ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Справа № 915/2111/14

за позовом: Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" /вул. Заводська, 23/14, м. Миколаїв, 54002/

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Марконі" /вул. Радянська, 14, кім. 415, м. Миколаїв, 54017/

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерство інфраструктури України /проспект Перемоги, 14, м. Київ, 01135/

про розірвання договорів від 07.06.2013 № 12-П, № 13-П, № 14-П, № 15-П, № 16-П, № 17-П

Суддя Бездоля Д.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Полубоярова К.В. (довіреність від 30.07.2014 № 09/09)

від відповідача: Панченко С.В. (довіреність від 06.01.2015)

від третьої особи: Полубоярова К.В. (довіреність від 03.02.2015 № 368/15/14-15)

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про розірвання договорів бербоут - чартеру від 07.06.2013 №№ 12-П, 13-П, 14-П, 15-П, 16-П, 17-П, укладених між сторонами.

Заявлений позов позивач обгрунтовує наступним. Сторони належним чином виконували усі умови спірних договорів, доки істотно не змінилися обставини та третя особа листом від 28.11.2014 № 13013/16/10-14 не попросила позивача у триденний термін надати інформацію щодо виконання протокольних рішень Комісії з розгляду питань стосовно розпорядження майном, вимог листа третьої особи від 29.09.2014 № 10737/16/10-14, або документи, що підтверджують припинення спірних договорів та повернення суден судновласнику. На виконання вказаного листа третьої особи, позивач направив відповідачу лист-вимогу від 11.12.2014 № 09/1607 про розірвання спірних договорів як претензію у зв'язку з обставиною, яка істотно змінилася. При цьому, у поясненнях від 31.01.2015 № 09/98 позивач пояснив суду, що спірні договори станом на даний час діють, не розірвані та/або не припинені сторонами, а судна, які є об'єктом спірних договорів, відповідачем позивачу не повернені. Також, разом з поясненнями від 05.02.2015 № 09/120 позивач подав суду довідку від 05.02.2015 № 40-10/5, в якій вказав, що станом на 05.02.2015 відповідач не має заборгованості перед позивачем за отримані послуги з бербоут - чартеру плавзасобів, та довідку від 05.02.2015 № 40-10/4, в якій вказав, що станом на 05.02.2015 заборгованість позивача перед відповідачем по відшкодуванню вартості виконаних ремонтних робіт плавзасобів складає 3767778,51 грн. За цих підстав, позивач просить суд розірвати спірні правочини на підставі ч. 2 ст. 652 ЦК України.

Відповідач проти задоволення позову позивача заперечив, мотивуючи наступним:

- розірвання спірних договорів можливе виключно за умов наявності претензій позивача та/або відповідача один до одного щодо виконання умов цих договорів та проведення повних взаєморозрахунків між сторонами за даними договорами;

- позивачем не доведено одночасної наявності у спірних правовідносинах між сторонами умов, які є підставою для розірвання договору згідно з ч. 2 ст. 652 ЦК України;

- спірні договори є чинними та підстав для їх розірвання у судовому порядку немає.

Третя особа повністю підтримала позов позивача, а також позицію позивача, викладену у поясненнях останнього від 12.01.2015 № 09/20, від 31.01.2015 № 09/98 та від 05.02.2015 № 09/120.

Ухвалою суду від 22.12.2014 провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений на 21.01.2015 о 14 год. 00 хв. Цією ж ухвалою до участі у справі на стороні позивача була залучена третя особа.

Ухвалою суду від 21.01.2015 розгляд справи був відкладений на 04.02.2015 о 14 год. 00 хв. у зв'язку з необхідністю повідомлення третьої особи про час і місце засідання суду та неподанням учасниками судового процесу усіх витребуваних судом доказів по справі.

