РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року Справа № 903/30/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Демянчук Ю.Г. , суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі Мухомеджанов Д.Ю.

від позивача: Подригуля Є.А. (директор)

Косендюк Я.А. (дов. № 27/01-14 від 27.01.14 р.)

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Малого підприємства "Юла" на рішення господарського суду Волинської області від 18.02.14 р. у справі № 903/30/14 (суддя Філатова С.Т.)

за позовом Малого підприємства "Юла"

до Луцької міської ради

про зобов'язання поновити договір оренди землі від 13.12.2007р.

ВСТАНОВИВ:

Мале підприємство "Юла" (надалі - позивач) звернулось в господарський суд Волинської області з позовною заявою (т. 1, а.с.3-5) до Луцької міської ради (надалі - відповідач) про зобов'язання поновити договір оренди землі від 13.12.2007 року.

Рішенням господарського суду Волинської області від 18.02.2014 року у справі № 903/30/14 у задоволенні позову відмовлено (т. 1, а.с. 103-113).

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що оскільки земельна ділянка відповідно до договору оренди землі від 13.12.2007р. виділялась для обслуговування торговельного кіоску, а відповідно до паспорту прив'язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності розміщення та обслуговування торгівельного кіоску потребує земельної ділянки з іншими координатами та на земельній ділянці знаходиться частина кіоску, яка належить іншій юридичній особі, це унеможливлює поновлення договору оренди землі від 13.12.2007р. на підставі ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", як такого, що передбачає інші умови користування.

Суд зауважив, що на час винесення рішення умови договору, зокрема, розмір земельної ділянки, що знаходилась під тимчасовою спорудою та необхідний для користування тимчасовою спорудою, змінений, відповідних змін до договору оренди землі не було внесено.

А відтак, у задоволенні позову суд першої інстанції відмовив.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Волинської області від 18.02.2014 року у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник стверджує, що позивачем були виконані всі вимоги передбачені ст.33 ЗУ "Про оренду землі" для поновлення договору оренди, а відповідачем, у свою чергу, не було здійснено дій, які б перешкоджали такому поновленню.

Позивач вважає, що зміщення у просторі торговельного кіоску, який розташований на даній земельній ділянці та розташування на ній частини кіоску, належного іншій юридичній особі, не є порушенням істотних умов договору, не є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди землі, визнання такого договору недійсним та відмови у поновленні договору оренди землі.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Крейбух О.Г., судді - Юрчук М.І., Василишин А.Р.) від 19.05.2014 р. (т. 1, а.с. 162-170) рішення Господарського суду Волинської області від 18.02.2014 у справі № 903/30/14 скасовано. Прийнято нове рішення. Позов задоволеною. Зобов'язано уповноваженого керівника Луцької міської ради укласти Додаткову угоду про поновлення укладеного між Луцькою міською радою та Малим підприємством "ЮЛА" договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 13.12.2007 року на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені даним договором, зареєстрованим в Державному реєстрі земель 17.01.2008 року за № 15, без прийняття сесією Луцької міської ради рішення про поновлення договору оренди землі.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.11.14 р. (т. 1, а.с. 250-257) постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.05.2014 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду.

В обґрунтування свого рішення суд касаційної інстанції вказав, що апеляційним судом вірно встановлено, що договір оренди землі від 13.12.2007 вважається поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, оскільки орендар продовжив користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, проте продовжується не автоматично, а способом укладення обов'язкової додаткової угоди про продовження договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 903/30/14 у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р.

До початку розгляду апеляційної скарги по суті, від судді Василишина А.Р. надійшла заява про самовідвід, яка була задоволена колегією суддів, про що винесена ухвала від 16.12.14 р.

Враховуючи зазначені обставини, розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду від 16.12.14 року у справі № 903/30/14 внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л., суддя Демянчук Ю.Г.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів та вимог скарги, вказавши, що господарський суд Волинської області при винесенні рішення правомірно застосував норми матеріального та процесуального права, повністю з'ясував обставини справи та дослідив докази у справі, постановив законне та обгрунтоване рішення, а тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити (т. 1, а.с.131-136).

Представник відповідача не реалізував процесуальне право на участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Жодних клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило.

Враховуючи приписи статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів визнала за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скарги слід задоволити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанцій та вбачається з матеріалів справи 21.02.1995 року розпорядженням виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів № 52-рв "Про дозвіл на тимчасове встановлення кіосків" надано дозвіл МП "ЮЛА" тимчасово встановити кіоск на проспекті Відродження (т. 1, а.с.10).

