ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.02.2015 Справа № 8/332-06

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп'яненко О.Ю., секретаря судового засідання Буренко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області заяву ОСОБА_1 (вх.№ 13 від 05.01.2015 року) про роз'яснення ухвали господарського суду Сумської області від 15.02.2007 року у справі № 8/332-06, порушеної за заявою кредитора - Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції до боржника - Приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1), про визнання банкрутом, -

Представники сторін в засідання суду не прибули.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 15.02.2007 року у справі № 8/332-06 (суддя Кіяшко В.І.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута - Приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1); ліквідовано Приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) як юридичну особу; провадження у справі № 8/332-06 припинено.

05.01.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про роз'яснення ухвали господарського суду Сумської області від 15.02.2007 року у справі № 8/332-06 в частині зняття заборони на відчуження нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Від відділу ДВС Конотопського МРУЮ у Сумській області надійшов відзив на заяву № 1535/02-54/12 від 27.01.2015 року, в якому вказано, що виконавче провадження з виконання ухвали суду № 8/332-06 від 13.06.2006 року про накладення арешту на майно ОСОБА_1 знищене, що унеможливлює надання доказів накладення заборони на відчуження нерухомого майна заявниці.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ГПК України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту.

Суд розглянувши заяву про роз'яснення рішення, вважає за доцільне її задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог поданої заяви, вбачається, що під час здійснення процедури банкрутства на все нерухоме майно, що належало на праві власності ОСОБА_1 відділом ДВС Конотопського МРУЮ у Сумській області було накладено заборону на його відчуження.

Заявнику стало відомо, що на даний час заборона не знята, що позбавляє заявника права розпорядження своїм нерухомим майном.

Відділом ДВС ОСОБА_1 було відмовлено у знятті заборони на відчуження нерухомого майна.

В наданому суду відзиві відділом ДВС зазначено, що виконавче провадження з виконання ухвали суду № 8/332-06 від 13.06.2006 року про накладення арешту на майно ОСОБА_1 знищене, що унеможливлює надання доказів накладення заборони на відчуження нерухомого майна заявниці.

Як вбачається з поданих матеріалів, в ухвалі суду, якою ліквідовано ПП ОСОБА_1 не зазначено, про необхідність зняття обтяжень.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Здійснюючи на підставі ст. 89 ГПК України роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Отже, з моменту відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури всі без винятку обтяження його активів підлягають скасуванню.

При цьому зняття заборон та арештів із майна боржника в порядку статті 23 Закону про банкрутство є безумовним, стосується будь-яких органів і посадових осіб та не потребує сплати ніяких коштів.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, що викладена у постанові №25/23/10 від 01.09.2010р.

На даний час існують обмеження щодо розпорядження майном ОСОБА_1, тому, господарський суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали господарського суду Сумської області від 15.02.2007 року у справі № 8/332-06 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 23, 24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 (вх.№ 13 від 05.01.2015 року) про роз'яснення ухвали господарського суду Сумської області від 15.02.2007 року у справі № 8/332-06 - задовольнити.

2. Скасувати обтяження, накладені Відділом Державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 (АДРЕСА_2).

Згідно п.2 ч.2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» дана ухвала являється виконавчим документом.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути пред'явлена до виконання на протязі одного року з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя О.Ю. Соп'яненко