КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2015 р. Справа№ 27/217

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Рябухи В.І.

Ропій Л.М.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від позивача: Старіков О. Є. - представник за довіреністю № 488 від 17.09.2014

Колесник О. Я. - представник за довіреністю № 492 від 19.09.2014

від відповідача: Каменська Н. Н. - представник за довіреністю від 22.12.2014

від третьої особи: Іваницька Т. Б. - представник за довіреністю № 31-15030-08/5 від 08.04.2014

від Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.12.2014 про відмову у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (скарга від 06.08.2013) в частині, переданій на розгляд постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2014

у справі № 27/217 (суддя Зеленіна Н. І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр торгівлі»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

Міністерство фінансів України

про стягнення 1 249 618,41 дол. США та 8 407,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

06.08.2013 позивач звернувся до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі скарга від 06.08.2013) (а.с. 3-9 т. 2), в якій просив:

- визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо оцінки майна відповідача, її рецензування, передачі на реалізацію та реалізацію майна відповідача в межах виконавчого провадження ВП № 33599767 по примусовому виконанню наказу про примусове виконання рішення, виданого 27.03.2012 Господарським судом м. Києва по справі № 27/217 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 124 від 27.09.2007;

- визнати недійсним Звіт про визначення ринкової вартості конструктивних елементів приймальних споруд від 23.04.2013, здійсненого оцінювачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Оціночна компанія «Вега» в особі директора Макогона Валентина Валерійовича;

- визнати недійсною рецензію на «Звіт про визначення ринкової вартості конструктивних елементів приймальних споруд» від 18.06.2013, складену Публічним акціонерним товариством «Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» в особі начальника служби оцінки Снєгурової Юлії Борисівни;

- визнати недійсним протокол № 13/25/1 проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, затверджений генеральним директором ПП «Нива-В.Ш.» Ковіня В. В. 08.07.2013, що є наслідками незаконних дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України провести повторну оцінку майна, визначеного Актом опису й арешту майна від 28.02.2013 серія АА №045674 в межах виконавчого провадження ВП № 33599767 по примусовому виконанню наказу про примусове виконання рішення, виданого 27.03.2012 Господарським судом м. Києва по справі № 27/217 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 124 від 27.09.2007 та передати арештоване майно на реалізацію згідно вимог чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2013 (а.с. 193-199 т. 3), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2014 у цій справі (а.с. 124-135 т. 8), винесеної за результатами розгляду скарги 06.08.2013:

- провадження з розгляду скарги позивача на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в частині визнання недійсними звіту про визначення ринкової вартості конструктивних елементів підіймальних споруд від 23.04.2013, рецензії на такий звіт та протоколу про проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, яке належить ТОВ «Міжнародний центр торгівлі», №13/25/1 від 08.07.2013 припинено

- в іншій частині в задоволенні скарги позивача на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2014 (а.с. 77-90 т. 9):

- постанову Київського апеляційного господарського суду України від 25.06.2014 та ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2013 у цій справі скасовано в частині відмови у задоволенні скарги від 06.08.2013 у частині визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо оцінки майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр торгівлі», її рецензування, та передачі на реалізацію, у цій частині скаргу передано до Господарського суду міста Києва на розгляд по суті;

- постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2014 та ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2013 у справі № 27/217 скасовано у частині відмови у задоволенні скарги від 06.08.2013 у частині визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо реалізації майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр торгівлі», у цій частині скаргу залишено без розгляду;

- постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2014 та ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2013 у справі № 27/217 скасовано у частині припинення провадження з розгляду скарги від 06.08.2013 у частині визнання недійсними звіту від 23.04.2013 про визначення ринкової вартості конструктивних елементів підіймальних споруд та рецензії від 18.06.2013 на «Звіт про визначення ринкової вартості конструктивних елементів підіймальних споруд», у цій частині скаргу передано до господарського суду міста Києва на розгляд по суті;

- постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2014 та ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2013 у справі № 27/217 скасовано у частині припинення провадження з розгляду скарги від 06.08.2013 у частині визнання недійсним протоколу № 13/25/1 проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна від 08.07.2013, у цій частині скаргу залишено без розгляду;

- в іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2014 та ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2013 у справі № 27/217 залишено без змін.

