ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р.Справа № 922/5359/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Український юридичний фінансовий центр", м. Київ
до Житлово-комунальне підприємство № 1, м. Куп'янськ
про стягнення 105292,49 грн.
за участю представників:

позивача - Кващук Л.А., директор,

відповідача - Овчаров В.В., довіреність № 804 від 20.10.14 р.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Український юридичний фінансовий центр" звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Житлово-комунального підприємства №1 недоплачену винагороду на підставі акту звірки на 16.01.14р. за період з 13 вересня 2013 року по 16 січня 2014 року в сумі 22819,55 грн.; 2907,81 грн. - винагороду за період грудень 2013р. по сплаті заборгованості боржниками по яким проводилась робота в досудовому режимі; штрафні санкції в сумі 79565,13 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 24.11.14р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 15.01.15р. продовжено строк вирішення спору на 15 днів за межі встановлені ч.1 ст. 69 ГПК України по 05.02.15р.

03.02.15р. представник позивача направив на адресу суд факсом заяву, в якій просить суд не розглядати справу без участі представника позивача.

05.02.15р. представник позивача надав документи для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

05.02.15р. представник позивача надав супровідний лист з документами для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

05.02.15р. представник відповідача надав супровідний лист з документами для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 05.02.15р. підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.02.15р. проти позову заперечував.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

Між сторонами було укладено договір доручення №1юр-13-09-13 від 13.09.2013р. на здійснення від імені та в інтересах довірителя комплексу фактичних та юридичних дій, спрямованих на стимулювання населення щодо сплати заборгованості довірителю за спожиті житлово-комунальні послуги, відповідно до письмових замовлень довірителя з метою представництва та захисту законних інтересів довірителя перед юридичними та фізичними особами при реалізації довірителем свої прав та обов'язків. А саме: вимагати своєчасної і в повному обсязі сплати заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, що були надані в минулому боржнику Довірителем.

На підставі додаткової угоди, наданих ЖКП№1 листів, вказано в яких випадках треба представляти інтереси вказаного підприємства ( в копії додаються) та наданої довіреності приймати участь і захищати інтереси ЖКП №1 у судовому засіданні по незаконному звільненні робітника Ільїна О.В.

ПП "Український юридично-фінансовий центр" на виконання умов зазначеного договору доручення здійснив комплекс юридичних та фактичних дій, направлених на стимулювання населення щодо стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги на користь КП ЖКП№1 (м. Куп'янськ Харківської обл).

Згідно п.3.3.1 вказаного вище договору доручення Довіритель зобов'язаний з моменту надання відповідного замовлення і на протязі дії договору доручення, письмово (електронною поштою) погоджувати з повіреним вжиття будь-яких самостійних заходів, спрямованих на стягнення заборгованості за спожиті житлово- комунальні послуги з боржників, в тому числі укладання договорів про реструктуризацію боргу та інших документів, направлених на погашення заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги, заявки на яких містяться у відповідному замовленні.

Згідно п.4.2 вказаного вище договору доручення показником виконання робіт (наданих послуг) Повіреним за даним договором є сума погашеної боржниками заборгованості (перелік яких міститься у замовленні) за спожиті житлово-комунальні послуги, яка фактично надійшла на розрахунковий рахунок довірителя.

Згідно п.4.4 договору, базою для нарахування винагороди Повіреному за розрахунковий період є сума заборгованості, погашеної боржниками у розрахунковому місяці, яка фактично надійшла на розрахунковий рахунок Довірителя за результатами виконаних робіт.

Згідно п.5.3. договору, перелік заявок, вказаних у замовленні, формується довірителем на власний розсуд та повинен містити актуальну інформацію щодо розміру заборгованості (реальну суму заборгованості, яка значиться за боржником на момент укладання цього договору).

Згідно п.5.5 договору, з моменту надання замовлення будь-яке погашення заборгованості боржником, на якого подана заявка у встановленому цим договором порядку, вважається вчиненим за даним договором і є базою для нарахування винагороди Повіреному. Тобто, всі суми погашення боргу, які приходять на рахунок Відповідача від боржників, згідно Заявки (Замовлення), "є базою для нарахування винагороди Повіреному", тобто Позивачу.

Згідно п.5.7 договору, Довіритель зобов'язаний щомісяця протягом 2 робочих днів з моменту отримання підписаного Повіреним акта здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), який був складений Повіреним на підставі наданої Довірителем інформації - п.5.6 цього договору підписати його та передати Повіреному.

Так Позивачем були направлені наступні акти здавання-приймання виконаних робіт та рахунків на підставі наданих Відповідачем даних: Акт від 14.10.13 р. здавання-приймання виконаних робіт підготовка документів по Ільїну О.В. в суд та участь у судових засіданнях на суму 5000 грн.00 коп; Рахунок №269 від 14.10.13 р. на суму 5000,00 грн.

Акт №1 від 14.10.13 р. акт здавання-приймання виконаних робіт згідно договору доручення на суму 76129,32 грн. Рахунок №268 від 14.10.13 р. на суму 15225,86 грн.

