ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р.Справа № 915/2348/13
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді: О.Л. Воронюка

суддів: В.В. Лашина, М.А. Мирошниченка

при секретарі: Кияшко Р.О.

склад колегії суддів сформований розпорядженням голови суду від 10.12.2014р.

За участю представників сторін:

від ПАТ «Миколаївобленерго» - Тюнін М.В., довіреність № 01/53-204 від 06.12.2014р.

від ПАТ «Миколаївобленерго» - Волик В.М., довіреність № 01/53-318 від 14.01.2015р.

від ПАТ «Миколаївобленерго» - Мотін О.М. довіреність № 01/53-208 від 25.12.2014р.

Представник Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

на рішення господарського суду Миколаївської області від 19.11.2014р.

у справі №9915/2348/13

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго"

до відповідача: Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету

про: визнання недійсним рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 127-ріш. від 27.09.2013 року.

Відповідно до ст.ст. 44, 811 ГПК України здійснювалась фіксація судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні 27.01.2015р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Встановила:

26.12.2013 ухвалою господарського суду Миколаївської області порушено провадження за позовом ПАТ «Миколаївобленерго» до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 127 - ріш від 27.09.2013.

25.02.2014 рішенням господарського суду Миколаївської області позовні вимоги задоволено в повному обсязі, визнано недійсним рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.09.2013р. № 127-ріш.

Стягнено з Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на користь Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" витрати по сплаті судового збору у розмірі 1147,00 грн.

Повернуто Публічному акціонерному товариству "Миколаївобленерго" (надмірно сплачений судовий збір у розмірі 573,50 грн. (п'ятсот сімдесят три грн. 50 коп.).

15.04.2014 року постановою Одеського апеляційного господарського суду рішення господарського суду Миколаївської області скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволення позовної заяви відмовлено повністю.

02.09.2014 року постановою Вищого господарського суду України рішення господарського суду Миколаївської області від 25.02.2014 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.04.2014 скасовано.

Справу передано на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

19.11.2014 року рішенням господарського суду Миколаївської області позов задоволено.

Визнано недійсним рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.09.2013р. № 127-ріш. у справі № 1-26.213/116-2013 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Стягнено з Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на користь Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" судовий збір у розмірі 1147 (одна тисяча сто сорок сім) грн. 00 коп.

Повернено Публічному акціонерному товариству "Миколаївобленерго" з Державного бюджету України судовий збір в сумі 573 (п'ятсот сімдесят три) грн. 50 коп., сплачений платіжним дорученням від 23.12.2013р. № 35692, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи, у зв'язку з внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Вказаний судовий акт обґрунтовано тим, що оскільки відповідачем вже розглянуто справи з тих же підстав до того самого відповідача то прийняття даного оспорюваного рішення є безпідставним, оскільки справа підлягала закриттю.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Миколаївської області від 19.11.2014 до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулось Миколаївське обласне територіального відділення Антимонопольного комітету України в якій просить скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 19.11.2014 повністю та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити ПАТ «Миколаївобленерго» в позові про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.09.2013 № 127-ріш у справі № 915/2348/13.

В обґрунтуванні своїх вимог скаржник послався на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

15.01.2015 до суду від ПАТ «Миколаївобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить відмовити Миколаївському обласному територіальному відділенню Антимонопольному комітету України в задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Миколаївської області залишити без змін з підстав викладених у відзиві.

15.01.2015 до суду від Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшли додаткові пояснення.

23.01.2015 до суду від Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшло клопотання в якому скаржник просить розглянути апеляційну скаргу без його представника.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту встановлених обставин та їх юридичну оцінку, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а відповідно до приписів ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" від 11.01.2001р., розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, 27.09.2013 року адміністративною колегією Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за результатами розгляду справи № 1-26.213/116-2013 прийнято рішення №127-ріш "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", відповідно до якого:

- визнано, що Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" займало монопольне становище у 2011-2012 роках на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом населенню у межах території Миколаївської області, на якій розташовані власні електричні мережі ПАТ "Миколаївобленерго", як таке, що на цьому ринку не мало жодного конкурента;

- визнано дії Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго", які полягали у неправомірному зобов'язувані гр. Мозолевського І.М., який мешкав за адресою: м. Миколаїв, вул. Купорна, 77, здійснити оплату за послугу технічної перевірки електроустановки без належних на те правових підстав, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме: зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді дій, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку;

- за вчинення порушення, вказаного у пункті 2 рішення, накладено на Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" штраф відповідно до абзацу другого частини першої, абзацу другого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у розмірі 68000,00 гривень;

- зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" оприлюднити за власні кошти пункти 1-3 резолютивної частини цього рішення в офіційному друкованому виданні Миколаївської обласної ради у місячний строк з дня набуття ним законної сили, про що повідомити територіальне відділення з наданням усіх підтверджуючих документів у п'ятиденний строк з дня розміщення публікації.

