ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2015 Справа № 917/2474/14

За позовом Кременчуцького прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, 39600, м. Кременчук, вул. Леніна, 33/1

До відповідача Кременчуцька міська рада, 39600, м. Кременчук, пл. Перемоги, 2

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Кременчукміськбуд", 39617, м. Кременчук, вул. Красіна, 61/52, оф. 2

Про визнання недійсним п. 3, 4, 5 рішення Кременчуцької міської ради від 29.10.2013 року "Про продовження терміну дії особистих строкових сервітутів в м. Кременчуці" в частині оформлення особистого строкового земельного сервітуту для розміщення тимчасових споруд ТОВ "Будівельна компанія "Кременчукміськбуд"

С у д д я Бунякіна Ганна Іванівна

Представники:

від позивача: Соболь Т.В. (див. протокол);

від відповідача: Войтенко Д.М. (див. протокол);

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Гандак М.М. (див. протокол).

15.01.2015 року у судовому засіданні відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 85 ГПК України оголошено вступну і резолютивну частину рішення, додано до справи та повідомлено про строк виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява Кременчуцького прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, м. Кременчук до Кременчуцької міської ради, м. Кременчук (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Кременчукміськбуд", м. Кременчук) про визнання недійсним п. 3, 4, 5 рішення Кременчуцької міської ради від 29.10.2013 року "Про продовження терміну дії особистих строкових сервітутів в м. Кременчуці" в частині оформлення особистого строкового земельного сервітуту для розміщення тимчасових споруд ТОВ "Будівельна компанія "Кременчукміськбуд".

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що :

а) Кременчуцькою прокуратурою з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері із залученням спеціалістів Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області проведено перевірку з питання додержання вимог земельного законодавства при прийнятті органами місцевого самоврядування рішень щодо виділення чи вилучення земельних ділянок. Перевіркою встановлено, що 29.10.2013 року 37 сесією 6 скликання Кременчуцької міської ради прийнято рішення, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Кременчукміськбуд" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для експлуатації та обслуговування тимчасової споруди торговельного призначення для здійснення підприємницької діяльності - торговельного павільйону для реалізації хліба та хлібобулочних виробів по бул. Пушкіна в районі жилого будинку № 12, по просп. 50 - річчя Жовтня в районі б. № 18 (квартал 278, в районі зупинки громадського транспорту "Вул. Радянська"), по вул. Республіканській, в районі жилого будинку № 93 в місті Кременчуці загальною площею 49 кв. м., 56 кв. м. та 35 кв. м. відповідно.

б) відповідно до вимог ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ця процедура дотримана не була.

Резюмуючи наведеному, з посиланням на ст. ст. 202, 401, 402 ЦК України, 123, 124, 134, 135, 137 ЗК України Кременчуцький прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері просить визнати недійсним п. 3, 4, 5 рішення Кременчуцької міської ради від 29.10.2013 року "Про продовження терміну дії особистих строкових сервітутів в м. Кременчуці" в частині оформлення особистого строкового земельного сервітуту для розміщення тимчасових споруд ТОВ "Будівельна компанія "Кременчукміськбуд".

Відповідач проти позову заперечує за мотивами відзиву на позовну заяву № 06-19/970 від 10.12.2014 року (вх. № 16687 від 16.12.2014 року), посилаючись на те, що на виконання спірного рішення з 15.06.2013 року продовжено особистий строковий земельний сервітут, а не надано дозвіл на оформлення нового.

Третя особа проти позовних вимог заперечує за мотивами заперечення на позовну заяву № б/н від 09.01.2015 року (вх. № 268 від 14.01.2015 року) та просить суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на законність спірного рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників прокуратури, відповідача та третьої особи, оцінивши надані докази, суд

в с т а н о в и в:

29.10.2013 року на 37 сесії 6 скликання Кременчуцької міської ради прийнято рішення "Про продовження терміну дії особистих строкових сервітутів в м. Кременчуці". Вказаним рішенням Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Кременчукміськбуд" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для експлуатації та обслуговування тимчасової споруди торговельного призначення для здійснення підприємницької діяльності - торговельного павільйону для реалізації хліба та хлібобулочних виробів по бул. Пушкіна в районі жилого будинку № 12, по просп. 50 - річчя Жовтня в районі б. № 18 (квартал 278, в районі зупинки громадського транспорту "Вул. Радянська"), по вул. Республіканській, в районі жилого будинку № 93 в місті Кременчуці загальною площею 49 кв. м., 56 кв. м. та 35 кв. м. відповідно. Крім цього, з 15.06.2013 року продовжено строком на три роки з дати державної реєстрації речового права на земельну ділянку за умови виконання п. п. 3.2, 4.2, 5.2 цього рішення термін дії особистого строкового сервітуту, встановлено плату за землю в розмірі 5 % від грошової оцінки землі щорічно та визнано зазначені земельні ділянки землями комунальної власності.