У судовому засіданні 04.02.2015 судом була оголошена перерва до 05.02.2015 о 14 год. 00 хв.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до преамбули та п.п. 4.2., 4.4. ст. 4 статуту позивача:

- позивач є державним унітарним підприємством і діє як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності та входить до сфери управління третьої особи;

- майно позивача є державною власністю і закріплене за ним на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, позивач володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном, закріпленим за ним, відповідно до вимог законодавства, а у випадках, передбачених законодавством та нормативними актами третьої особи, - за погодженням з третьою особою, вчиняючи щодо нього будь - які дії, які не суперечать чинному законодавству та цьому статуту;

- позивач має право відчужувати, надавати в заставу, здавати в оренду майно позивача лише за попередньою згодою третьої особи і, як правило, на конкурсних засадах та відповідно до вимог законодавства України.

02.05.2013 позивачем було здійснено оголошення у газеті «Рідне Прибужжя» про намір позивача укласти строком на 3 роки договори бербоут - чартеру щодо наступних суден: буксирів "Українець", "Докер", "Зюйд", "Бугский", "Урал" та несамохідної суднової баржі "ДМ-2020".

07.06.2013 між сторонами були укладені спірні договори бербоут - чартеру №№ 12-П, 13-П, 14-П, 15-П, 16-П, 17-П, за якими позивач (судновласник) зобов'язався передати відповідачу (фрахтувальнику) за обумовлену у п. 4 аддендумів до договорів плату у користування на строк, встановлений договорами, буксири "Бугский", "Зюйд", "Урал", "Докер", "Українець" та суднову баржу "ДМ-2020" відповідно.

Відповідно до п.п. 6, 7 аддендумів до спірних договорів:

- позивач надає відповідачу рахунок та акт виконаних робіт (послуг) за звітний місяць у строк до 10 числа наступного місяця. Акти підписуються уповноваженими особами сторін та засвідчуються їх печатками. Рахунки, відправлені по факсу або електронній пошті, вважаються переданими та прийнятими. Дата відправлення рахунку по факсу або електронній пошті вважається датою його отримання;

- відповідач сплачує бербоут - чартерну ставку протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку та акту виконаних робіт (послуг) за звітний місяць, але не пізніше 20-го числа.

Згідно з п. 12 аддендумів до спірних договорів передача суден в бербоут - чартер оформлюється актом прийому - передачі суден в бербоут - чартер із зазначенням їх технічного стану. Акт підписується уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 13 аддендумів до спірних договорів відповідач зобов'язаний повернути судна позивачу у порту Миколаїв на дозволеному портовою владою причалі. Повернення суден оформлюється актом повернення суден із бербоут - чартеру. Акт підписується уповноваженими представниками сторін. Повернення суден відбувається у строк, вказаний у боксі 20 частини І договорів.

Згідно з б. 20 частини 1, п. 2 аддендумів до спірних договорів строк дії бербоут - чартерів становить 6 місяців з можливістю пролонгації на кожні наступні 6 місяців за рішенням позивача, у випадку відсутності претензій позивача і відповідача один до одного, з обов'язковим повідомленням третьої особи.

Відповідно до п. 17 аддендумів до спірних договорів відповідач на весь період бербоут - чартеру здійснює за свій рахунок страхування суден на користь позивача.

Згідно з п.п. 19, 20, 21, 22, 24 аддендумів до спірних договорів:

- відповідач зобов'язався самостійно здійснювати необхідні огляди та усі види ремонту суден (включаючи поточний ремонт, а також ремонти згідно з вимогами класифікаційного товариства);

- поточні ремонти суден відповідач виконує власними силами або з залученням спеціалізованих підприємств;

- будь-які ремонтні роботи, здійснені відповідачем, не підлягають компенсації позивачем (за виключенням ремонтів згідно з вимогами класифікаційного товариства);

- ремонти згідно з вимогами класифікаційного товариства відповідач виконує на компенсаційній основі. Сума кожного такого ремонту компенсується позивачем (з вирахуванням недоотриманої бербоут - чартерної ставки за час ремонту), щомісячно, рівними частинами із розрахунку 10% від бербоут - чартерної ставки за відповідне судно;

- у випадку проведення відповідачем будь - яких ремонтних робіт, протягом не більше 3 календарних місяців фрахтова ставка не нараховується, після закінчення вказаного строку - фрахтова ставка нараховується в розмірі, визначеному у п. 4 аддендумів.