29.08.2007 року рішенням Луцької міської ради № 17/113 "Про надання земельної ділянки на умовах оренди МП "ЮЛА" для обслуговування торгового кіоску на пр.Відродження, 11", затверджено МП "ЮЛА" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування торгового кіоску на пр.Відродження, 11 загальною площею 0,0024 га згідно з додатком та надано МП "ЮЛА" земельну ділянку на умовах оренди на 5 років загальною площею 0,0024 га на пр.Відродження, 11 /кадастровий номер 220840015/ для обслуговування торгового кіоску згідно з додатком (т. 1, а.с.93-94).

13.12.2007 року між Луцькою міською радою (орендодавець) та МП "ЮЛА" (орендар) укладено договір оренди землі (надалі - Договір, т. 1, а.с. 18-20).

Відповідно до п.1.1 Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою м.Луцьк, проспект Відродження, 11 (кадастровий номер 220840015).

Відповідно до п.2 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 24 кв.м.

Згідно п.3 Договору, на земельній ділянці знаходиться споруда кіоску, яка належить орендарю.

Пунктом 8 Договору передбачено, що договір укладено на п'ять років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендаря про наміри продовжити його дію.

Згідно п.19 Договору, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 15-денний строк після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі.

Як вбачається з матеріалів справи, договір зареєстровано Волинською регіональною філією ДП Центру ДЗК 17.01.2008 року за № 15.

На виконання умов Договору, 17.01.2008 року відповідачем передано, а позивачем прийнято земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м.Луцьк, проспект Відродження, 11 (кадастровий номер 220840015), що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки (т. 1, а.с.23).

У звязку з тим, що для дослідження обставин даної справи є необхідним встановлення дати закінчення дії договору, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.42 Договору).

Відповідно до ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі".

За змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції чинній на момент укладення договору оренди землі) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Положеннями ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України у постанові від 19.02.2014 року у справі № 6-162цс13.

Як вбачається з матеріалів справи позивач та відповідач дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди земельної ділянки, скріпивши 13.12.2007 року договори своїми підписами, що і є моментом укладення договорів.

Тобто з урахуванням п.п.8, 42 Договору норм ЗУ "Про оренду землі" та ЦК України, слід вважати, що договір діяв з 13.12.2007р. по 13.12.2012 р.

21.06.2012р. рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 21.06.2012р. № 430-1 затверджено комплексні схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, зокрема, на пр-ті Відродження у м. Луцьку згідно з додатками (т. 1, а.с.52).

10.12.2012 року позивачем направлено відповідачу лист-повідомлення з проханням продовжити термін дії договору оренди землі за адресою: м. Луцьк, пр. Відродження, 11 наданий для обслуговування кіоску (т. 1, а.с.49).

14.12.2012 року Луцька міська рада направила МП "ЮЛА" лист № П-4738-020 (т. 1, а.с. 12) із зазначенням переліку документів, які необхідно подати в дозвільний центр Луцької міської ради для розгляду питання поновлення договору оренди землі від 13.12.2007р.

Крім того, 31.01.2013р. позивачем подано до відповідача заяву з проханням видати рішення про поновлення договору оренди землі для обслуговування торгового кіоску у м. Луцьку, пр. Відродження, 11. До заяви додано документ, що потребує продовження, з додатком до рішення міської ради та з документами, що підтверджують можливість суб'єкту господарювання скористатися правом продовження терміну дії договору оренди (т. 1, а.с.50-51).

28.02.2013 року Луцька міська рада направила на адресу МП "ЮЛА" лист № 103/29-5, яким вказано недоліки, що необхідно усунути, а саме: за результатами виїзду спеціалістів управління ресурсів Луцької міської ради на земельну ділянку було встановлено, що розташування торгових кіосків не відповідає додатку до рішення міської ради; на земельній ділянці розміщена частина тимчасової споруди, на встановлення якої не надано документи. Одночасно, вказано, що розміщення тимчасових споруд здійснюється згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011р. № 244 "Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності" без виділення земельної ділянки (т. 1, а.с.13).

При цьому, 09.09.2013 року позивач повторно звернувся до відповідача з проханням поновити договір оренди землі від 13.12.2007 року, а при відмові - погодити паспорт прив'язки малої архітектурної форми. Крім того, додатково повідомлялося: - про зміну торговим кіоском фасаду у відповідності з вимогами перепланування та постійного оновлення міста; - сучасне оновлення кіоску відбулося у 2012 році у зв'язку з встановленням за рішенням Луцької МР ще одного кіоску по торгівлі хлібом; - згідно з дозвільними документами на встановлення кіоску по торгівлі хлібом кіоск МП "ЮЛА" площею 16.0 кв.м встановлено згідно схеми генплану, доданого в паспорті прив'язки малої архітектурної форми, на орендованій земельній ділянці площею 25 кв.м.