Акт від 17.10.2013р. здавання-приймання виконаних робіт вирішення питання про не накладення штрафних санкцій по перевірці КРУ по недолікам роботи на ЖКП№1 на підставі нанесених колишнім керівником Удовиком Д.І. збитків, по перевірці Антимонопольного комітету, вирішення питання по рішенням Харківського окружного суду щодо повернення коштів на підприємство на підставі нанесених збитків колишнім керівником Удовиком Д.І., вирішення питання несплати моральних збитків по скаргам на гарячу лінію в Держінспекцію з питань праці працівниками ЖКП№1 в сумі 10000,00 грн. Рахунок від 17.10.2013р. на суму 10000,00грн.

Акт від 29.10.2013р. здавання-приймання виконаних робіт за участь і урегулювання питання по звільненню інспектора відділу кадрів Однойко С.Л. Надання низки консультацій по звільненню та прийняттю участі в передачі документації. Рахунок № 279 від 29.10.2013р.

Лист на керівника ЖКП№1 про нарахування штрафних санкцій за несплату винагороди за вересень 2013 року за договором-доручення. Рахунок № 282 від 01.11.2013р. на сплату штрафних санкцій згідно договору доручення в сумі 10000,00 грн.

Акт № 2 від 08.11.2013р. здавання-приймання виконаних робіт за жовтень 2013 року згідно договору доручення на суму 30004,98 грн. Рахунок № 288 від 04.11.2013р. на суму 6001,00 грн.

Акт від 27.11.2013р. здавання-приймання виконаних робіт вирішення питання стосовно скарги на гарячу лінію в Держінспекцію з питань праці працівниками ЖКП№1 по несплаті заробітної плати та незаконного оформлення на роботу та незаконне звільнення з роботи в сумі 5000 грн .00коп. Рахунок № 301 від 27.10.2013р. на суму 5000,00грн.

Акт № 3 від 16.12.2013р. здавання-приймання виконаних робіт за листопад 2013 року згідно договору-доручення на суму 31859,38грн. Рахунок №316 від 16.12.2013р. на суму 6371,88грн.

Акт № 5 від 26.12.2013 року здавання-приймання виконаних робіт за участь в судовому засіданні по незаконному звільненню Ільїна О.А. і отриманні ухвали суду. Рахунок № 322 від 26.12.2013 року на суму 5000,00грн.

По додатковій угоді від 16.10.2013 року та на підставі листів до позивача від керівника ЖКП №1 були надані юридичні послуги, а саме: участь у судовому процесі по заяві Ільїна О.В. до ЖКП№1 та впродовж вересня - грудня 2013 року і січня 2014 року, про що позивачу були підписані акти виконаних робіт та надані позивачем рахунки в бухгалтерію ЖКП№1 на сплату винагороди.

Станом на 16.01.2014 року був складений акт взаємних розрахунків, де вказана несплачена винагорода позивачу за період з 13 вересня 2013 року по 01 січня 2014 року в сумі 22819,55грн.

Дану винагороду не було сплачено до теперішнього часу, що і стало підставою звернення позивача до господарського суду із відповідною позовною заявою.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт господарювання (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язків.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 25772,36 грн. заборгованості та не надав суду належних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Також, позивача просить суд стягнути з відповідача штраф в сумі 79565,13 грн.

Відповідно до п. 6.5 договору доручення "за несплату винагороди повіреному довіритель сплачує штраф у розмірі 5% від суми винагороди за кожен день прострочки в розрахунках з повіреним", був виписаний рахунок № 48 від 12.03.14р. на суму 79565,13 грн. - сума штрафних санкцій за період з 08.01.14р. по 26.01.14р. та з 27.01.14р. по 12.03.14р.

Пунктом 3.17.4 Постанови Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання,незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. У зазначеній нормі ГПК йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені), а тому вона не може застосовуватися у вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням сум збитків та шкоди (стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу України). У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно до п. 3 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право: зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Слід звернути увагу на неспіврозмірність суми нарахованого позивачем штрафу та суми основної заборгованості. Оскільки сума нарахованого штрафу перевищує в декілька разів суму основної заборгованості, суд приходить до висновку про неможливість задоволення у повному обсязі заявлених позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій з відповідача.

На підставі вищевикладеного та виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру штрафу на 50%, на підставі чого позовна вимога в частині нарахування штрафу підлягає частковому задоволенню в розмірі 39782,57грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 526, 525, 598, 550, 612, 625 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, п.3.ст.83, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-комунального підприємства № 1 (Харківська обл., м. Куп'янськ, вул. Леніна, 60, ) на користь Приватного підприємства "Український юридичний фінансовий центр" (04071, м. Київ, вул. Облонська 23/48, оф. 4, ) основну заборгованість в сумі 25772,36 грн., штраф в сумі 39782,57 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2105,85 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення штрафу в сумі 39782,57 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.02.2015 р.

Суддя Л.В. Шарко