ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" січня 2015 р. Справа № 926/18/15

За позовом прокурора Садгірського району м.Чернівці в інтересах держави в особі Департаменту економіки Чернівецької міської ради

до приватного підприємства "Інтер Інвестмент", м.Чернівці

про стягнення заборгованості у сумі 24192,62 грн.

Суддя Дутка В.В.

Представники сторін:

від позивача - Білик В.В., довіреність від 01.12.2014р., Іванович Л.Є., довіреність від 01.12.2014р.

від відповідача - Дуткевич Т.П., директор

СУТЬ СПОРУ: прокурор Садгірського району м.Чернівці в інтересах держави в особі Департаменту економіки Чернівецької міської ради звернувся з позовом до приватного підприємства "Інтер Інвестмент" про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 24192,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором оренди нерухомого майна від 13.06.2014р. №110 в частині сплати орендної плати за період з 01.07.2014р. по 30.09.2014р.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 06.01.2015р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 29.01.2015р.

28.01.2015р. через канцелярію господарського суду надійшло клопотання відповідача про прийняття рішення про стягнення заборгованості у розмірі 24192,62 грн. із застосуванням розстрочки до 31.12.2015р.

У судовому засіданні 29.01.2015р. прокурор, представники позивача просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача позовні вимоги визнав та просив розстрочити виконання судового рішення до 31.12.2015р. у зв'язку з скрутним фінансовим станом на підприємстві. Прокурор, представники позивача не заперечували проти розстрочення виконання рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, суд встановив таке.

13 червня 2014 року Департамент економіки Чернівецької міської ради (надалі Орендодавець) та ПП «ІНТЕР ІНВЕСТМЕНТ» (надалі Орендар) уклали договір оренди нерухомого майна № 110 (надалі договір).

На підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27.05.2014 р. № 225/8 та заяви від 10.04.2014 р. вх. № 02/01-11-1119/0 Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування нежиле приміщення загальною площею 193,2 кв.м, що розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 112 зокрема будівля, з метою використання його під міні-пекарню.

Вказаний договір укладений строком на два роки й одинадцять місяців, діє з 13 червня 2014 р. до 12 травня 2017 року.

Відповідно до п. 2.1 договору оренди нерухомого майна № 110 за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Положення про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівці, затвердженого міською радою, та на дату укладення вказаного договору, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати (Додатком № 1 до договору) на дату його укладення з урахуванням ПДВ становить 8985 грн. 14 коп.

Згідно п.п. 2.4, 2.5, 2.6 вказаного договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця. Орендар щомісячно самостійно розраховує орендну плату з урахуванням ПДВ та сплачує її впродовж поточного місяця, незалежно від результатів господарської діяльності. При цьому в платіжному документі вказується загальна сума та сума податку на додану вартість.

Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства. В разі зміни ставки податку з 20 % на іншу Орендар самостійно проводить нарахування ПДВ на орендну плату по новій ставці з моменту набрання чинності змін законодавства (п. 2.6 договору).

Відповідно до п.4.1.3 договору № 110 визначено обов'язок Орендаря своєчасно та в повному обсязі щомісячно сплачувати орендну плату.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відносини сторін за правовою природою є договором найму (оренди) будівлі. Згідно до частини 1 ст. 759, частини 1 ст. 761, частини 1 ст. 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі, або особа, якій належать майнові права. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За змістом п.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно ст. 19 вказаного Закону, орендар за користування об'єктом оренди, вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності у строки визначені договором.

Згідно додаткового договору від 30.09.2014 року про розірвання договору оренди № 110 від 13.06.2014 року, орендар та орендодавець прийшли до згоди розірвати договір оренди та орендоване приміщення Відповідачем повернуто до департаменту економіки Чернівецької міської ради згідно акту приймання - передання від 30.09.2014 року.

У відповідності до п. 2 даного додаткового договору сторони не вважають себе пов'язаними будь-якими правами та зобов'язаннями, крім зобов'язань по орендній платі.

За таких обставин, судом встановлено, що сторони за взаємною згодою в порядку частини 1 ст. 651 ЦК України достроково розірвали договір оренди №110 з 30.09.2014р., орендар повернув орендоване приміщення з оренди за Актом приймання передачі.

Разом з цим, всупереч вимогам вказаних нормативно-правових актів та умов договору станом на 30.09.2014р. Відповідачем не сплачено орендну плату в повному обсязі з 01 липня 2014 року по 30 вересня 2014 року включно, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 23 776,4 грн.