В рішенні відповідач зазначив, що підставою для початку розгляду справи була власна ініціатива Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. У зв'язку із здійсненням контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Миколаївським територіальним відділенням запитувалася інформація у ПАТ „Миколаївобленерго" з питань стосовно надання енергопостачальником додаткових платних послуг, пов'язаних із ліцензованою діяльністю, зокрема, відключення та підключення до електропостачання, здійснення технічної перевірки електроустановок споживачів. Одержана інформація свідчить про наявність ознак зловживання монопольним становищем у діях товариства, вчинених стосовно споживача Мозолевського Ігоря Михайловича, який мешкав за адресою м. Миколаїв, вул. Купорна, 77, особовий рахунок 351068, з якого було необгрунтовано стягнуто плату за технічну перевірку електроустановки, яку він не замовляв у енергопостачальника.

За умов значної конкуренції на ринку наведені дії ПАТ „Миколаївобленерго" були б неможливими, оскільки маючи зацікавлення продати свій товар товариство мало б вживати заходів щодо недопущення ущемлення інтересів споживачів в частині неправомірного стягнення оплати за роботи чи послуги, яких споживач не замовляв і не зобов'язаний був сплачувати.

З огляду на встановлені обставини судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

При дослідженні ринку територіальним відділенням були дотримані вимоги Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 5 березня 2002 року № 49-р та визначено, що товаром (послугою), який не має замінників, є постачання електричної енергії за регульованим тарифом, а його споживачами є населення Миколаївської області; товарними межами ринку за показниками взаємозамінності, подібності призначення, споживчих властивостей, умов використання товару є постачання електричної енергії за регульованим тарифом населенню; територіальними (географічними) межами ринку є межі території Миколаївської області, на якій розташовані власні електричні мережі публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго"; часовими межами ринку визначено: 2011-2012 року - проміжок часу, протягом якого залишались незмінні структура ринку, співвідношення попиту та пропозицій на ньому.

За визначенням ч. 1 ст. 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" позивач у 2011 - 2012 роках займав монопольне (домінуюче) становище на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом населенню у межах території Миколаївської області, на якій розташовані власні електричні мережі позивача, як такий, що на цьому ринку не мав жодного конкурента.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не надав належних доказів в розумінні ст. 34 ГПК України на підтвердження того, що його підприємство зазнає значної конкуренції на ринку послуг з постачання електричної енергії за регульованим тарифом населенню та не довів наявності фактів, які б підтверджували надання протягом 2011-2012 рр. послуг з постачання електричної енергії іншими суб'єктами господарювання.

Між тим, як свідчать матеріали справи, 14.01.2010 р. між позивачем та гр. Мозолевським І.М. було укладено договір про користування електричною енергією №351117, за умовами якого енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві за вказаною адресою електричну енергію у необхідних йому обсягах до потужностей електроустановок Споживача 2 згідно з технічними характеристиками його електричної мережі з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобов'язується сплачувати за одержувану електричну енергію за діючими тарифами (цінами) у терміни, передбачені зазначеним договором.

19.03.2012 Мозолевський І.М. до ПАТ «Миколаївобленерго» подав заяву про об'єднання рахунків та установлення іншого особового рахунку.

ПАТ «Миколаївобленерго» запропонувало надати споживачеві послугу з технічної перевірки засобу обліку електричної енергії, вартість якої становить 69,12грн. - споживач сплатив 22.03.2012.

Пунктом 17 Правил користування електричною енергією для населення (далі -ПКЕЕ) передбачено, що у разі пошкодження, втрати або неправильної роботи приладу обліку з вини споживача він відшкодовує вартість перевірки, ремонту або встановлення нового приладу обліку. В інших випадках перевірка, ремонт або зміна пошкодженого чи втраченого приладу обліку здійснюється за рахунок енергопостачальника або організації, яка відповідає за збереження приладу обліку. Відповідно до пункту 37 цих Правил енергопостачальник має право, зокрема, пропонувати споживачам додаткові послуги, пов'язані з постачанням електричної енергії; перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору, проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку.

Відповідно до пункту 3.6.6 Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за врегульованим тарифом, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13 червня 1996 року № 15/1, ліцензіат може отримувати додатковий прибуток шляхом виконання додаткових робіт і послуг, що пов'язані з ліцензованою діяльністю. Виконання додаткових робіт (послуг), відповідно до вимог пункту 1.4 Методики розрахунку вартості робіт з підключення електроустановок споживачів до електричних мереж ліцензіата та інших додаткових робіт і послуг, пов'язаних із ліцензованою діяльністю, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 25 грудня 2008 року № 1522, має здійснюватися на підставі договору, який укладається між замовником і виконавцем згідно з чинним законодавством України.

Пунктом 3.33 ПКЕЕ передбачено, що технічна перевірка здійснюється електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на три роки.

Відповідно до пункту 6.37 ПКЕЕ у разі виникнення сумніву з боку постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) у роботі розрахункових засобів обліку постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) виконує позапланову технічну перевірку розрахункових засобів обліку.

Згідно пункту 10.8 ПКЕЕ за рахунок споживача здійснюється ремонт, заміна і технічна перевірка розрахункових засобів обліку електричної енергії лише у разі порушення схеми розрахункового обліку електроенергії, пошкодження або викрадення цих засобів внаслідок дій (бездіяльності) самого споживача.