За результатами розгляду переданих постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2014 вимог за скаргою від 06.08.2013, Господарським судом міста Києва 10.12.2014 винесено ухвалу (а.с. 235-242 т. 9), якою у задоволенні переданих на розгляд вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вказаних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи належним чином підтверджено, що оспорюваний звіт про визначення ринкової вартоcті конструктивних елементів підіймальних споруд складений з численними порушеннями вимог чинного законодавства (перелік майна в акті опису й арешту майна від 28.02.2013 серії АВ №385728 не співпадає з переліком майна, вказаним в оспорюваному звіті, оспорюваний звіт було виконано оцінювачем Півень Н. Б., який взагалі не залучався до участі у виконавчому провадженні), проте, відповідно до приписів 58 Закону України «Про виконавче провадження», звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, а після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно, а відтак, враховуючи, що оспорюваний звіт про оцінку майна складений 23.04.2013, такий звіт та, відповідно, рецензія на вказаний звіт, станом на час розгляду скарги втратили чинність та не можуть використовуватись у подальшому державним виконавцем при здійсненні виконавчих дій зі стягнення заборгованості з боржника, з огляду на що суд першої інстанції відмовив у задоволенні вказаних вимог.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.12.2014 по справі № 27/217 по скарзі від 06.08.2013 скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» в частині, що направлялась на новий розгляд задовольнити.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що при винесенні оспорюваної ухвали суд першої інстанції фактично ухилився від розгляду справи по суті, про що зазначав Вищій господарський суд України, направляючи в цій частині справу на новий розгляд, що є неприпустимим.

Ухвалою від 15.01.2015 колегією суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Ропій Л. М., Рябуха В. І. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

20.01.2015 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він, з посиланням на те, що Господарським судом міста Києва 01.08.2014 відкрито провадження у справі про банкрутство відповідача (справа № 910/15007/14), а відтак, відповідно до приписів п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню, а у випадку визнання боржника банкрутом - закінченню на підставі п. 7 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на що підстави для визнання незаконними дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо оцінки майна боржника в межах виконавчого провадження ВП № 33599767 будуть відсутні, просить зупинити провадження у справі № 27/217 з розгляду скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на дії (бездіяльність) Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України через здійснення процедури банкротства боржника ТОВ «Міжнародний центр торгівлі».

В судовому засіданні представник відповідача вказане клопотання підтримав, представники позивача та третьої особи проти його задоволення заперечили.

Після заслуховування сторін по суті спору колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі з підстав, які викладені нижче.

Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в судове засідання представників не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою та що згідно з ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України за наявними матеріалами апеляційного провадження.

В судовому засіданні представники позивача та третьої особи апеляційну скаргу підтримали повністю, представник відповідача проти її задоволення заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорювану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, з урахуванням правил ст. ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2011, повний текст якого підписаний 12.12.2011, у справі № 27/217 (а.с. 176-183 т. 1) позов задоволено в повному обсязі, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 855 607 доларів США строкової заборгованості по кредиту, 117 439 доларів США простроченої заборгованості по кредиту, 295 172,12 доларів США строкової заборгованості по процентам, 5 928,37 доларів США строкової заборгованості по процентам, 17 894 доларів США простроченої заборгованості по процентам, 6 419,23 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та 1 988,51 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, виконання судового рішення розстрочено до червня 2015 року включно з оплатою частинами суми заборгованості згідно графіку.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2012 (а.с. 223-231 т. 1) рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2011 у справі № 27/217 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6 419,23 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та 1 988,51 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів змінено - до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 44 094,42 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та 7 333,68 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2011 по даній справі залишено без змін.

27.03.2012 на виконання вказаних судових рішень Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази (а.с. 235- 237 т. 1), а саме, наказ про стягнення сум, присуджених до стягнення Господарським судом міста Києва (далі Наказ 1), та наказ про стягнення, присуджених постановою Київського апеляційного господарського суду судових витрат за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.05.2012 постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2012 та рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2011 у справі № 27/217 в частині надання розстрочки виконання рішення строком з грудня 2011 року по червень 2015 року скасовано, прийнято в цій частині нове рішення, яким в задоволенні заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду відмовлено, в іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2012 у справі № 27/217 залишено без змін.

З матеріалів справи слідує, що Наказ 1 позивачем пред'явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби (далі Відділ ДВС), який постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 33599767 від 10.07.2012 (а.с. 61-66 т. 3) відкрив виконавче провадження з виконання Наказу 1.

