Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

"30" січня 2015 р. Справа № 927/1910/14

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Головківське-3", с.Головківка, Чигиринський район, Черкаська область, 20936

Відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мощенське", вул. Цимбаліста, 67, с. Мощенка, Городнянський район, Чернігівська область, 15125

про стягнення 217443,51 грн.

Представники сторін:

від позивача: Зімін М.В., довіреність від 05.12.2014

від відповідача: не з'явився

Суддя Федоренко Ю.В.

Суть спору:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Головківське-3" подано позов до сільськогосподарського товариство з обмеженою відповідальністю "Мощенське" про стягнення заборгованості за договором поставки від 17.10.2013 №1710.01 в сумі 190386,00грн. та пені за прострочення оплати товару за цим договором в сумі 27057,51 грн.

До початку розгляду справи по суті від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог без номера від 15.01.2015, в якій позивач просить суд розглянути раніше подану позовну заяву з урахуванням додаткових вимог, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором поставки від 17.10.2013 №1710.01 з урахуванням індексу інфляції в сумі 49694,29 грн. та трьох процентів річних в сумі 10062,66грн.

Заяву подано у відповідності до ст.22 ГПК України, нею не порушуються права та охоронювані законом інтереси сторін, а тому вона прийнята судом до розгляду. Спір вирішується з урахуванням вказаної заяви.

Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи у суді, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №01 від 16.01.2015, яке отримано представником відповідача 17.01.2015 та міститься в матеріалах справи №927/1910/14 (а.с.102).

До початку судового засіданні 30.01.2015 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з перебуванням представника відповідача за межами м.Чернігова та можливістю вирішення позовних вимог шляхом проведення переговорів з позивачем та укладання мирової угоди .

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, та щодо проведення переговорів з відповідачем стосовно намірів укладання мирової угоди не підтвердив.

Про вирішенні вказаного клопотання судом враховується, що ухвалою суду від 15.01.2015 р. справа вже відкладалась в зв'язку з неявкою представника відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи у суді (а.с.50), у судове засідання 15.01.2015 р. Доказів про перебування представника відповідача за межами м.Чернігова суду не надано. Крім того, відповідач не позбавлений був права направити у судове засідання іншого представника. В зв'язку з викладений клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом відхилено.

Питання про укладення мирової угоди сторони не позбавлені права вирішити і на стадії виконання судового рішення.

Відзиву на позов від відповідача не надходило.

Відсутність представника відповідача у судовому засіданні та ненадання ним витребуваних судом доказів не перешкоджає розгляду справи по суті. Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивачасторін суд встановив таке.

17.10.2013 між сторонами було укладено договір поставки №1710.01 (далі - договір) за умовами якого постачальник зобов'язується продати (поставити), а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2013 року на умовах, зазначених у цьому договорі.

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору поставці підлягає соя у кількості 247,47 тон.

Відповідно до п. 2.6 вказаного договору при поставці товару продавець зобов'язується надати покупцю: оригінал даного договору, підписаного уповноваженим представником постачальника і завіреного печаткою; рахунок-фактуру; податкову накладну; товарну накладну, виписану в день поставки товару (датою оформлення складського документу на ім'я покупця); картку зерна; складського документа оформленого на ім'я покупця; пакет документів для укладання договору завірених печаткою та підписом керівника підприємства.

У п.3.1 договору сторони встановили, що оплата товару здійснюється покупцем у грошовій формі впродовж 3-х банківських днів після надання постачальником покупцю документів. Зазначених у п.2.6 цього договору. У разі ненадання цих документів. Або неповного надання, покупець має право затримати оплату товару.

17.10.2013 позивачем були виконані взяті на себе зобов'язання за вказаним договором, що підтверджується видатковою накладною №1710-01 від 17.10.2013, відповідно до якої представником відповідача Пазушко О.В. отримано товар в кількості 247,470 тон на суму 940386,00грн. за довіреністю №6 від 17.10.2013. Копії вказаної видаткової накладної та довіреності містяться в матеріалах справи №927/1910/14 (а.с.29-30).

Відповідач з позивачем розрахувався частково в сумі 750000,00грн., що підтверджується копіями банківських виписок, які містяться в матеріалах справи №927/1910/14 (а.с.32-40), в наслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 190386,00грн.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Заперечень та доказів на їх підтвердження щодо неналежного виконання позивачем умов договору відповідач не надав.

Відповідачем надано позивачу гарантійний лист №210 від 11.07.2014, в якому СТОВ „Мощенське" в особі керуючого директора Кожушко І.І. зобов'язується погасити заборгованість перед ТОВ „Головківське-3" в сумі 240386,00грн. до 05.08.2014.

Після чого, відповідачем погашено 40000,00грн. в період з 11.07.2014 по 29.10.2014.

Позивачем була направлена на адресу відповідача претензія №46 від 29.10.2014, в якій позивач просить сплатити відповідача залишок заборгованості у сумі 200386,00грн. у термін до 20.11.2014.

