколи Чудотворця Київської єпархії Києво-Святошинського району с. Хотова було тимчасово виділено приміщення пл. 8,0 кв.м., 17,0 кв.м. 6,1 кв.м. в с. Хотів провулок Центральний, 6 (в приміщенні пождепо) для проведення богослужінь. Оскільки, позивач вважає себе власником зазначеного вище майна, на розгляд суду передано вимогу щодо визнання недійсним рішення Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району від 17 жовтня 2014 року за №139/10 «Про виділення місця для проведення богослужіння» та визнання за позивачем права власності на приміщення пожежного ДЕПО, яке знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, провулок Центральний, 6.

Провадження у справі порушено відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 4 грудня 2014 року та призначено справу до розгляду на 24 грудня 2014 року.

Відповідно до ухвали суду від 24 грудня 2014 року розгляд справи на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 4 лютого 2015 року.

Крім того, ухвалою суду від 24 грудня 2014 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено Парафію Святого Миколи Чудотворця Київської єпархії Києво-Святошинського району с. Хотова

Представник відповідача в усних та письмових поясненнях, викладених у відзиві на позовну заяву, проти позову заперечував.

Представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський» у судові засідання не з'являвся, проте, через канцелярію суду 13 січня 2015 року подав клопотання у якому просив суд розглядати справу за відсутності представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат «Хотівський».

Представник Парафії Святого Миколи Чудотворця Київської єпархії Києво-Святошинського району с. Хотова у письмових поясненнях зазначив, що Парафія Святого Миколи Чудотворця Київської єпархії Києво-Святошинського району с. Хотова вважає дії відповідача правомірними та просив суд відмовити у задоволенні позову.

4 лютого 2015 року через канцелярію суду надійшли клопотання телеканалів « 24 новини», «ТВі», « 5 канал», «СТБ» та « 1+1» щодо надання можливості проводити відео зйомку під час розгляду справи №911/5189/14 з метою об'єктивного висвітлення інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ у судах відбувається відкрито, крім випадків, установлених процесуальним законом. Учасники судового процесу та інші особи, присутні на відкритому судовому засіданні, можуть використовувати портативні аудіотехнічні засоби. Проведення в залі судового засідання фото- і кінозйомки, відеозапису, а також транслювання судового засідання допускається за рішенням суду.

Враховуючи те, що представники сторін не заперечували щодо здійснення відео зйомки судового процесу, судом було задоволено зазначені клопотання.

4 лютого 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням виконавчого комітету Хотівської сільської ради народних депутатів Києво-Святошиньського району Київської області №7 від 3 лютого 1993 року на прохання віруючих жителів села Хотів було вирішено питання про організацію сходу жителів села з метою організації релігійної громади (общини) та вивчення питання про передачу пожежного ДЕПО віруючим села Хотів під церкву.

Відповідно до протоколу сходу села Хотів за №1 від 27 лютого 1993 року було обрано общину церкви О. Невського та прийнято рішення про відновлення церкви О. Невського в с. Хотів.

Протоколом зборів уповноважених членів КСП «Хотівський» за №2 від 3 березня 2000 року було прийнято рішення про передачу Общині Православної церкви с. Хотів Пождепо, яке 1965 року було введено в експлуатацію.

З наявного в матеріалах справи акту приймання передачі об'єктів соціальної сфери у комунальну власність (крім житла) від 14 квітня 2000 року вбачається, що КСП АК «Хотівський» передав УПЦ Парафії С. Олександра Невського пождепо 1965 р., залишковою вартістю 9464 грн., в якому з 1993 року проходять богослужіння.

Відповідно до ч. 4 ст. 86 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції, яка діяла станом на момент передачі майна) власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна.

Слід зазначити, що з дослідженого судом акту приймання передачі об'єктів соціальної сфери у комунальну власність (крім житла) від 14 квітня 2000 року не вбачається, що спірне приміщення було передане позивачу у приватну власність.

Протоколом зборів співвласників майнових паїв реорганізованого КСП «АК «Хотівський» №6 від 25 грудня 2001 року було прийнято рішення про затвердження списку об'єктів соціальної інфраструктури, які підлягають передачі до комунальної власності, зокрема, Православній общині імені О. Невського с. Хотів на суму 8470 грн.

У жовтні 2001 року Парафія Святого Олександра Невського звернулась до Хотівської сільської ради з питанням про визнання за парафією права власності на приміщення колишнього пождепо.

Оскільки, станом на день звернення позивача до Хотівської сільської ради з питанням про визнання права власності на спірний об'єкт, даний об'єкт перебував у державній власності (на балансі КСП АК «Хотівський»), рішенням Хотівської сільської ради від 10 жовтня 2001 року за №50/1 було вирішено, що питання про визнання права власності на приміщення колишнього пождепо за церковною парафією О. Невського буде розглянуто після передачі вказаного приміщення у комунальну власність сільської ради.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту приймання-передачі майна від 25 грудня 2001 року, яке передається з балансу СГ ТОВ АК «Хотівський» для комунальної служби підприємства Хотівської сільської ради, пожежне депо/церква (спірний об'єкт) було передане у комунальну власність.

Таким чином, спірне приміщення передано у комунальну власність лише 25 грудня 2001 року.

Крім того, як вбачається з протоколу зборів уповноважених членів КСП АК «Хотівський» за №2 від 3 березня 2000 року, спірне майно, а саме, пождепо с. Хотів (1965 року, балансовою вартістю 20222,00 грн., залишковою вартістю 9464,00 грн.) є майном соціальної сфери.

Відповідно до ч. 8 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об'єкти соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарські меліоративні системи підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, станом на 25 грудня 2001 року позивач не міг набути права власності на спірний об'єкт.

В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують звернення позивача до відповідача з 25 грудня 2001 року щодо оренди чи приватизації спірного приміщення.

Згідно ст. 327 Цивільного кодексу України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Таким чином, починаючи з 25 грудня 2001 року право управління спірним майном передано до Хотівської сільської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.

Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто, метою подання цього позову є усунення невизначеності у суб'єктивному праві, належному особі, а також створення сприятливих умов для здійснення суб'єктивного права особою. Такі позови можуть подаватися щодо визнання права власності чи інших речових прав на певне майно.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому, питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують набуття Парафією Святого Олександра Невського в Хотові права власності на приміщення пожежного ДЕПО, яке знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, провулок Центральний, 6.

Таким чином, позовні вимоги про визнання за Парафією Святого Олександра Невського в Хотові права власності на приміщення пожежного ДЕПО, яке знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, провулок Центральний, 6 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 1 ст. 393 Цивільного кодексу України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Судом встановлено, що рішення Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району від 17 жовтня 2014 року за №139/10 «Про виділення місця для проведення богослужіння» ніяким чином не порушує права Парафії Святого Олександра Невського в Хотові, оскільки, як вже зазначалось вище, Парафія Святого Олександра Невського в Хотові не є власником спірного майна.

До того ж, судом вже зазначалось, що саме Хотівська сільська рада з 25 грудня 2001 року мала право розпоряджатись спірним приміщенням, оскільки, саме 25 грудня 2001 року спірне майно перейшло у комунальну власність.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дата підписання рішення - 6 лютого 2015 року

Суддя Д.Г. Заєць