Відповідно до п. 33 аддендумів до спірних договорів відповідач зобов'язався самостійно і за свій рахунок проводити пожежно - технічні огляди суден.

Згідно з п. 40 аддендумів до спірних договорів сторони вправі вимагати розірвання договору, зокрема, у наступних випадках: закінчення строку дії договору; порушення відповідачем зобов'язань по договору, в т.ч. п.п. 17, 19 аддендумів; затримки сплати бенбоут - чартерної ставки більше 3 місяців; достроково за згодою сторін; за рішенням суду. До проведення повного взаєморозрахунку між сторонами розірвання спірних договорів є недопустимим.

Відповідно до п. 41 аддендумів до спірних договорів відповідач зобов'язався прийняти на роботу шляхом переведення 57 працівників портового флоту позивача на умовах, не гірших, ніж у останнього.

Згідно з п. 45 аддендумів до спірних договорів за наявності суперечливих умов положення аддендуму переважають інші положення договору.

10.06.2013 між сторонами був укладений договір про взаємодію № 145-Р, який регламентує взаємовідносини сторін, що випливають з умов виконання даного договору, з урахуванням передачі позивачем відповідачу суден у бербоут - чартер і укладання сторонами спірних договорів.

Відповідно до п/п 3.1.2. п. 3.1., п/п 3.2.3 п. 3.2. даного договору:

- у разі виконання відповідачем капітальних ремонтів суден, переданих у бербоут - чартер відповідачу, та ремонтів згідно з вимогами класифікаційного товариства, позивач зобов'язався компенсувати витрати відповідача на такі ремонти згідно з п. 22 Аддендумів до спірних договорів;

- у разі необхідності виконання ремонтів суден, переданих відповідачу у бербоут - чартер, згідно з вимогами класифікаційного товариства, відповідач зобов'язався здійснювати такі ремонти на компенсаційних засадах згідно з умовами аддендумів до спірних договорів. У разі, якщо фактичне користування відповідачем судами, переданих йому позивачем у бербоут - чартер, складе три роки і більше, то вартість будь - яких ремонтів, здійснених відповідачем у відповідності до укладених договорів бербоут - чартеру, не буде підлягати компенсації позивачем.

На виконання умов спірних договорів, позивач за актами прийому - передачі передав, а відповідач прийняв у бербоут - чартер:

- буксир "Бугский", технічний стан: потребує ремонту головного двигуна, знаходиться у технічно несправному стані (п. 7 акту);

- буксир "Зюйд", технічний стан: потребує докового ремонту згідно з правилами Регістра Судноплавства України, знаходиться у технічно несправному стані (п. 7 акту);

- буксир "Урал", технічний стан: потребує ремонту одного головного двигуна, знаходиться у технічно несправному стані (п. 7 акту);

- буксир "Докер", технічний стан: знаходиться у технічно несправному стані (п. 7 акту);

- буксир "Українець", технічний стан: потребує докового ремонту на клас Регістру Судноплавства України, знаходиться у технічно несправному стані (п. 7 акту);

- суднову баржу "ДМ-2020", технічний стан: потребує докового ремонту на клас Регістру Судноплавства України, знаходиться у технічно несправному стані (п. 7 акту).

Відповідно до ст. 203 КТМ України за договором чартеру (фрахтування) судна на певний час судновласник зобов'язується за обумовлену плату (фрахт) надати судно фрахтувальнику для перевезення пасажирів, вантажів та для інших цілей торговельного мореплавства на певний час. Надане фрахтувальнику судно може бути укомплектоване екіпажем (тайм-чартер) або не споряджене і не укомплектоване екіпажем (бербоут-чартер).

Господарський суд, враховуючи правову природу договору бербоут - чартеру, вважає, що до відносин, урегульованих сторонами спірними договорами, застосовуються норми ст.ст. 283 - 291 ГК України, ст.ст. 759 - 786 ЦК України, які регулюють відносини найму (оренди).

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об'єкта оренди; ліквідації суб'єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об'єкта оренди. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін.