Як вбачається з листа, МП "ЮЛА" просило надати дозвіл на заключення договору суборенди земельної ділянки площею 1,8 кв.м з підприємством "Волиньторгхліб", кіоск по торгівлі хлібом якого розташовано поряд (т. 1, а.с.14).

02.10.2013 року рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 596-1 погоджено МП "ЮЛА" розміщення тимчасової споруди (торговельного кіоску) на проспекті Відродження (на розі вул.С.Ковалевської) на термін 2 роки, яке направлено МП "ЮЛА" супровідним листом від 03.10.2013р. № П-220-040 (т. 1, а.с.15, 38) .

01.11.2013 року МП "ЮЛА" направлено Луцькій міській раді лист з проханням поновити договір оренди землі від 13.12.2007 року у зв'язку з погодженням МП "ЮЛА" місця розташування тимчасової споруди (торгівельного кіоску) на пр. Відродження згідно доданого генплану. Лист отримано радою 18.11.2013р. (т.1, с.28-29).

Разом з тим, 02.12.2013 року Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства МП "ЮЛА" за адресою: м.Луцьк, пр.Відродження, 11 (на розі пр.Відродження та вул.С.Ковалевської), про що складено акт перевірки від 02.12.2013р. (т. 1, а.с.81).

Як вбачається з даного акта, перевіркою встановлено, що МП "ЮЛА" неодноразово зверталося до Луцької міської ради (лист від 10.12.2012р., звернення через дозвільний центр 31.01.2013р.) про поновлення Договору оренди землі від 17.01.2008р. При цьому, директором МП "ЮЛА" виконувалися всі вимоги, поставлені Луцькою МР для поновлення договору оренди землі.

03.12.2013 року Управління земельних ресурсів Луцької міської ради листом № 929-5863 повідомило позивача, що встановлення тимчасових споруд здійснюється відповідно до паспорта прив'язки без виділення земельної ділянки; - на орендованій земельній ділянці знаходиться частина тимчасової споруди іншої юридичної особи, яка встановлена на підставі рішення ради; - підготовлено проект рішення "Про відмову МП "ЮЛА" в поновленні договору оренди землі для обслуговування торгового кіоску на пр-ті Відродження, 11" (т. 1, а.с.16).

10.12.2013 року відповідно до рішення Луцької МР від 02.10.2013р. № 596-1 управлінням містобудування та архітектури затверджено МП "ЮЛА" паспорт прив'язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по пр. Відродження (на розі вул.С.Ковалевської), реєстраційний № 55-б/н-13 (ТС) (т. 1, а.с.82-99).

25.12.2013 року рішенням Луцької міської ради № 51/66 МП "ЮЛА" відмовлено в поновленні договору оренди землі на пр-ті Відродження, 11, площею 0,0024 га, кадастровий номер :22:084:0015, для обслуговування торгового кіоску у зв'язку з погодженням виконавчим комітетом Луцької міської ради розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності МП "ЮЛА" та ТзОВ "Волинський хлібокомбінат"; зобов'язано МП "ЮЛА" в місячний термін після прийняття даного рішення повернути Луцькій міській раді по акту приймання-передачі земельну ділянку (т. 1, а.с.37).

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2014 року позивач знову вернувся до відповідача з проханням поновити договір оренди землі від 13.12.2007 року та направив проект додаткової угоди щодо поновлення (т. 1, а.с.101-102).

12.02.2014 року Луцька міська рада направила на адресу МП "ЮЛА" лист № 1.1-16/786, вказавши, що на виконання п.2 рішення Луцької міської ради № 51/66 від 25.12.2013 року, керуючись ст.34 закону України "Про оренду землі" та п.20 умов договору оренди землі необхідно у найкоротші терміни звернутися до Управління земельних ресурсів Луцької міської ради з документом, який посвідчує особу та печаткою підприємства для повернення орендованої земельної ділянки Луцькій міській раді, шляхом підписання акту приймання-передачі (т. 1, а.с.144).