Після чого, 31.10.2014 відповідачем було погашено 10000,00грн.

Відповідачем доказів про оплату боргу в сумі 190386,00грн. не надано.

Таким чином, на день подачі позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становила 190386,00грн.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 та 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення 190386,00грн. боргу є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Як погоджено сторонами у п.4.2 договору за прострочення оплати товару покупець сплачує продавцеві пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості.

Позивачем розраховано пеню в сумі 27057,51грн., в тому числі: за період прострочення з 23.10.2013 по 07.11.2013 на суму 2678,21грн., з 09.11.2013 по 19.11.2013 на суму 1253,87грн., з 20.11.2013 по 21.11.2013 на суму 96,18грн., з 22.11.2013 по 04.12.2013 на суму 1019,05грн., з 06.12.2013 по 14.04.2014 на суму 6719,53грн., з 26.04.2014 по 05.05.2014 на суму 651,00грн., з 07.05.2014 по 16.07.2014 на суму 4437,52грн., з 17.07.2014 по 04.08.2014 на суму 1566,59грн., з 06.08.2014 по 10.08.2014 на суму 386,53грн., з 12.08.2014 по 15.10.2015 на суму 1802,03грн., з 17.10.2014 по 06.11.2014 на суму 1443,38грн., з 08.11.2014 по 12.11.2014 на суму 326,51грн., з 13.11.2014 по 05.12.2014 на суму 1677,11грн.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у розумінні ст.230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У відповідності до п. 4.2 договору за прострочення оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості.

Отже, сторонами у договорі не погоджено терміну закінчення нарахування пені, тому до правовідносин між сторонами застосовуються положення ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, щодо припинення нарахування штрафних санкцій через 6 місяців від дня, коли грошове зобов'язання мало бути виконано.

Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 27057,51грн. пені без врахування вимог п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 11766,84грн. за період 23.10.2013 по 14.04.2014.

За період з 15.04.2014 по 23.04.2014 позивачем вимог про стягнення пені не заявлено, а тому у суду відсутні підстави для її стягнення.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 49694,29 грн. інфляційних витрат, в тому числі за період з 23.10.2013 по 07.11.2013 на суму 3761,54грн., з 09.11.2013 по 04.12.2013 на суму 880,77грн., з 06.12.2013 по 14.04.2014 на суму 10221,58грн., з 07.05.2014 по 16.07.2014 на суму 12596,22грн., з 12.08.2014 по 15.10.2015 на суму 8012,35грн., з 17.10.2014 по 15.01.2015 на суму 14221,83грн.

За судовою практикою розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97р. (п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14).

З урахування вказаних рекомендацій, за розрахунком суду, розмір витрат від інфляції за період прострочення з листопада 2013 по грудень 2014 року включно складає 54707,21 грн.

Оскільки, позивачем заявлено вимоги про стягнення інфляційних витрат на меншу суму від фактичних, судом задовольняються заявлені вимоги позивача на суму 49694,29 грн.

Позивачем нараховано 10062,66 грн. 3% річних, в тому числі за період з 23.10.2013 по 07.11.2013 на суму 1233,78грн., з 09.11.2013 по 19.11.2013 на суму 577,62грн., з 20.11.2013 по 21.11.2013 на суму 44,31 грн., з 22.11.2013 по 04.12.2013 на суму 469,45 грн., з 06.12.2013 по 14.04.2014 на суму 3095,51грн., з 26.04.2014 по 05.05.2014 на суму 205,31грн., з 07.05.2014 по 16.07.2014 на суму 1399,52грн., з 17.07.2014 по 04.08.2014 на суму 374,52грн., з 06.08.2014 по 10.08.2014 на суму 92,40грн., з 12.08.2014 по 15.10.2015 на суму 1148,00грн., з 17.10.2014 по 06.11.2014 на суму 345,06грн., з 08.11.2014 по 12.11.2014 на суму 78,05грн., з 13.11.2014 по 05.12.2014 на суму 359,06грн., з 06.12.2014 по 15.01.2015 на суму 640,07 грн.

Дослідивши подані розрахунки 3% річних, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення 10062,66 грн. 3% річних підлягають задоволенню.

На підставі викладеного позов задовольняється частково з покладенням судових витрат на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково і стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Мощенське", 15125, Чернігівська область, Городнянський район, с. Мощенка, вул. Цимбаліста, 67, код 03798607, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Головківське-3", 20936, Черкаська область, Чигиринський район, с. Головківка, код 33574204, 190 386 грн. боргу, 11 766,84 грн. пені, 49 694,29 грн. витрат від інфляції, 10 062,66 процентів річних та 5 238,20 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У позові про стягнення 15 290,67 грн. пені - відмовити.

Повний текс рішення складено 31.01.2015

Суддя Ю.В.Федоренко

.