Згідно з ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 203, ч.ч. 2, 3 ст. 205 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Господарським судом встановлено, що сторони у б. 20 частини 1, п. 2 аддендумів до спірних договорів узгодили, що строк дії бербоут - чартерів становить 6 місяців з можливістю пролонгації на кожні наступні 6 місяців за рішенням позивача, у випадку відсутності претензій позивача і відповідача один до одного, з обов'язковим повідомленням третьої особи.

Отже, однією з умов для не продовження строку дії спірних договорів на наступні 6 місяців згідно наведених положень цих договорів є наявність претензій позивача і відповідача один до одного.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Учасниками судового процесу не подано суду жодного доказу наявності претензій позивача та/або відповідача один до одного щодо виконання умов спірних договорів. Навпаки, учасники судового процесу в судовому засіданні підтвердили суду факт відсутності претензій позивача та/або відповідача один до одного щодо виконання умов спірних договорів, що також підтверджується листом позивача від 28.05.2014 № 849 та довідкою позивача від 05.02.2015 № 40-10/5.

Другою умовою для не продовження строку дії спірних договорів на наступні 6 місяців згідно наведених положень цих договорів є прийняття позивачем рішення про не поновлення дії спірних договорів на новий строк. При цьому, волевиявлення наймодавця щодо поновлення/непоновлення строку дії правочину на новий строк має бути вільним і відповідати внутрішній волі наймодавця.

З урахуванням вищевикладеного, строк дії спірних договорів неодноразово сторонами продовжувався на кожні наступні 6 місяців:

1. До 07.06.2014. Дана обставина підтверджується листом позивача від 04.12.2013 № 2296, листом третьої особи від 29.04.2014 № 4325/16/10-14 та визнається усіма учасниками судового процесу.

2. До 07.12.2014. Дана обставина підтверджується наступним.

Листом від 29.04.2014 № 4325/16/10-14 третя особа повідомила позивачу, що у зв'язку з закінченням строку дії спірних договорів він повинен вжити заходи, спрямовані на повернення суден з бербоут - чартеру.

Листом від 05.05.2014 № 729 позивач, керуючись вказаним листом третьої особи, повідомив відповідача, що у зв'язку з закінченням строку дії спірних договорів, останній повинен повернути судна позивачу.

Листом від 16.05.2014 № 207-П відповідач повідомив позивача про свою незгоду з припиненням договірних відносин між сторонами.

Листом від 20.05.2014 № 794 позивач повідомив відповідачу, що він не може підтвердити продовження строку дії спірних договорів на наступні 6 місяців, та 21.05.2014 наказом № 58 створив комісію з передачі суден.

Листом від 02.06.2014 № 879 позивач звернувся до відповідача з вимогою передати судна, яку відповідач листом від 06.06.2014 № 264-П, з посиланням на п. 40 аддендумів до спірних договорів, залишив без задоволення.

В той же час, за наслідками оцінки судом подальшої (після наведеної) переписки учасників судового процесу, а саме листів позивача від 11.08.2014 № 1125, від 15.10.2014 № 09/1391, від 10.10.2014 № 04/1370, від 16.10.2014 № 09/1399, від 27.11.2014 № 09/1559, листів третьої особи від 29.09.2014 № 10737/1610-14, листів відповідача від 16.10.2014 № 557-П, від 27.11.2014 № 672-П, протоколу засідання комісії з розгляду питань стосовно розпорядження майном від 12.09.2014 № 20/14, протоколів нарад від 02.07.2014, від 11.07.2014 щодо проблемних питань умов спірних договорів бербоут - чартеру, доказів фактичного продовження сторонами після 07.06.2014 виконання умов спірних договорів, позиції учасників судового процесу станом на час вирішення даного спору, суд вважає, що підстав вважати спірні договори припиненими 07.06.2014 у зв'язку з закінченням строку їх дії у суду немає, оскільки позивач не виявив належного, вільного, відповідного внутрішній волі, волевиявлення щодо не поновлення дії спірних договорів на новий строк.