Правовідносини, що виникли, регулюються положеннями глави 16 Земельного кодексу України та глави 32 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Аналогічні положення містяться в статті 100 Земельного кодексу України, відповідно до якої сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Статтею 98 Земельного кодексу України встановлено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими.

Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею (частина 3 статті 98 Земельного кодексу України).

Частиною 1 статті 404 Цивільного кодексу України встановлено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Статтею 99 Земельного кодексу України встановлено, що власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельних сервітутів, зокрема, таких як інші земельні сервітути.

У листі від 01.01.2010 року "Узагальнення судової практики розгляду господарськими судами справ у спорах, пов'язаних із земельними правовідносинами" Вищий господарський суд роз'яснює, що судам необхідно перевіряти повноваження відповідних органів, на виконання рішень яких було укладено спірний договір, щодо вирішення питань регулювання земельних відносин і вилучення земельних ділянок.

Суд погоджується з доводами прокурора про те, що Кременчуцька міська рада, при прийнятті спірного рішення вийшла за межі наданих повноважень, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі статтею 12 Земельного кодексу України, пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради здійснюють передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно відповідно до закону та в порядку, передбаченому Земельним кодексом України

Крім цього, відповідно до ст. 50 Закону України "Про землеустрій" (в редакції на момент прийняття рішення) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Згідно п. 2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Kабінету Mіністрів України від 26 травня 2004 року № 677, проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення.

За наслідками проведеної Державною інспекцією сільського господарства в Полтавській області перевірки з питання додержання вимог земельного законодавства при прийнятті органами місцевого самоврядування рішень щодо виділення чи вилучення земельних ділянок встановлено, що землевпорядна документація на земельні ділянки відсутня, межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) не встановлені, доступ до них обмежено.

У процесі розгляду справи відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність всіх обставин та підстав для продовження відповідачем за спірним рішенням терміну дії особистих строкових сервітутів, а саме наявність у власності чи користуванні третьої особи земельних ділянок - суміжних (сусідніх) із земельними ділянками, щодо яких продовжено термін дії особистих строкових сервітутів за спірним рішенням, які підтверджували б необхідність такого продовження третій особі як власнику чи землекористувачу суміжних (сусідніх) земельних ділянок, щоб усунути недоліки таких своїх земельних ділянок, тощо.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем фактично за спірним рішенням продовжено третій особі термін дії особистих строкових сервітутів без дотримання встановленої процедури та підстав, визначених чинним законодавством України.

Приймаючи оскаржуване рішення від 29.10.2013 року "Про продовження терміну дії особистих сервітутів в м. Кременчуці", Кременчуцькою міською радою не прийнято до уваги наступне - рішення про надання дозволу на встановлення особистого сервітуту Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Кременчукміськбуд" ґрунтувалось на умовах Порядку розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 982 від 26.08.2009 року, який втратив чинність на підставі Постанови КМУ № 548 (548-2011-п) від 25.05.2011 року "Про затвердження Порядку проведення експертизи містобудівної документації".

Тобто, рішення Кременчуцької міської ради від 29.10.2013 року приймалось на підставі підзаконного акту, який втратив чинність, а дія договорів про встановлення особистого строкового сервітуту, укладених в 2010 році, припинена згідно п. 5.2 Договору від 15.06.2010 року (закінчений строк, на який його було укладено).

Відповідно до п. 2.34 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" обов'язковою умовою встановлення земельного сервітуту є неможливість задоволення потреби особи, яка вимагає його встановлення, в інший спосіб.

Відповідачем не доведено неможливість задоволення потреб Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Кременчукміськбуд" іншим способом, ніж встановлення сервітуту. Зазначене вказує на те, що земельні ділянки передано третій особі з порушенням норм чинного земельного законодавства. Передача земельної ділянки повинна була проводитись на умовах оренди в порядку, визначеному ст. ст. 124, 134 Земельного кодексу України та згідно положень Закону України "Про оренду землі".

Відповідно п. 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правові відносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, вимоги Кременчуцького прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері є обґрунтованими та правомірними, підтвердженими документальними доказами, відповідачем не спростовані, а отже підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 49 ГПК судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Положенням п. 4. 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 р. визначено, що, приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 22, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсними п. 3, 4, 5 рішення Кременчуцької міської ради від 29.10.2013 року "Про продовження терміну дії особистих строкових сервітутів в м. Кременчуці" в частині оформлення особистого строкового земельного сервітуту для розміщення тимчасових споруд ТОВ "Будівельна компанія "Кременчукміськбуд".

3. Стягнути з Кременчуцької міської ради (39600, Полтавська область, м. Кременчук, пл. Перемоги, 2, ідентифікаційний код 24388300) в доход державного бюджету України по коду бюджетної класифікації 2203001 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)", р/р 3002, отримувач: УДКСУ у м. Полтава, Полтавської області (м. Полтава), 22030001, код за , банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, код банку 831019 - 1 218,00 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Повне рішення складено 20.01.2014 року

Суддя Г.І.Бунякіна