ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р. Справа № 926/1319/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І

Желік М.Б.

при секретарі Карпенко В.О.

розглянувши апеляційну скаргу Новодністровської міської ради, м. Новодністровськ Чернівецької області № 10 від 05.01.2015 року

на рішення господарського суду Чернівецької області від 29.12.2014 року

у справі № 926/1319/14

за позовом: Приватного підприємства «Пролиск ЛКБ», м. Новодністровськ Чернівецької області

до відповідача: Новодністровської міської ради, м. Новодністровськ Чернівецької області

про: стягнення заборгованості - 79 955,67 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Бабій М.М. - представник за довіреністю № 12 від 02.02.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Чернівецької області від 29.12.2014 року у справі № 926/1319/14 (суддя Проскурняк О.Г.) позов Приватного підприємства «Пролиск ЛКБ» до відповідача Новодністровської міської ради, про стягнення заборгованості - 79 955,67 грн. задоволено та стягнуто з Новодністровської міської ради на користь Приватного підприємства «Пролиск ЛКБ» 79 955,67 грн. боргу, 1 827,00 грн. судового збору.

Приймаючи рішення суд першої інстанції керувався тим, що між Новодністровською міською радою та Приватним підприємством «Пролиск ЛКБ» укладено договір на виконання робіт (послуг) № 457, за яким позивач зобов'язується своєчасно та добросовісно виконувати роботу, передбачену пунктом 1.2. договору, а відповідач, із свого боку, зобов'язується своєчасно здійснювати оплату виконаної роботи виконавцем. Пунктом 3.1. договору передбачено, що за виконану роботу відповідач сплачує позивачу згідно акту виконаних робіт винагороду у розмірі 79955,67 грн. 23.08.2011 р. між сторонами укладено акт виконання робіт, згідно якого позивачем станом на 23.08.2011 р. виконано роботи обумовлені договором № 457 від 12.08.2011 р. на суму 79955,67 грн. та передано на магнітних носіях у Державне підприємство Українського державного проектного інституту «Укрміськбудпроект» у м.Харків. Зазначений акт приймання передачі підписаний сторонами без заперечень та зауважень.

Окрім того, експертними установами не надано суду висновків щодо невідповідності виконаної роботи позивачем встановленим нормативним вимогам. Також суд першої інстанції зазначив, що необґрунтованим є посилання відповідача на лист ДП «Укрміськбудпроект» № 06/22-550 від 17.10.2011 р. щодо невідповідності встановленим нормам виготовлених робіт позивачем. Так, із змісту листа № 06/22-550 від 17.10.2011р. слідує, що робота позивачем не виконана у державній геодезичній системі координат УСК -2000 і єдиній системі класифікації та кодування об'єктів будівництва. Однак, договором не визначено, що саме в даній системі координат УСК -2000 і єдиній системі класифікації та кодування об'єктів будівництва позивач має здійснити роботи. Суд зазначив, що відповідач не довів обставин, що роботи виконані позивачем не відповідають вимогам умов договору або виготовлені з порушенням вимог М1:2000. Відтак місцевий господарський суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не сплатив вартість виконаних робіт, позов Приватного підприємства «Пролиск ЛКБ» до відповідача Новодністровської міської ради, про стягнення заборгованості - 79 955,67 грн. слід задоволити повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Чернівецької області від 29.12.2014 року у справі № 926/1319/14, відповідач - Новодністровська міська рада - подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права зазначаючи, зокрема, що позов задоволено за рахунок неналежного відповідача, що є підставою для скасування рішення суду згідно п. 3 ч. 3 ст. 104 ГПК України. Так, позивач не довів, що міська рада є належним відповідачем, не надав суду доказів, що міська рада на пленарному засіданні приймала рішення по суті спору. Не зазначено про це і в рішенні господарського Чернівецької області від 29.12.2014 року у даній справі. На думку апелянта, матеріали справи доводять, що Новодністровська міська рада рішення щодо предмету спору не приймала, вона не є учасником спірних правовідносин, а відтак її дії (бездіяльність) не породили для сторін правових наслідків. Визначений позивачем відповідач не порушував його прав, свобод та інтересів. Крім того, апелянт вказує, що в порушення норм ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України позивачем не надано суду докази надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу листом з описом вкладення.

