ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року Справа № 915/2174/14

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Васильєвої Л.І. при секретарі судового засідання Цуріці І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дінар" /56500, Миколаївська область, м.Вознесенськ, вул.Жовтневої Революції, 258А/

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства "Зелений Гай" /56541, Миколаївська область, Вознесенський район, с.Бузьке, вул.Зеленогаївська, 12/

про: стягнення заборгованості у розмірі 46901,72грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Русолов М.Б. директор

від відповідача: не з'явився

Товариство з обмеженою відповідальністю " Дінар" звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до Відкритого акціонерного товариства "Зелений Гай" про стягнення з останнього заборгованості за договором № 9 від 04.06.2014р. в сумі 46901,72 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.12.2014 року було прийнято позовну заяву та порушено провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

04.06.2014р. між сторонами у справі було укладено договір купівлі-продажу № 9, згідно умов якого позивач зобов'язався продати стиснений газ метан та скраплений газ пропан-бутан для заправки автотранспортних засобів покупця, а ВАТ «Зелений Гай» зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах, передбачених договором.

Відповідач отриманий за договором товар не оплатив в повному обсязі, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 46901,72 грн., яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

У відповідності зі ст.ст. 64, 77 Господарського процесуального кодексу України ухвали господарського суду від 25.12.2014р. була направлена рекомендованою кореспонденцією на юридичну адресу відповідача, та отримана ним 13.01.2015р., про що свідчить підпис представника на поштовому повідомленні. Отже, він вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.

Відповідач правом, передбаченим ст.59 Господарського процесуального кодексу України щодо надання відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову не скористався, вимоги ухвал господарського суду щодо надання відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не виконав.

Згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд -

встановив:

04.06.2014р. між сторонами у справі було укладено договір купівлі-продажу № 9.

Згідно п. 2.1 договору позивач зобов'язався продати стиснений газ метан та скраплений газ пропан-бутан для заправки автотранспортних засобів покупця, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити його на умовах, передбачених договором.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3.3 договору покупець перераховує на розрахунковий рахунок продавця (авансовий платіж) плату за необхідну кількість газу, за ціною в сумі еквівалентній 1 тис. куб.м. газу метану та по ціні за 1 л. скрапленого пропан-бутану. Продавець зобов'язався після надходження авансового платежу на його розрахунковий рахунок, проводити заправку автомобілів покупця та поставити газ у обсязі зазначеному п. 3.5 договору.

Пунктом 3.4 договору сторони зобов'язались щомісячно проводити звірку взаєморозрахунків з підписанням акту звірки та надання покупцю накладної за отриманий на протязі місяця газ.

На виконання умов договору позивач протягом червня-вересня 2014р. здійснював заправку автомобілів відповідача.

Так, в червні 2014 року було заправлено автомобілів покупця на суму 11112,20 грн., що підтверджується виданою покупцю видатковою накладною № РН-0001034 від 30.06.2014р. Вказаний товар був оплачений покупцем одразу готівкою в касу підприємства, що підтверджується наявними в матеріалах справи чеками(а.с.12-14).

Згідно відомості заправки газом за червень 2014р. відповідачу було продано газу в кількості 553,21 куб.м., що підтверджується видатковою накладною № РН-0001026 від 30.06.2014р. на суму 4923,58 грн., який відповідачем оплачено не було.

В липні 2014р. відповідачу було продано газу в кількості 2657,95 куб.м., що підтверджується видатковою накладною № РН-0001043 від 31.07.2014р. на суму 23655,76 грн., з яких відповідачем оплачено в сумі 10 000,00 грн. Залишок боргу склав 13655,76 грн.

В серпні 2014р. автомобілі відповідача було заправлено газом в кількості 2835,42 куб.м. на суму 25235,24 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0001099 від 31.08.2014р., з яких покупець сплатив 18552,66 грн. Залишок боргу склав 6682,58 грн.

В вересні 2014р. автомобілі відповідача було заправлено газом в кількості 2386,37 куб.м. на суму 21639,80 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0001149 від 30.09.2014р., яка відповідачем оплачена не була.

Таким чином заборгованість відповідача за період з червня по вересень 2014р. склала 46901,72 грн.

22 вересня 2014р. сторонами у справі було підписано акт звірки взаємних розрахунків, з якого вбачається, що відповідачем наявність заборгованості в сумі 46901,72 грн. визнана.

Таким чином, станом на день розгляду справи у суді, загальний борг відповідача за отриманий за договором товар цілком обґрунтовано становить 46901,72 грн.

Відповідно до норм ст. ст. 629, 525, 526 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду відповідні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобов'язаннями.

В спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи діючого законодавства, в зв'язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

За таких обставин, позовні вимоги заявлені позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню.

Клопотання позивача щодо відшкодування витрат адвоката суд відхиляє, виходячи з наступного.

Пунком 6.3 Постанови Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» заначено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Позивачем не додано вищенаведених документів, а отже, підстави для покладення на відповідача витрат на послуги адвоката відсутні.

Разом з тим, витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на відповідача, як це передбачено ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Зелений Гай" /56541, Миколаївська область, Вознесенський район, с.Бузьке, вул.Зеленогаївська, 12, / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дінар" /56500, Миколаївська область, м.Вознесенськ, вул.Жовтневої Революції, 258А, / борг в сумі 46901,72 грн., 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.I. Васильєва

Повний текст рішення складено та підписано 31.01.2015р.