ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" лютого 2015 р.Справа № 916/4668/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА АГРАРНО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Савранський завод продовольчих товарів"

про стягнення 368675,39грн.

Суддя Гут С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: Гурина А.Б., довіреність №04 від 13.12.2014р.;

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА АГРАРНО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Савранський завод продовольчих товарів" про стягнення заборгованості у розмірі 488403,15грн., а саме: основного боргу у розмірі 366666,26грн., курсової різниці у розмірі 119727,76грн. та пені у розмірі 2009,13грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.11.14р. порушено провадження у справі №916/4668/14.

13.01.2015р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА АГРАРНО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ" надійшла заява про зменшення позовних вимог (вх.ГСОО№2-113/15 від 13.01.2015р.), відповідно до якої, у зв'язку з неможливістю надати належні докази на підтвердження курсової різниці, зменшує розмір позовних вимог на суму курсової різниці та просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 366666,26грн. та пеню у розмірі 2009,13грн.

Надана заява судом прийнята до розгляду.

13.01.2015р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА АГРАРНО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ" надійшло клопотання (вх.ГСОО№468/15 від 13.01.2015р.) про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду спору.

За клопотанням позивача, ухвалою господарського суду Одеської області від 13.01.15р. строк вирішення спору по справі №916/4668/14 було продовжено до 03.02.15р., в порядку ст.69 ГПК України.

03.02.15р. від позивача надійшло клопотання(вх.№3060/15 від 03.02.15р.), згідно якого просить суд залучити до матеріалів справи докази по справі.

Судом клопотання розглянуто та задоволено, та залучено до матеріалів справи надані докази по справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.02.15р. зобов'язано Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА АГРАРНО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ надмірно сплачений судовий збір у сумі 2394грн.55коп., який був сплачений платіжним дорученням №4296 від 07.11.2014р.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, згідно наявних в матеріалах справи поштових повідомлень, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позов не надав, своє право на захист не використав, у зв'язку з чим справа розглядається по наявним в ній матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

27.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА АГРАРНО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Савранський завод продовольчих товарів" (Покупець) було укладено договір поставки №21-к/2014, відповідно до умов якого Продавець зобов'язався передати у власність Покупцю у встановлений строк товар, а Покупець зобов'язався прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах, визначених даним договором.

Відповідно до п. 1.2. договору, предметом постачання по договору є насіннєвий матеріал виробництва компанії «Сингента» (надалі -Товар), перелік, види, вартість, кількість якого передбачаються в Специфікації(-ях), що є додатком(-ми) та невідємною частиною цього договору.

У відповідності з п. 6.3. договору, якщо Покупець несвоєчасно або не повністю розрахувався з Продавцем за Товар і при цьому в цей період курс продажу долара США до гривні, встановлений фірмою «Сингента» на день платежу, змінився відносно курсу продажу долара США до гривні, встановленого фірмою «Сингента» на день виписки накладної на товар, то покупець проводить оплату по формулі Sзалишкова=(А1/А0)хS1. Загальна вартість товару, що постачається на умовах даного договору складає 733335,02грн.

Пунктом 6.4. договору передбачено розрахунки за товар; п.6.4.1. Покупець зобов'язався сплатити на користь продавця попередню оплату у розмірі 366667,51грн. до 01.04.2014р.; та здійснити остаточний розрахунок за товар в сумі 366 667,51грн. до 30.10.2014р.

Згідно з п. 10.2. договору, в разі несвоєчасного чи не повного розрахунку за поставлений Товар, Покупець зобов'язується сплатити Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки від вартості неоплаченого Товару.

На виконання умов Договору, Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА АГРАРНО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ" взяті на себе зобов'язання щодо поставки товару виконані у повному обсязі, 04.04.2014р. було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Савранський завод продовольчих товарів" прийнято, товар загальною вартістю 733335,02грн., що підтверджується видатковою накладною №4 від 04.04.14р. та довіреністю №29 від 31.03.2014р.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Савранський завод продовольчих товарів" 27.03.2014р. було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА АГРАРНО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ" попередню оплату в сумі 366668,76грн., однак в порушення умов зазначеного договору поставки, відповідач не розрахувався з позивачем у встановлений договором строк у повному обсязі, та остаточний розрахунок за Товар не проведено.

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе за договором обов'язку щодо оплати заборгованості за отриманий товар, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, та уточненням до неї, згідно яких просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 368675,39грн., а саме: основний борг у розмірі 366666,26грн., пеню у розмірі 2009,13грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Так, судом встановлено наявність поставки позивачем відповідачу належної якості та кількості товару, існування заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Савранський завод продовольчих товарів" по оплаті вартості отриманого товару, у зв'язку з чим позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 366666,26грн. є обґрунтованою та підлягає судом задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Савранський завод продовольчих товарів" пені в розмірі 2009,13грн., за період з 31.10.2014р. до 08.11.2014р., що обрахована із суми заборгованості у розмірі 366666,26грн.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 цього кодексу є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок пені, на думку суду, здійснений належним чином, у зв'язку з чим пеня підлягає задоволенню в сумі 2009,13грн., за період з 31.10.2014р. до 08.11.2014р., що обрахована із суми заборгованості у розмірі 366666,26грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено суду та доказано виконання своїх зобов'язань.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи та перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку сум заявлених до стягнення, уточнені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА АГРАРНО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Савранський завод продовольчих товарів" про стягнення основного боргу у розмірі 366666,26грн., та пені у розмірі 2009,13грн. є обґрунтованими, підтвердженими наявними матеріалами справи, та підлягають судом задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору на суму 7373,51грн.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Савранський завод продовольчих товарів" (66200, Одеська область, Савранський район, смт Саврань, вул..Стопова, буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА АГРАРНО-ХІМІЧНА КОМПАНІЯ (03040, м. Київ, вул. Стельмаха, 6а, ) суму основного боргу у розмірі 366666(триста шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість)грн.26коп., пеню у розмірі 2009(дві тисячі дев'ять)грн.13коп., витрати по сплаті судового збору на суму 7373(сім тисяч триста сімдесят три)грн.51коп.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати у порядку ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 09.02.2015р.

Суддя С.Ф. Гут