РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015Справа №910/26382/14
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Діон"

до: приватного підприємства "Нові рішення"

про: стягнення 56 597,21 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Грабчак В.М. - пред. по дов.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діон" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до приватного підприємства "Нові рішення" про стягнення 56 597,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язання за договором оренди нежилих приміщень за № 2-03 від 24.02.2012.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.12.2014р. порушено провадження у справі №910/26382/14.

20.01.2015 року від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просив суд стягнути з відповідача 55 950,23 грн - суми боргу, 5 751,27 грн - інфляційні втрати, 785,32 грн - 3 % річних.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

За таких обставин, заява представника позивача про збільшення позовних вимог прийнята господарським судом міста Києва.

27.01.2015р. від представника відповідача надійшли докази оплати заборгованості в розмірі 12 400,91 грн.

У судовому засіданні 27.01.2015р. оголошувалася перерва до 03.02.15р.

Відповідач своїм правом на надання суду письмового відзиву на позовну заяву не скористався.

Представник відповідача 02.02.2015р. надав клопотання про відкладення судового засідання, в зв'язку з неможливістю бути присутнім на судовому засіданні, яке судом відхилено, враховуючи те, що відповідач обізнаний про розгляд справи судом, брав участь у судовому засіданні, надав докази часткової сплати боргу, письмового контррозрахунку суми боргу не надав, а отже суд розцінює такі дії сторони, як безпідставне затягування розгляду справи.

В судовому засіданні 03.02.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Діон» (орендодавець) та приватним підприємством «Нові рішення» (орендар) укладено договір оренди нежилих приміщень за №2-03 від 24.02.2012р. (далі - Договір).

Відповідно до п.2.1. Договору орендодавець зобов'язався передати, а орендар прийняти в тимчасове платне користування без права викупу для здійснення господарської діяльності нежиле приміщення в будівлі, що розташоване за адресою: м.Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33 В, загальною площею 295,6 квадратних метрів, а також відповідні перегородки, зовнішні стіни. Об'єкт оренди є частиною належних орендодавцю приміщень у будівлі торговельно-побутового комплексу за адресою: м.Київ, вул. Дегтярівська, буд.33 В.

Згідно з п.2.2. Договору приміщення площею 295,6 квадратних метрів, належить орендодавцю на підставі права власності. Свідоцтво №1738-В, серія САВ №472716 від 26 грудня 2006 року виданого Головним управлінням комунальної власності м.Києва 26 грудня 2006 року, зареєстрованому у Київському міському БТІ.

Відповідно до п.2.3. Договору об'єкт оренди використовуватиметься орендарем для здійснення господарської діяльності, яка відповідає цільовому призначенню Об'єкта оренди.

Згідно з п.3.1. Договору строк оренди складає 365днів з дати фактичної передачі об'єкту оренди орендарю.

Відповідно до п.4.1. Договору об'єкт оренди повинен бути переданий орендодавцем та прийнятий орендарем протягом двох днів з дня підписання сторонами цього Договору шляхом підписання Акту приймання-передач об'єкта оренди.

Згідно з п.5.2. Договору сторони погодились, що щомісячна орендна плата за користування об'єктом оренди сплачується орендарем в гривнях, але її розмір визначається Орендарем в Євро, виходячи з еквіваленту суми орендної плати за користування Приміщеннями, відповідно до Офіційного обмінного курсу НБУ, встановленого на дату здійснення платежів.

Відповідно до п.5.3. Договору загальна сума орендної плати за користування всіх Приміщень на місяць, що підлягає сплаті за цим Договором, становить 1467 Евро за Офіційним обмінним курсом НБУ на дату виставлення рахунку (з врахуванням ПДВ 20 %).

Згідно з п.6.1. Договору сторонами погоджено, що додатково до плати за оренду, орендар щомісяця сплачує орендодавцеві, на підставі виставлених орендодавцем рахунків, плату за спожиті орендарем електроенергію, воду та тепло, згідно з показниками лічильників на підставі чинних тарифів, послуги зв'язку.

Відповідно до п.7.2. Договору сплата орендної плати за користування об'єктом оренди здійснюються орендарем щомісячно авансом (наперед) до 10 (десятого) числа поточного місяця, за який здійснюється платіж.

Згідно з п.7.3. Договору орендар сплачує щомісячно авансом (наперед) до 10 (десятого) числа поточного розрахункового місяця платежі за договірний обсяг активної електроенергії, холодну воду та послуги зв'язку на наступний розрахунковий період.

Відповідно до п.7.4. Договору орендар здійснює остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію, перетікання реактивної електроенергії, холодну воду та послуги зв'язку до 10 (десятого) числа поточного місяця, шляхом оплати різниці між вартістю обсягу фактично спожитої протягом розрахункового періоду та сумою коштів сплачених відповідно до п.7.3., після підписання Акту приймання-передачі товарної продукції.

Відповідно до п.4.3. Договору у разі припинення або розірвання цього Договору орендар повертає орендодавцю об'єкт оренди за відповідним Актом приймання-передачі у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його Орендарю, з врахуванням нормального фізичного зносу, не пізніше п'яти робочих днів з дня припинення або розірвання Договору, при цьому на дату підписання відповідного Акту приймання-передачі Об'єкт оренди має бути звільнений від майна Орендаря.