28.02.2013 державним виконавцем Відділ ДВС було описано майно відповідача та накладено на нього арешт, про що складено акт опису й арешту майна серії серія АА №045674 від 28.02.2013 (а.с. 214-219 т. 2).

Постановою державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 33599767 від 11.03.2013 (а.с. 220-221 т. 2) експертом, суб'єктом оціночної діяльності-суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання Наказу 1 призначено ТОВ «Оціночна компанія «Вега» в особі Макогона Валентина Валентиновича.

За результатами проведеної оцінки майна боржника 23.04.2013 ТОВ «Оціночна компанія «Вега» складено звіт про визначення ринкової вартості конструктивних елементів підіймальних споруд (а.с. 46-115 т. 2) (далі Звіт), відповідно до якого ринкова вартість конструктивних елементів підіймальних споруд складає 4 902 000 грн. без ПДВ.

У зв'язку із незгодою з вартістю, вказаною у зазначеному звіті, відповідачем до Відділу ДВС подано клопотання (вих. № 495 від 11.06.2013) (а.с. 137 т. 2), в якому відповідач, з посиланням на приписи ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», просив призначити рецензування звіту від 23.04.2013, а проведення вказаного рецензування доручити сертифікованим оцінщикам ПТА ДАК «Національна мережа аукціонних центрів» начальнику відділу оцінки Снегуровій Ю. Б. або Абрамову О. В. або Алексеєнку Д. М.

Постановою державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 33599767 від 13.06.2013 (а.с. 138-140 т. 2), з огляду на клопотання відповідача, експертом, суб'єктом оціночної діяльності-суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання Наказу 1 призначено ПАТ «ДАК «Національна мережа аукціонних центрів» в особі начальника служби оцінки Снєгурової Юлії Борисівни та зобов'язано вказану особу провести рецензування Звіту від 23.04.2013.

Рецензією, складеною 17.06.2013 рецензентом - ПАТ «ДАК «Національна мережа аукціонних центрів» в особі Снєгурової Юлії Борисівни (а.с. 141-142 т. 2) (далі Рецензія), встановлено, що звіт від 23.04.2013 у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки

08.07.2013 на підставі Звіту від 23.04.2013 Приватним підприємством «Нива - В.Ш.» проведено аукціон з реалізації арештованого рухомого майна, яке належить відповідачу, оформлений протоколом проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, яке належить ТОВ «Міжнародний центр торгівлі», № 13/25/1 від 08.07.2013 (а.с. 144-145 т. 2).

Переможцем аукціону визнано ТОВ «Підйомні машини».

За твердженням позивача, з Рецензією він ознайомився 23.07.2013 після ознайомлення його представника з матеріалами виконавчого провадження.

06.08.2013 позивач звернувся до Господарського суду міста Києва зі скаргою від 02.08.2013 № 118/6089/2013 (а.с. 3-9 т. 2), в якій просив:

- визнати незаконними дії Відділу ДВС щодо оцінки майна відповідача, її рецензування, передачі на реалізацію та реалізацію майна відповідача в межах виконавчого провадження ВП № 33599767 по примусовому виконанню Наказу 1;

- визнати недійсними Звіт, Рецензію, та Протокол

- зобов'язати Відділ ДВС провести повторну оцінку майна, визначеного Актом опису й арешту майна від 28.02.2013 серія АА №045674 в межах виконавчого провадження ВП № 33599767 по примусовому виконанню Наказу 1 та передати арештоване майно на реалізацію згідно вимог чинного законодавства.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що за Звітом та Рецензією проведено оцінку іншого майна, ніж те, що описано та передавалось на вказану оцінку згідно з Актом опису та арешту майна. Так, позивач зазначив про те, що:

- в розділі «Характеристика об'єкту оцінки» Звіту описуються крани та платформи марок IGO 36, MC 310, К12, MDT 178, MC 235 В, МС 175 В, GТР 1500, МСМ, ТРМ, які відсутні в Акті опису та арешту майна;

- перелік конструкцій та механізмів у Звіті не співпадає з переліком конструкцій та механізмів, зазначених в Акті опису та арешту - у звіті зазначено 1140 шт. різних механізмів та конструкцій, тоді як у Акті опису та арешту майна 2 664 шт.;

- в Звіті є механізми, яких немає в Акті опису та арешту майна - в Акті опису та арешту майна зазначено металоконструкцій К437А - 18 шт., а в Звіті - 21 шт.;

- в Акті опису та арешту майна відсутні металоконструкції вильоту 10 м. та 5 м., а в Звіті вказані металоконструкції вильоту 10 м. - 19 шт. та 5 м. - 23 шт.

