ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.01.15р. Справа № 30/143-08(39/366-07(10/348-06)

За скаргою: публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль", м. Дніпродзержинськ (скарга на постанову державного виконавця про арешт коштів)

на дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, м. Київ

У справі:

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДІД Конс", м. Київ

до публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 45 506 041,10 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: Марцин І. В., довіреність від 22.11.2013 року, представник; Галака О. В., довіреність від 22.11.2013 року, представник

Від відповідача (скаржника): Демінов О. І., довіреність № 14/05 від 06.02.2014 року, юрисконсульт

Від Державної виконавчої служби: Белінська О. С., довіреність № 314/4.1/1387 від 29.12.2013 року, провідний спеціаліст відділу організації та контролю за виконанням рішень

С У Т Ь С П О Р У:

21.11.2014 року публічне акціонерне товариство "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою вих. № 1520 від 14.11.2014 року на дії органу Державної виконавчої служби, в якій просить суд скасувати постанову винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кедою М.В. про арешт коштів боржника від 05.11.2014 року з примусового виконання наказу №30/143-08 (39/366-07 (10/348-06)), виданого 25.02.2010 господарським судом Дніпропетровської області.

Скарга вмотивована тим, що рахунки, на які накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом використання. Згідно з ч. 5 ст. 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на кошти, що перебувають на рахунках зі спеціальним режимом використання, не може бути звернено стягнення за зобов'язаннями гарантованого постачальника, теплогенеруючих, теплопостачальних, та теплотранспортуючих організацій. Тобто на кошти, що знаходяться на зазначених в скарзі рахунках, державним виконавцем не може бути накладено арешт.

Позивач вважає скаргу необґрунтованою та вимоги безпідставними з наступних причин. Оскаржувану постанову державним виконавцем було винесено 05.11.2014 року, а скаржник звернувся до суду 21.11.2014 року. Відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк. Тобто скаржником пропущено строк оскарження постанови державного виконавця. Також відповідач зазначає, що інформацію про наявні у боржника рахунки державний виконавець отримує від органів доходів і зборів, інших органах виконавчої влади, підприємствах, установах та організаціях. Після винесення постанови про арешт коштів, державний виконавець надсилає її на адреси відповідних банківських установ, які володіють інформацією про статус того чи іншого рахунку і здійснюють списання коштів з такого рахунку, чи повідомляють державного виконавця про неможливість стягнення коштів. В той же час, державний виконавець не маючи інформації про статус рахунків боржників не має можливості здійснити відповідну перевірку, однак неможливість здійснення перевірки не звільняє державного виконавця від обов'язку виявити та накласти арешт на всі рахунки боржника.

Державна виконавча служба заперечує проти задоволення скарги публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" посилаючись на те, що постанова про арешт коштів боржника від 05.11.2014 року винесена старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Кедою М.В. під час примусового виконання виконавчого провадженні №22367948 правомірно та відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Також, Державною виконавчою службою залучено до справи копії матеріалів виконавчого провадження ВП№22367948.

22.01.2015 року скаржником надані додаткові пояснення до скарги де зазначив, що постанова про накладення арешту на кошти боржника від 05.11.2014 року була направлена державною виконавчою службою на адресу скаржника 10.11.2014 року та була отримана підприємством 18.11.2014 року згідно вх. №1131 на супровідному листі. Оскільки Закон України "Про виконавче провадження" передбачає 10 днів на оскарження постанови органу державної виконавчої служби, а ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України визначає перебіг строку на оскарження, моментом коли особам, що її оскаржують стало про неї відомо, то строк в 10 днів з 13.11.2014 року закінчується 23.11.2014 року. Таким чином, строк на звернення до суду порушено не було.

Розгляд скарги відкладався з 18.12.2014 року на 20.01.2015 року.

У судовому засіданні 20.01.2015 року представником відповідача подано клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою господарського суду від 20.01.2015 року продовжено строк вирішення справи на 15 днів та відкладено розгляд скарги на 29.01.2015 року.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та відділу примусового виконання рішень, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2009 року у справі №30/143-08(39/366-07(10/348-06), яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.02.2010 року, позов товариства з обмеженою відповідальністю "ДІД Конс" задоволено частково. Стягнуто з відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" (м. Дніпродзержинськ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДІД Конс" (Івано-Франківська область, м. Коломия) 19 000 000,00 грн. - основного боргу, відсотки в розмірі облікової ставки Національного банку України - 1 791 986,3грн., три відсотки річних у сумі 3 463 726,03грн. та суму від інфляції в розмірі 16 454 000,00грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 25 500,00грн. і 105,56 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позовних вимог - відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.06.2010 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2009 року та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.02.2010р. у справі №30/143-08(39/366-07(10/348-06) залишені без змін.

25.02.2010 року на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.12. 2009 року був виданий наказ №30/143-08(39/366-07(10/348-06).

03.11.2010 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванченком О.В. розглянута заява стягувача про примусове виконання наказу №30/143-08(39/366-07(10/348-06) від 25.02.2010р. та відкрито виконавче провадження ВП№22367948, встановлено строк для добровільного виконання - сім днів з моменту отримання постанови.