Також скаржник наголошує на тому, що неодноразові заяви та клопотання відповідача були судом відхилені. Зокрема, за відсутності відповідних фахівців не була проведена експертиза, відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі директора (представника) Чернівецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», відмовлено у клопотаннях про залучення колишнього міського голови до участі у справі у якості третьої особи, направлення матеріалів до слідчих органів.

Окрім того, скаржник вказує, що договір на виконання робіт (послуг) № 457 від 12.07.2011 р. був виготовлений із використанням набору друкарського шрифту, без погодження вартості робіт, з ознаками, що третьою особою було внесено рукописний текст ціни винагороди в розмірі 79 955,67 грн. В апеляційній скарзі апелянт посилається також і на лист ДП Українського державного проектного інституту «Укрміськбудпроект» № 06/22-550 від 17.10.2011 р. з якого вбачається, що виконана робота позивачем не відповідає Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (ст. 2 п. 3).

На підставі вищенаведеного, скаржник просить скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 29.12.2014 року у справі № 926/1319/14 та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 926/1319/14 розподілено для розгляду головуючому - судді Костів Т.С..

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 17.01.2015 року у склад колегії для розгляду вищезазначеної справи введено суддів - Марка Р.І. та Желіка М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.01.2015 р. подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 03.02.2015 р..

В ході судового засідання сторонам роз'яснені права і обов'язки, передбачені ст. 22 ГПК України, заперечень щодо складу суду не поступало, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

В судове засідання 03.02.2015 р. представник позивача з'явився, проти апеляційної скарги заперечив повністю, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просив суд залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач (скаржник) в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду клопотання (вх. № 01-04/613/15 від 02.02.2015 р.), в якому інформує суд, про можливість забезпечити явку повноважного представника в судове засідання, просить суд розглядати справу без участі відповідача та апеляційну скаргу задоволити в повному обсязі.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів зазначає що, згідно із п. 3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Крім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, наявні в них та додатково подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Чернівецької області від 29.12.2014 року у справі № 926/1319/14 слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного:

як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом між Новодністровською міською радою (надалі - замовник) та Приватним підприємством «Пролиск ЛКБ» (надалі - виконавець) укладено договір на виконання робіт (послуг) № 457 від 12.07.2011 року (надалі - договір).

У відповідності до п. п. 1.1., 1.2., 3.1. вищезазначеного договору, виконавець бере на себе зобов'язання своєчасно та добросовісно виконувати роботу, передбачену пунктом 1.2. договору, а замовник, зі свого боку, зобов'язується своєчасно здійснювати оплату виконаної роботи виконавцем. Виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги по виготовленню планів кварталів, призначених під індивідуальну забудову і планів підземних комунікацій у М1:2000 у м. Новодністровськ.

За виконану роботу замовник сплачує виконавцеві згідно Акту виконаних робіт винагороду у розмірі 79 955,67 грн.

Пунктом 3.3. передбачено, що оплата здійснюється щомісяця не пізніше 25 числа календарного місяця за Актом виконаних робіт.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що між сторонами укладено акт виконаних робіт згідно договору № 457 від 12.07.2011 р. станом на 23.08.2011 р., відповідно до якого виконавцем станом на 23.08.2011 р. виконані роботи обумовлені договором № 457 від 12.07.2011 р. по виконанню комплексу топографо-геодизичних робіт щодо виготовленню планів кварталів, призначених під індивідуальну забудову і планів підземних комунікацій у М1:2000 у м. Новодністровськ на суму 79 955,67 грн. та передано на магнітних носіях у Державне підприємство Українського державного проектного інституту «Укрміськбудпроект» у м. Харків. Крім того, в даному акті зазначено, що замовник не має претензій до виконавця, відтак акт підписаний сторонами без жодних зауважень.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. А за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 509, 837, 853, 525 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням їх результату замовникові.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, надання позивачем відповідачеві послуг згідно з договором на виконання робіт (послуг) № 457 від 12.07.2011 р., відсутність зауважень або заперечень щодо акту виконаних робіт та наданих послуг, неоплату відповідачем наданих йому послуг, а також норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про те, що вимога позивача про стягнення боргу за договором на суму 79 955,67 грн. є обгрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо посилання скаржника на те, що позов задоволено за рахунок неналежного відповідача, оскільки визначений позивачем відповідач (Новодністровська міська рада) не порушував його прав, свобод та інтересів, колегія суддів зазначає наступне:

предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором на виконання робіт (послуг) № 457 від 12.07.2011 р., який укладений між Новодністровською міською радою (замовник) та Приватним підприємством «Пролиск ЛКБ» (виконавець). Таким чином замовником за даним договором є Новодністровська міська рада і саме даний орган місцевого самоврядування згідно з п. 2.2. договору взяв на себе такі обов'язки як прийняття виконаної виконавцем роботи за Актом виконаних робіт, так і своєчасне здійснення оплати виконаної виконавцем роботи. Колегія суддів звертає увагу апелянта також на те, що за загальним правилом, зобов'язання має бути виконане особисто його сторонами: боржником та кредитором. Правило виконання зобов'язання належними сторонами встановлено ст. 527 ЦК України відповідно до якої боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Матеріалами справи також спростовується посилання апелянта на порушення норм ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, а саме на не надання позивачем суду доказів надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу листом з описом вкладення, оскільки до позовної заяви позивачем було долучено, як доказ направлення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів, копію першої сторінки позовної заяви з печаткою Новодністровської міської ради, яка свідчить про реєстрацію даної позовної заяви відповідачем 22.08.2014 р. за № 904.

Також скаржник наголошує на тому, що судом безпідставно не задоволено клопотання про залучення колишнього міського голови- Панчишина Р.І. до участі у справі у якості третьої особи. Однак, дане твердження апелянта не заслуговує на увагу, оскільки суд першої інстанції підставно зазначив про те, що прийняте рішення у даній справі не впливає на права та обов'язки Панчишина Р.І., а отже підставно відхилено. Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції відмовив у клопотаннях щодо проведення експертиз, не заслуговує на увагу, оскільки як вбачається із матеріалів справи ухвалами від 10.11.14 року та ухвалою від 28.11.14 року провадження у даній справі зупинялось для проведення земельно-технічної та будівельно-технічних експертиз. Однак, як вбачається із наявного в матеріалах справи повідомлення Київського НДІ судових експертиз, питання винесені на вирішення судовому експерту не належать до повноважень науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України.

Твердження відповідача, що договір на виконання робіт (послуг) № 457 від 12.07.2011 р. був виготовлений із використанням набору друкарського шрифту, без погодження вартості робіт, з ознаками, що третьою особою було внесено рукописний текст ціни винагороди в розмірі 79 955,67 грн. колегія суддів вважає безпідставним та зазначає, що договір на виконання робіт (послуг) № 457 від 12.07.2011 року, укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Щодо посилання апелянта на лист ДП Українського державного проектного інституту «Укрміськбудпроект» № 06/22-550 від 17.10.2011 р. з якого вбачається, що виконана робота позивачем не відповідає Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (ст. 2 п. 3), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що із змісту листа № 06/22-550 від 17.10.2011р. лише вбачається, що робота позивачем не виконана у державній геодезичній системі координат УСК-2000 і єдиній системі класифікації та кодування об'єктів будівництва. Пунктом 1.2. договору передбачено, що виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги по виготовленню планів кварталів, призначених під індивідуальну забудову і планів підземних комунікацій у М1:2000 у м. Новодністровськ. Відтак, договором не визначено, що саме в даних системі координат УСК-2000 і єдиній системі класифікації та кодування об'єктів будівництва позивач мав здійснити роботи.

За таких обставин, доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з матеріалами справи та вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення господарського суду Чернівецької області від 29.12.2014 р. у справі № 926/1319/14 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1, 43, 21, 32, 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Новодністровської міської ради, м. Новодністровськ Чернівецької області № 10 від 05.01.2015 року - залишити без задоволення, а рішення господарського суду Чернівецької області від 29.12.2014 року у справі № 926/1319/14 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

3. Матеріали справи скерувати до господарського суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 09.02.2015 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І

Суддя Желік М.Б.