З огляду на викладені вище обставини, позивач вважає, що експертом ТОВ «Оціночна компанія «Вега» проведено оцінку не всього майна, яке було згідно постанови державного виконавця передано йому на оцінку, а лише частини даного майна, а також, що він оцінив майно, яке не було описане державним виконавцем.

Також позивач зазначив про те, що в Звіті є опис технічного стану кожного механізму, що оцінюється. Згідно зі Звітом технічний стан всіх описаних механізмів є незадовільним, по більшості механізмів зазначено: «знаходяться в демонтованому стані і не можуть бути використані за призначенням без виконання відновлювальних робіт, проведення яких є економічно недоцільним», в той час як в Акті опису та арешту майна про такий стан механізмів не зазначено. Також у Звіті не вказані жодні відмінні ознаки даних механізмів, їх інвентарні чи заводські номери, а відтак, неможливо визначити, до яких саме кранів та платформ відносяться такі механізми, і які з описаних та арештованих механізмів знаходяться в такому стані.

Також в додаткових письмових поясненнях (а.с. 126- 130 т. 3) позивач зазначив про те, що:

- оцінювачи згідно Звіту та Рецензії мають акредитацію лише суб'єктів оціночної діяльності та не володіють необхідними спеціальними знаннями та достатнім рівнем знань у питанні визначення технічної ідентифікації та приналежності конструктивних елементів до відповідних приймальних споруд;

- з наданих позивачем доказів слідує, що виконавчі дії з опису та арешту майна, а в подальшому і з визначення ринкової вартості виявленого майна проводились державним виконавцем виходячи з наданих відповідачем документів, а саме, Переліку обладнання, що знаходилось на балансі відповідача, та вартості основних засобів, зазначеної у фінансовому звіті відповідача, проте, за наявною у позивача інформацією, вказані документи є підробленими, а дані та показники, що у них зазначені, є такими, що не відповідають дійсності.

Вказана скарга на дії Відділу ДВС вже розглядалась судами по суті.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2013 (а.с. 193-199 т. 4), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2014 у цій справі (а.с. 124-135 т. 8):

- провадження з розгляду скарги позивача на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в частині визнання недійсними звіту про визначення ринкової вартості конструктивних елементів підіймальних споруд від 23.04.2013, рецензії на такий звіт та протоколу про проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, яке належить ТОВ «Міжнародний центр торгівлі», №13/25/1 від 08.07.2013 припинено

- в іншій частині в задоволенні скарги позивача на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2014 (а.с. 77-90 т. 9):

- постанову Київського апеляційного господарського суду України від 25.06.2014 та ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2013 у цій справі скасовано в частині відмови у задоволенні скарги від 06.08.2013 у частині визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо оцінки майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр торгівлі», її рецензування, та передачі на реалізацію, у цій частині скаргу передано до Господарського суду міста Києва на розгляд по суті;

- постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2014 та ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2013 у справі № 27/217 скасовано у частині відмови у задоволенні скарги від 06.08.2013 у частині визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо реалізації майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр торгівлі», у цій частині скаргу залишено без розгляду;

- постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2014 та ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2013 у справі № 27/217 скасовано у частині припинення провадження з розгляду скарги від 06.08.2013 у частині визнання недійсним протоколу № 13/25/1 проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна від 08.07.2013, у цій частині скаргу залишено без розгляду;

- постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2014 та ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2013 у справі № 27/217 скасовано у частині припинення провадження з розгляду скарги від 06.08.2013 у частині визнання недійсними звіту від 23.04.2013 про визначення ринкової вартості конструктивних елементів підіймальних споруд та рецензії від 18.06.2013 на «Звіт про визначення ринкової вартості конструктивних елементів підіймальних споруд», у цій частині скаргу передано до господарського суду міста Києва на розгляд по суті;

- в іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2014 та ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2013 у справі № 27/217 залишено без змін.