23.02.2013р. сторонами договору підписано Додатком №1 від 23.02.2013р. до Договору, згідно якого сторони продовжили термін дії Договору до 24.02.2014 року та визначили можливість його подальшої пролонгації.

24.02.2012р. відповідно до Акту прийому-передачі майна від 24.02.2012р. позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нежитлове приміщення згідно Договору.

Як вбачається з Додатку №1 від 23.02.2013р. до Договору сторони визначили можливість подальшої пролонгації Договору.

Враховуючи відсутність доказів того, що укладений сторонами Договір припинив свою дію, а орендоване приміщення було повернуто орендодавцю, враховуючи те, що орендар продовжив фактичне використання орендованого приміщення, зокрема в серпні 2014р. сторонами підписувались акти надання послуг згідно Договору та від відповідача в жовтні 2014р. часткова надходила оплата за компенсацію комунальних послуг та електроенергії за серпень 2014 з посиланням на укладений сторонами Договір, суд приходить до висновку, що термін дії Договору оренди нежилих приміщень за №2-03 від 24.02.2012р. було пролонговано сторонами на невизначений строк.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що у відповідача перед позивачем рахується заборгованість по сплаті орендної плати та відшкодуванню витрат на оплату електроенергії, водопостачання, послуг зв'язку за серпень 2014 року в розмірі 55 950,00 грн.

Судом встановлено, що з урахуванням п.п.5.3., 7.3. Договору, підписаних сторонами Актів надання послуг №ДІ-0000062 від 31.08.2014р. та №ДІ-0000061 від 04.08.2014р. відповідач мав сплатити позивачу орендну плату та компенсації витрати по оплаті електроенергії та послуг зв'язку за серпень 2014р. в розмірі 57 477,88 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем 15.10.2014р. було сплачено позивачу 1527,65 грн. за серпень 2014р., що підтверджується платіжним дорученням №300 від 15.10.2014р., копія якого долучена до матеріалів справи.

Також, як вбачається з матеріалів справи відповідачем 23.01.2015р. під час розгляду даної справи сплачено позивачу 12 400,91 грн. за серпень 2014р., що підтверджується платіжним дорученням №35 від 23.01.2015р., копія якого долучена до матеріалів справи.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідачем сплачено суму заборгованості в розмірі 12400,91 грн. в процесі розгляду даної справи, то провадження у справі в цій частині на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України підлягає припиненню, у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Враховуючи те, що відповідач за серпень 2014р. повинен був сплатити відповідачу 57 477,88 грн. орендної плати та компенсації витрат по оплаті електроенергії та послуг зв'язку, відповідачем оплачено 13928,56 грн., сума заборгованості за серпень 2014 року склала 43 549,32 грн.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, за умовами договору відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати позивачу орендну плату та компенсації витрат по оплаті електроенергії та послуг зв'язку.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів оплати позивачу орендної плати та компенсації витрат по оплаті електроенергії та послуг зв'язку за серпень 2014 року у строк, передбачений п.п.7.2., 7.3. Договору відповідачем суду не надано, наявність заборгованості в розмірі 43 549,32 грн.

не спростовано.

Враховуючи те, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та приймаючи до уваги те, що відповідачем в порядку ст. 4-3 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не було спростовано наявність заборгованості та не доведено припинення зобов'язання будь-яким передбаченим законом способом в частині суми боргу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по оплаті орендної плати та компенсації витрат по оплаті електроенергії та послуг зв'язку за серпень 2014 року в розмірі 43 549,32 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем орендної плати та витрат по оплаті електроенергії та послуг зв'язку за серпень 2014 року, позивачем, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, нараховано відповідачу 3 % річних за період з 11.08.2014р. по 27.01.2015р. в розмірі 785,32 грн. та інфляційні втрати за період з вересня 2014р. по грудень 2014р. в розмірі 5 751,27 грн.

В силу частини 1 статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як визначено частиною 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат, у зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційні втрати в розмірі 5 751,27 грн.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних, з врахуванням часткової оплати заборгованості відповідачем 15.10.2014р. та 23.01.2015р., у зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних частково в розмірі 780,73 грн.

З огляду на те, що спір у справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати, у відповідності до ст.49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, п.1-1 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства "Нові рішення" (03057, м.Київ, вул.Дегтярівська, 33-в, код ЄЛРПОУ 36351830) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Діон" (03057, м.Київ, вул.Дегтярівська,33-в, )

43 549 (сорок три тисячі п'ятсот сорок дев'ять) грн 32 коп - суми основного боргу, 780 (сімсот вісімдесят) грн 73 коп - 3 % річних, 5 751 (п'ять тисяч сімсот п'ятдесят одна) грн 27 коп - інфляційних втрат та 1827 (тисячу вісімсот двадцять сім) грн 00 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. Провадження по справі в частині стягнення з приватного підприємства "Нові рішення" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Діон" 12400 (дванадцять тисяч чотириста) грн 91 коп - припинити.

4. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 05.02.2015

Суддя Л.М. Шкурдова