09.08.2011 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Корнієнко О.О. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження до закінчення строку дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

28.12.2012р. начальником відділу примусового виконання рішень ДВС України Черноволовим В.А. винесено постанову про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження ВП №22367948 від 09.08.2011р., зобов'язано державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Керуючись ст. 59 Закону України "Про банки та банківську діяльність" та ст.ст. 11, 52 Закону України "Про виконавче провадження" 05.11.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кедою М.В., при примусовому виконанні наказу господарського суду №30/143-08(39/366-07(10/348-06) від 25.02.2010р. винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.123, 124, т.13), на підставі рішення суду та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках:

- код фінансової установи: 305482, назва фінансової установи: АТ "Ощадбанк", номер рахунку: 1194, код валюти рахунку: 980;

- код фінансової установи: 305482, назва фінансової установи: АТ "Ощадбанк", номер рахунку: 1194, код валюти рахунку: 980;

- код фінансової установи: 305482, назва фінансової установи: АТ "Ощадбанк", номер рахунку: 1194, код валюти рахунку: 980;

- код фінансової установи: 305482, назва фінансової установи: АТ "Ощадбанк", номер рахунку: 1194, код валюти рахунку: 980,

та всіх інших рахунках, відкритих боржником в даних установах банків, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, окрім рахунків захищених відповідно до Бюджетного кодексу України, Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік", Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витрати, зумовленими похованнями" та інших соціальних рахунків, що належить боржнику.

Відповідач (боржник, скаржник) вважає постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо накладення арешту на грошові кошти такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (ст. 5 Закону).

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 11 названого Закону); зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ч.1 ст. 6 Закону).

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах (ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частиною 4 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. Частиною 3 статті 65 названого Закону встановлено, що державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в податкових органах, інших органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленням стягувача.

Закон України "Про виконавче провадження" містить заборону звернення стягнення на грошові кошти боржника.

Так, відповідно до ч.5 ст. 65 названого Закону, не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом:

- кошти, що перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки";

- суми авансових платежів та попередньої оплати за контрактами підприємств суднобудівної промисловості (клас 30.11 група 30.1 розділ 30, клас 33.15 група 33.1 розділ 33 КВЕД ДК 009:2010), отримані від замовників морських, річкових суден, інших плавучих засобів та суднової техніки, суднових двигунів, суднових приладів і оснащення або від замовників ремонту, модернізації морських, річкових суден, інших плавучих засобів та суднової техніки, суднових двигунів, суднових приладів і оснащення, а також кошти у вигляді кредитів, які зазначені підприємства спрямовують на фінансування будівництва або ремонту морських, річкових суден, а також на виготовлення або ремонт суднової техніки, суднових двигунів, суднових приладів і оснащення, що перебувають на окремих рахунках зазначених підприємств.

Заборони щодо накладення арешту на грошові кошти, що перебувають на інших рахунках боржника Закон України "Про виконавче провадження" не містить.

Під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення (ч.2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження").

Як вбачається з матеріалів справи, 15.10.2014 року та 16.10.2014 року публічним акціонерним товариством "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" з публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 року №217 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованими постачальником природного газу" укладені Додатковий договір №1 до Договору банківського рахунку №183 від 30.07.2014 року та Договір банківського рахунку №221 (у національній валюті) згідно яких відкрито поточні рахунки із спеціальним режимом використання, що також підтверджується довідкою №05/15/158 від 27.01.2015 року Територіально відокремленого безбалансового відділення №10003/0564 філії - Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України",:

- на балансовому рахунку 2603 "Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання":

1) рахунок 1194 для зарахування коштів, що надходять за вироблену теплову енергію та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води з поточних рахунків із спеціальним режимом використання теплопостачальних організацій від категорії споживачів "населення";

2) рахунок 1194 для зарахування коштів, що надходять за вироблену теплову енергію та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води з поточних рахунків із спеціальним режимом використання теплопостачальних організацій від категорії споживачів "бюджетні установи";

3) рахунок 1194 для зарахування коштів, що надходять за вироблену теплову енергію та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води з поточних рахунків із спеціальним режимом використання теплопостачальних організацій від категорії споживачів "інші споживачі";

4) рахунок 1194 для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від категорії споживачів "релігійні організація" та з відповідних поточних рахунків із спеціальним режимом використання структурних підрозділів теплопостачальних організацій.

Згідно ст. 19-1 Закону України "Про теплопостачання" оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні організації в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється. На кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, не може бути звернено стягнення за зобов'язаннями гарантованого постачальника, теплогенеруючих, теплопостачальних та теплотранспортуючих організацій. Операції на поточних рахунках із спеціальним режимом використання не підлягають зупиненню.

Тобто, операції по вказаних вище рахунках публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" не можуть бути обмежені.

Відповідно до пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 року за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що скарга публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль", м. Дніпродзержинськ на дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, м. Київ підлягає задоволенню.

Посилання стягувача (позивача) на пропуск скаржником 10-денного строку оскарження постанови державного виконавця від 05.11.2014 року не приймається до уваги, оскільки згідно відмітки на супровідному листі відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, м. Київ постанову про арешт коштів боржника від 05.11.2014 року скаржником отримано 18.11.2014 року (вхід.№1131), тоді як зі скаргою публічне акціонерне товариство "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" звернулось 18.11.2014 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу (вх.№72962/14 від 21.11.2014р.) публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль", м. Дніпродзержинськ на дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, м. Київ задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кедою М.В. про арешт коштів боржника від 05.11.2014 року з примусового виконання наказу 30/143-08 (39/366-07 (10/348-06)), виданого 25.02.2010 року господарським судом Дніпропетровської області - визнати недійсною.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та протягом п'яти днів може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому для оскарження судових рішень.

Суддя Н.М. Євстигнеєва