Отже, на розгляд по суті судом касаційної інстанції передано частину вимог позивача за скаргою від 06.08.2013, а саме: вимоги про визнання незаконними дій Відділу ДВС щодо оцінки майна відповідача, її рецензування, та передачі на реалізацію та про визнання недійсними Звіту та Рецензії.

Частина 1 ст. 111-22 ГПК України встановлює, що вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Отже, встановлені постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2014 під час розгляду скарги від 06.08.2013 обставини фактично не потребують встановлення та доведення під час розгляду переданих вказаною постановою на розгляд вимог, а вказівки, які містяться у цій постанові є обов'язковими під час нового розгляду скарги від 06.08.2013.

Так, постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2014 (а.с. 77-90 т. 9) по даній справі встановлено, що:

- господарськими судами не було встановлено, яке майно підлягало оцінці згідно з постановою державного виконавця від 11.03.2013 ВП № 33599767 про визначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні;

- суди попередніх інстанцій не з'ясували, чи є тотожними перелік майна в Акті опису й арешту майна та у Звіті;

- як наслідок, судами попередніх інстанцій не було досліджено належним чином питання, яке саме майно і в якій кількості було передано державним виконавцем на реалізацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Статтею 58 вказаного Закону встановлено порядок визначення вартості, а також оцінки майна боржника.

Так, згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частина 2 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зі змісту Звіту слідує, що він складений з численними порушеннями вимог чинного законодавства.

Так, з матеріалів справи слідує, що оцінювачем було проведено оцінку не того майна, яке було описано за Актом опису та арешту майна:

- перелік майна в Акті опису й арешту майна не співпадає з переліком майна, вказаним у Звіті, оскільки у Звіті зазначено 1040 шт. різних механізмів та конструкцій, а в Акті опису й арешту майна - 2 664 шт.;

- в Акті опису й арешту майна вказано металоконструкцій К437А у кількості 18 шт., а у Звіті - 21 шт.;

- в Акті опису та арешту майна відсутні металоконструкції вильоту 10 м. та 5 м., а в Звіті вказані металоконструкції вильоту 10 м. - 19 шт. та 5 м. - 23 шт.

Крім того, постановою державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 33599767 від 11.03.2013 (а.с. 220-221 т. 2) експертом, суб'єктом оціночної діяльності-суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання Наказу 1 призначено ТОВ «Оціночна компанія «Вега» в особі Макогона Валентина Валентиновича, в той час як оцінювачем, який безпосередньо проводив оцінку спірного майна та складав Звіт є Ковтюх Н. П. (а.с. 96 т. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що Звіт складений з численними порушеннями вимог чинного законодавства.

Згідно з ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Рецензією, складеною 17.06.2013 рецензентом - ПАТ «ДАК «Національна мережа аукціонних центрів» в особі Снєгурової Юлії Борисівни (а.с. 141-142 т. 2) (далі Рецензія), встановлено, що звіт від 23.04.2013 у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки, проте встановлення судом порушення приписів чинного законодавства України під час складення спірного звіту спростовує висновки рецензії про відповідність такого звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2014 у цій справі встановлено, що відповідно до приписів чинного законодавства, сторона виконавчого провадження має право оскаржувати оцінку майна (висновок оцінювача), оформлену звітом про оцінку майна, а також рецензію на такий звіт до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому ст. 121-2 ГПК України.

Вказана правова позиція викладена також у п. 9.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», яким встановлено, що визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України «Про виконавче провадження») є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК.

Згідно зі ст. 121-2 ГПК України:

- скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена (ч. 1);

- скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 2);

- за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно з ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок визначення вартості, а також оцінки майна боржника.

Так, частинами 3 та 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження як направлення Відділом ДВС позивачу відповідного повідомлення про результати рецензування Звіту, так і власне самого тексту такого повідомлення, а відтак, за відсутності інших доказів, колегія суддів вважає доведеними посилання позивача на те, що з Рецензією він ознайомився лише 23.07.2013 при ознайомленні представника з матеріалами виконавчого провадження.

З огляду на вказані обставини та враховуючи, що з цією скаргою позивач до суду звернувся 02.08.2013, про що свідчить відмітка відділення зв'язку на конверті, в якому вказана скарга надійшла до суду, встановлений ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» десятиденний строк для оскарження Висновку та Рецензії не сплив.