Пунктом 3.1 Методики розрахунку вартості робіт з підключення електроустановок І споживачів до електричних мереж ліцензіата та інших додаткових робіт і послуг, пов'язаних із ліцензованою діяльністю (із змінами), затвердженої постановою НКРЕ від 25.12.2008 року №15221 (далі - Методика) визначено, що плата за обсяг виконаних додаткових робіт (послуг) - це вартість додаткових робіт (послуг), які пов'язані з діяльністю з передачі та постачання електричної енергії і є істотною умовою договору, визначається в договорі при його укладенні до початку виконання робіт (надання послуг). Плата за обсяг виконаних додаткових робіт (послуг) визначається з урахуванням фактичних обсягів проведених робіт.

Отже, виконання робіт з технічної перевірки є правом ПАТ "Миколаївобленерго" і не має ознак послуги, у якій споживач мав потребу. Ці роботи можна віднести до послуг при їх замовленні споживачами, тобто при наявності попиту на вказані послуги.

Таким чином, всупереч вимогам пунктів 1.2, 3.33, 6.37, 10.8 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28, пункту 17 ПКЕЕ, пункту 3.6.6 Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 №І5/1 (із змінами), Методики розрахунку вартості робіт з підключення електроустановок споживачів до електричних мереж ліцензіата та інших додаткових робіт і послуг, пов'язаних із ліцензованою діяльністю (із змінами), затвердженої постановою НКРЕ від25.12.2008 р. №1522, позивач пропонував споживачу оплатити вартість додаткової послуги, зокрема, технічної перевірки правильності роботи засобу обліку за відсутності встановленого факту пошкодження, втрати або неправильної роботи приладу обліку з вини споживача, так і за відсутності укладеного між ними договору щодо надання відповідних послуг, або разового замовлення чи згоди споживача щодо проведення позапланової технічної перевірки лічильника.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

В пункті 2 ст. 50 цього Закону зазначено, що порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Отже, з огляду на монопольне становище позивача на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом населенню в межах території Миколаївської області, на якій розташовані власні електричні мережі позивача, дії останнього, які полягали у неправомірному зобов'язанні гр. Мозолевського І.М. оплатити вартість технічної перевірки електроустановки цього споживача без належних на те підстав, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Між тим, одночасно зі справою № 1-26.213/116-2013 рішення від 27.09.2013 р. № 127-ріш, були прийняті відділенням рішення: від 27.09.2013р. №125-ріш у справі №1-26.213/114-2013; від 27.09.2013 р. №126-ріш у справі №1-26.213/115-2013; від 30.09.2013 р. №128-ріш у справі №1-26.213/113-2013; від 30.09.2013 р. №129-ріш у справі №1-26.213/117-2013; від 30.09.2013 р. №130-ріш у справі №1-26.213/118-2013; від 30.09.2013 р. №131-ріш у справі №1-26.213/120-2013, якими такі самі дії визнані такими самими порушеннями законодавства України про захист економічної конкуренції. Тобто за однакові дії, які відділення вважає порушенням, воно притягнуло товариство декілька разів.

Відповідно до змісту ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Частиною першою статті 36 Закону передбачено, що органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

Органи Антимонопольного комітету України можуть прийняти розпорядження про об'єднання кількох справ в одну або про виділення справи для окремого розгляду (частина перша статті 38 Закону).

В статті 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно із статтею 49 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції підлягає закриттю без прийняття рішення по суті, якщо: справа не підлягає розгляду в Антимонопольному комітеті України, його територіальному відділенні; не встановлено відповідача або його місцезнаходження; відповідача - юридичну особу ліквідовано; вже розглянуто чи розглядається органами Антимонопольного комітету України справа з тих же підстав щодо того самого відповідача; не доведено вчинення порушення; є інші підстави, передбачені законом.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем було порушено справу за власною ініціативою у зв'язку зі здійсненням контролю за дотриманням ПАТ "Миколаївобленерго" законодавства про захист економічної конкуренції щодо надання додаткових послуг, пов'язаних із ліцензованою діяльністю, а не заявою окремого споживача та прийнято рішення з тих же підстав щодо того ж самого відповідача.

Враховуючи той факт, що порушення законодавства про захист економічної конкуренції щодо надання додаткових послуг, пов'язаних з ліцензованою діяльністю може мати системний триваючий характер, і виявлятися в порушенні прав кількох споживачів, а також той факт, що відповідачем вже розглянуто справи з тих же підстав щодо того самого відповідача, то прийняття даного оспорюваного рішення є безпідставним, оскільки справа підлягала закриттю.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо визнання недійсним рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №127-ріш від 27.09.2013 року у справі № 1-26.213/116-2013, оскільки справа на підставі ст. 49 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підлягала закриттю.

За таких обставин господарський суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позову, всебічно, повно та об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи, у зв'язку з чим рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 101; 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

постановила:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 19.11.2014 року по справі № 915/2348/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України без задоволення.

Повнийтекс складено та підписано 02.02.2015

Головуючий суддя О.Л. Воронюк

Суддя В.В. Лашин

Суддя М.А. Мирошниченко