Пунктом 2.12 договору № 110 передбачено, що починаючи з першого числа наступного місяця на суму недоїмки нараховується пеня за кожний день прострочення платежу, включаючи день оплати, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 5.4 договору за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

За вказаний період заборгованості Відповідачу обґрунтовано нарахована пеня з 01.07.14 по 30.09.14 в розмірі 416, 22 грн.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В ході розгляду справи позивачем належними та допустимими доказами доведено той факт, що заборгованість відповідача по орендній платі за користування об'єктом оренди складає 23 776,4 грн., а пеня нарахована обґрунтовано у відповідності до договору в розмірі 416,22 грн.

Відповідач у клопотанні від 28.01.2015р. просить суд розстрочити виконання судового рішення до 31.12.2005р. В обґрунтування клопотання відповідач посилається на скрутний фінансовий стан підприємства, наявність інфляційних процесів в економіці держави, загрозу банкрутства підприємства. У підтвердження фінансового стану відповідач подав суду довідку Чернівецького відділення №1 ПУАТ "Фідобанку" від 28.01.2015р. про надходження коштів фінансової допомоги та виписки з банківського рахунку підприємства з яких вбачається про внесення директором приватного підприємства "Інтер Інвестмент" Дуткевич Т.П. у період з 01.07.2014р. по 31.12.2014р. на рахунок підприємства через касу Банку фінансової допомоги в сумі 135820,00 грн., яку повернуто частково в сумі 84000 грн. Представник відповідача зазначає про відсутність у підприємства власних коштів, а підприємство продовжує діяльність завдяки поворотної фінансової допомоги.

Пунктом 6 частини 1 статті 83 ГПК України унормовано, що господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до пунктів 7.1.1, 7.1.2, 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Водночас, Господарський процесуальний кодекс України не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких, господарський суд може відстрочити чи розстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте, визначальним фактором при наданні відстрочки чи розстрочки є винятковість цих випадків, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Підставою для відстрочки чи розстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про розстрочку господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 26.02.2014 р. у справі № 926/793/13.

Дослідивши наведені Відповідачем обставини, враховуючи те, що підприємство функціонує в складних економічних умовах, обумовлених жорстким державним регулюванням тарифно-цінової політики і податковим навантаженням, що у Відповідача відсутні у наявності обігові кошти, а також те, що негайне виконання рішення у справі призведе до зупинки діяльності останнього та унеможливить виконання зобов'язань і подальше надходження коштів на рахунок та, відповідно, унеможливить виконання даного судового рішення, суд дійшов висновку про задоволення клопотання Відповідача про розстрочку виконання рішення у даній справі до 31 грудня 2015 року, шляхом сплати Відповідачем протягом лютого - листопада 2015р. до останнього робочого дня кожного місяця по 2199,32 грн. та сплатою у грудні 2015 року 2199,42 грн.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 03.04.2014 р. у справі № 901/733/13-г.

Сума, що підлягає стягненню повинна бути погашена відповідно до встановленого судом терміну.

Судові витрати, відповідно до частини четвертої статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судом покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з приватного підприємства "ІНТЕР ІНВЕСТМЕНТ" (58029, м Чернівці, вул.Героїв Майдану, 160 ) на користь Департаменту економіки Чернівецької міської ради (м.Чернівці, вул.О.Кобилянської, 3, ід.код 37978173) на р/р 0002 в ГУДКСУ в Чернівецькій області МФО 856135, заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 23 776,40 грн. та 416, 22 грн. пені.

3.Стягнути з приватного підприємства "ІНТЕР ІНВЕСТМЕНТ" (58029, м Чернівці, вул.Героїв Майдану, 160 ) у доход державного бюджету України 1827,00 грн. судового збору.

4. Виконання даного рішення в частині стягнення з приватного підприємства "ІНТЕР ІНВЕСТМЕНТ" на користь Департаменту економіки Чернівецької міської ради заборгованості по сплаті орендної плати у розмірі 23 776,4 грн. та 416, 22 грн. пені. розстрочити до 31 грудня 2015 року, шляхом сплати Відповідачем протягом лютого - листопада 2015р. до останнього робочого дня кожного місяця по 2199,32 грн. та сплатою у грудні 2015 року 2199,42 грн.

5.Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.01.2015р.

Суддя В.В.Дутка