Враховуючи викладені вище обставини колегія, суддів вважає законними, обгрнутованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про:

- визнання незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо оцінки майна відповідача, її рецензування, передачі на реалізацію майна відповідача в межах виконавчого провадження ВП № 33599767 по примусовому виконанню наказу про примусове виконання рішення, виданого 27.03.2012 Господарським судом м. Києва по справі № 27/217, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 124 від 27.09.2007;

- визнання недійсним Звіту про визначення ринкової вартості конструктивних елементів приймальних споруд від 23.04.2013, здійсненого оцінювачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Оціночна компанія «Вега» в особі директора Макогона Валентина Валерійовича;

- визнання недійсною рецензії на «Звіт про визначення ринкової вартості конструктивних елементів приймальних споруд» від 18.06.2013, складеної Публічним акціонерним товариством «Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» в особі начальника служби оцінки Снєгурової Юлії Борисівни.

Відмовляючи у задоволенні заявленого відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі, колегія суддів виходить з такого.

Частина 1 ст. 79 ГПК України встановлює, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Предметом розгляду у цій скарзі в частині, переданій на розгляд постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2014, є вимоги про визнання незаконними дій Відділу ДВС щодо оцінки майна відповідача, її рецензування, та передачі на реалізацію та визнання недійсними Звіту та Рецензії з питань невідповідності їх приписам чинного законодавства, що жодним чином не може бути пов'язане з порушенням щодо відповідача справи про банкрутство.

За таких обставин, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Водночас колегія суддів зауважує відповідачеві на тому, що він не позбавленій права, у випадку наявності підстав для зупинення виконавчого провадження з виконання Наказу 1 звертися до Відділу ДВС з відповідним клопотанням.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореної ухвали судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 10.12.2014 у справі № 27/217, прийнята за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 06.08.2013 в частині, переданій на розгляд постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2014, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення за результатами розгляду вказаної скарги, яким вимоги позивача про визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо оцінки майна відповідача, її рецензування, передачі на реалізацію в межах виконавчого провадження ВП № 33599767 по примусовому виконанню наказу про примусове виконання рішення, виданого 27.03.2012 Господарським судом м. Києва у справі № 27/217, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 124 від 27.09.2007; визнання недійсним Звіту про визначення ринкової вартості конструктивних елементів приймальних споруд від 23.04.2013, здійсненого оцінювачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Оціночна компанія «Вега» в особі директора Макогона Валентина Валерійовича; визнання недійсною рецензії на «Звіт про визначення ринкової вартості конструктивних елементів приймальних споруд» від 18.06.2013, складеної Публічним акціонерним товариством «Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» в особі начальника служби оцінки Снєгурової Юлії Борисівни, підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» підлягає задоволенню, судові витрати за її подачу, відповідно до приписів ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.12.2014 у справі № 27/217, прийняту за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» від 06.08.2013 на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.12.2014 у справі № 27/217, прийняту за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» від 06.08.2013 на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, скасувати.

3. Скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» від 06.08.2013 на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в частині, переданій на розгляд постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2014, задовольнити повністю.

4. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо оцінки майна відповідача, її рецензування, передачі на реалізацію в межах виконавчого провадження ВП № 33599767 по примусовому виконанню наказу про примусове виконання рішення, виданого 27.03.2012 Господарським судом м. Києва по справі № 27/217 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 124 від 27.09.2007.

5. Визнати недійсним Звіт про визначення ринкової вартості конструктивних елементів приймальних споруд від 23.04.2013, здійснений оцінювачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Оціночна компанія «Вега» в особі директора Макогона Валентина Валерійовича.

6. Визнати недійсною рецензію на «Звіт про визначення ринкової вартості конструктивних елементів приймальних споруд» від 18.06.2013, складену Публічним акціонерним товариством «Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» в особі начальника служби оцінки Снєгурової Юлії Борисівни.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр торгівлі» (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 18, ідентифікаційний код 34045133) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ідентифікаційний код 23697280) витрати по сплаті судового забору за подачу апеляційної скарги в сумі 609 (шістсот дев'ять) грн.

8. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

9. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 27/217.

Повний текст постанови складено: 02.02.2015

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді В.І. Рябуха

Л.М. Ропій