ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.02.15р. Справа № 904/237/15
За позовом Прокурора Дзержинського району м. Кривого Рога Дніпропетровської області в інтересах держави виконавчого комітету Криворізької міської ради в особі Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг

до Житлово-будівельного кооперативу "Веселка-5", м.Кривий Ріг

про стягнення 118 748,62 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Завалєй Я.О.

Представники:

прокуратури: Шайтанова М.Г., представник за довіреністю № 05/1-145 від 26.01.15р.

від позивача: Касьян І.В., представник за довіреністю № 5 від 30.12.14р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Дзержинського району м. Кривого Рога звернувся до господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави виконавчого комітету Криворізької міської ради в особі Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі-позивач) з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Веселка-5" (далі-відповідач) про стягнення 118 748,62 грн.

Ухвалою господарського суду від 19.01.15р. порушено провадження у справі, прийнято позовну заяву до розгляду, призначено судове засідання на 05.02.15р.

05.02.15р. у судовому засіданні прокурор та повноважний представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Крім того, повноважний представник позивача надав для огляду суду всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір, а для долучення до матеріалів справи довідку про заборгованість відповідача.

В свою чергу, повноважний представник відповідача у судове засідання не з'явився, але до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд розглянути дану справу без участі повноважного представника відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 05.02.15р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників прокурора та позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.08р. між позивачем та відповідачем укладено договір № 369 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари (далі - Договір) відповідно до умов п.1.1. якого, позивач відпускає відповідачу теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а відповідач сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору, при виконанні Договору сторони регламентуються діючим законодавством України, діючими "Правилами користування теплової енергії", "Правилами технічної експлуатації теплових установок та мереж", рішеннями виконавчого комітету Криворіжської міської ради та іншими законодавчими актами.

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що позивач відпускає відповідачу теплову енергію на об'єкти, вказані в таблиці № 2 згідно з встановленим планом теплоспоживання з "01" вересня 2008 року по "01" вересня 2009 року (див. Таблиця № 1. № 2, та акт меж розподілу, як невід'ємні частини договору). Оплата здійснюється з моменту зазначеного періоду дії Договору.

Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності (п.2.1. Договору).

Згідно з п. 2.2. Договору, щомісячна сума сплати за договором коригується з урахуванням фактичної середньомісячної температури зовнішнього повітря, кількості діб і годин надання послуг.

Пунктом 2.4. Договору передбачено, щомісяця, у термін до 25 числа, відповідач, який має прилад обліку, інформує позивача про фактичне споживання теплової енергії з наступним складанням акту.

Відповідно до п. 3.1. Договору, оплата за відпущену теплову енергію проводиться відповідачем щомісяця, самостійно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за погодженням сторін до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідач здійснює передплату в грошовій формі, в розмірі планового місячного споживання в термін до 20 числа кожного місяця (п.3.4 Договору).

Як зазначено у п. 3.5. Договору, у разі утворення заборгованості за надані послуги теплопостачання, відповідач не пізніше 10 днів з моменту отримання від позивача акту звірки, висилає його, належно оформленим назад і вживає всіх заходів для погашення заборгованості.

Цей Договір діє з 01.09.08р. по 01.09.09р. і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не надійде заява однієї із сторін про відмову від цього Договору або його перегляду. При заяві однієї із сторін про розірвання Договору за один місяць і відсутності заборгованості відповідача перед позивачем Договір може бути, розірваний. При наявності заборгованості за відповідачем, нарахування за Договором припиняються, а Договір не розривається до повного погашення заборгованості (п. 6.1. Договору).

Згідно дислокації до Договору об'єктом теплоспоживання є житловий будинок по вул.Незалежності України, 5 у м. Кривому Розі.

Тарифи на послуги теплопостачання передбачені постановою № 119 від 30.09.11р. "Про встановлення тарифів на теплову енергію КПТМ "Криворіжтепломережі", що складають 269,50 грн. за 1 Гкал з ПДВ.

Як зазначає прокурор та підтверджує позивач, на виконання умов вищезазначеного Договору позивачем було надано відповідачу послуги постачання теплоносія на протязі всього періоду, передбаченого Договором. Відповідач свого обов'язку по Договору щодо повної оплати здійснив не у повному обсязі, внаслідок чого за період з 04.03.12р. по 14.03.13р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 90 559,24 грн.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по Договору, на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України були нараховані до сплати відповідачу інфляційні втрати у розмірі 22918,16 грн. та 3% річних у розмірі 5 271,22 грн.

Враховуючи вищевикладене, прокурор та позивач просять суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за теплову енергію у розмірі 90 559,24 грн., інфляційні втрати у розмірі 22918,16 грн. та 3% річних у розмірі 5 271,22 грн., а всього 118 748,62 грн.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному Договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав. Крім того, відповідач визнав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, що підтверджує Акт звірки розрахунків та відзив на позовну заяву.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників прокурора та позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначено у ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства, умови Договору та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги прокурора в частині стягнення заборгованості за теплову енергію у розмірі 90 559,24 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки матеріали справи містять інформацію щодо предмета доказування, та підтверджують неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором. Належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи прокурора та підтверджували належне виконання відповідачем умов Договору, відповідачем до суду надано не було.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаної норми закону були нараховані для сплати відповідачу інфляційні втрати у розмірі 22 918,16 грн. та 3% річних у розмірі 5 271,22 грн., розрахунки яких судом перевірені та визнані такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Викладене є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612, 625, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 4, 32-34, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Веселка-5" (50093, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул. Незалежності України, буд. 5, ) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, буд. 9, ) заборгованість за теплову енергію у розмірі 90 559,24 грн. (дев'яносто тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять грн. 24 коп.), інфляційні втрати у розмірі 22 918,16 грн. (двадцять дві тисячі дев'ятсот вісімнадцять грн. 16 коп.), 3% річних у розмірі 5 271,22 грн. (п'ять тисяч двісті сімдесят одна грн. 22 коп.).

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Веселка-5" (50093, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул. Незалежності України, буд. 5, ) в доход Державного бюджету України в особі Управління Державної Казначейської Служби України у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, пл. Шевченка, буд. 7; , р/р 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, призначення платежу "Судовий збір, код 03499891, Пункт 2.1") судовий збір у розмірі 2 374,97 грн. (дві тисячі триста сімдесят чотири грн. 97 коп.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.02.15р.

Суддя Н.Е. Петренко