Так, у вказаних листах до третьої особи позивач намагається отримати погодження третьої особи на пролонгацію спірних договорів, у листі від 29.09.2014 № 10737/16/10-14 до позивача третя особа, з метою подальшого погодження продовження строку дії спірних договорів, просить направити їй копії додаткових угод до цих договорів, в яких зафіксувати досягнуті домовленості, у листі від 15.10.2014 № 09/1391 до відповідача позивач, в т.ч., пропонує встановити строк дії спірних договорів до 01.11.2014, фактично підтверджуючі відсутність настання юридичного факту припинення дії спірних договорів за волевиявленням позивача у зв'язку з закінченням строку, на який ці договори укладались. Згідно з протоколом засідання комісії з розгляду питань стосовно розпорядження майном від 12.09.2014 № 20/14, комісією було погоджено продовження строку дії спірних договорів бербоут - чартеру до 01.11.2014.

Більше того, згідно з ст. 764 ЦК України, заперечення проти поновлення договору на новий строк має виявляти саме наймодавець (судновласник), у спірних відносинах - позивач за погодженням з третьою особою. Разом з цим, позивач і третя особа, яка повністю підтримала позицію позивача, пояснили суду (пояснення від 31.01.2015 № 09/98 - а.с. 65, 67, т. 5), що спірні договори станом на даний час діють, не розірвані та/або не припинені сторонами.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Господарським судом встановлено, що у п. 40 аддендумів до спірних договорів сторони на власний розсуд узгодили, що до проведення повного взаєморозрахунку між сторонами розірвання спірних договорів є недопустимим.

Дана умова спірних договорів є чинною, не визнана судом недійсною, що підтверджується поясненнями учасників судового процесу.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується обома сторонами, в т.ч. довідкою позивача від 05.02.2015 № 40-10/4, що повних взаєморозрахунків між сторонами останніми не здійснено.

За цих обставин, у суду відсутні підстави вважати спірні правочини припиненими у зв'язку з закінченням строку, на який вони укладались.

Листом від 28.11.2014 № 13013/16/10-14 третя особа звернулась до позивача з проханням надати інформацію щодо виконання протокольних рішень комісії, вимог листа третьої особи від 29.09.2014 № 10737/16/10-14, або документи, що підтверджують припинення спірних договорів та повернення суден позивачу.

Листом від 11.12.2014 № 09/1607 позивач запропонував відповідачу розірвати спірні договори.

Листом від 11.12.2014 № 722-П відповідач, керуючись п. 40 аддендумів до спірних договорів, відмовив позивачу у розірванні спірних договорів.

Обставину направлення третьою особою позивачу листа від 28.11.2014 № 13013/16/10-14 та позицію третьої особи у спірних відносинах позивач визначив підставою даного позову позивача про розірвання спірних договорів на підставі ч. 2 ст. 652 ЦК України.

Позивач вважає, що лист третьої особи від 28.11.2014 № 13013/16/10-14 є доказом, підтверджуючим обставину відсутності згоди уповноваженого органу управління на поновлення дії спірних договорів на новий строк, яка надається у порядку, встановленому Методичними рекомендаціями щодо порядку розгляду матеріалів, надання згоди на укладення договорів фрахтування (бербоут - чартеру, тайм - чартеру) суден та інших плавзасобів підприємств, установ і організацій, що належить до сфери управління Міністерства інфраструктури України, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 23.04.2013 № 244.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд вважає, що лист третьої особи від 28.11.2014 № 13013/16/10-14 не підтверджує наявність у спірних відносинах між сторонами одночасної наявності визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України 4 умов: 1) в момент укладення спірних договорів сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які позивач не міг усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від нього вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б позивача того, на що він розраховував при укладенні спірних договорів; 4) із суті спірних договорів або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе позивач.

Інших доказів на підтвердження обставини наявності у спірних відносинах між сторонами вищевикладених 4 умов позивач суду не подав, а тому у позові позивачу належить відмовити.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір в сумі 7308,00 грн. підлягає покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 82, 82-1, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

2. Судовий збір в сумі 7308 грн. 00 коп. покласти на Державне підприємство "Миколаївський морський торговельний порт".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 10.02.2015.

Суддя Д.О.Бездоля