Відмова Луцької міської ради в поновленні договору оренди землі від 13.12.2007 року стала підставою для звернення МП "ЮЛА" з позовом в господарський суд Волинської області з позовом про зобов'язання уповноваженого керівника Луцької міської ради укласти додаткову угоду про поновлення укладеного між Луцькою міською радою та МП "Юла" договору оренди землі від 13.12.2007 року (земельна ділянка площею 24,0м2 в м. Луцьку по проспекті Відродження, 11, кадастровий номер :22:084:0015) на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені даним договором, зареєстрованим в Державному реєстрі земель 17.01.2008 року за №15, без прийняття сесією Луцької міської ради рішення про поновлення договору оренди землі.

Аналізуючи встановлені обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд вважає за необхідне враховувати наступні положення чинного законодавства України.

Згідно з частиною першою статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Частиною 8 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 9 ст. 33 Закону).

Враховуючи вказане, колегія суддів констатує, що чинним законодавством України передбачено спеціальний порядок поновлення договору оренди земельної ділянки, у випадку визначеному частиною шостою ст. 33 ЗУ "Про оренду землі". Відповідно до цього порядку договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, без необхідності прийняття відповідачем відповідного рішення. При цьому підставою поновлення договору оренди земельної ділянки є саме положення ст.33 Закону України "Про оренду землі", яке лише оформляється додатковою угодою як документом, що посвідчує право на земельну ділянку.

Згідно ч.3 ст.179 ГК України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.187 ГК України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Таким чином, законодавством України, чинним на час виникнення спірних правовідносин, передбачена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його поновлення. А відтак, способом захисту порушеного права є зобов'язання укласти додаткову угоду.

Враховуючи наведене, колегія суду приходить до висновку, що позовні вимоги МП "Юла" про зобов'язання уповноваженого керівника Луцької міської ради укласти додаткову угоду про поновлення укладеного між Луцькою міською радою та МП "Юла" договору оренди землі від 13.12.2007 року на той самий строк і на тих самих умовах, без прийняття рішення сесією Луцької міської ради про поновлення договору оренди землі не порушують виключну компетенцію органу місцевого самоврядування та не суперечать чинному законодавству України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 11.11.13 року по даній справі (т. 1, а.с. 250-251).

Згідно п.2.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.2011 року № 6, у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011).

Відповідно до ст.33 Закону України "Про оренду землі", законодавчо відокремлено право на укладення договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди, що закріплено ч. 1-5 ст. 33 Закону, від права вважати поновленим договір оренди землі на той самий строк і на тих же умовах, які були передбачені договором шляхом укладання додаткової угоди з уповноваженим керівником органу виконавчої влади або місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності).

Як вбачається з письмових пояснень позивача (т. 1, а.с. 27), заява з пакетом документів та проектом додаткової угоди, необхідні для поновлення договору оренди на новий термін подавалися останнім в орган місцевого самоврядування.

До позовної заяви позивачем не долучався проект додаткової угоди, яку він просив відповідача з ним укласти, але заявою про долучення доказів позивач просив долучити додаткову угоду № 1 до договору оренди земельної ділянки від 13.12.2007р. ( т.1, а.с. 102).

Судом встановлено, що закінченням строку Договору оренди землі від 13.12.2007р., слід вважати 13.12.2012р.

При цьому, відповідач листом № 1.1-16/786 від 12.02.2014 року надав позивачу відповідь про відмову у поновленні договору (тобто більше, ніж через рік після закінчення договору оренди).

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність доказів щодо відмови у поновленні договору орендодавцем (відповідачем) у місячний строк після закінчення строку дії договору від 13.12.2007р. Відсутні також докази того, що протягом місяця після закінчення строку договору оренди орендодавець (відповідач) надсилав позивачу лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди (у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону).

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів констатує відсутність акта приймання-передачі позивачем відповідачу спірної земельної ділянки, після закінчення строку дії спірного договору. А тому, суд приходить до висновку, що позивач продовжує користування об'єктом оренди за договором від 13.12.2007 року по теперішній час.

Водночас, згідно довідки Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління міндоходів у Волинській області (т. 1, а.с. 17), станом на 08.09.2013 року у позивача відсутня заборгованість перед відповідачем по Договору оренди землі.

Враховуючи той факт, що після закінчення строку дії договору оренди, позивач продовжує користуватись орендованою земельною ділянкою та належним чином виконує договірні зобов'язання в частині внесення орендної плати та той факт, що орендодавець протягом встановленого чинним законодавством місячного строку, не скористався наданим йому правом на звернення до позивача з запереченням у поновленні договору оренди землі та звільнення земельної ділянки, проте продовжував отримувати орендну плату у відповідності до умов договору оренди землі, колегія суду приходить до висновку, що договір оренди земельної ділянки від 13.12.2007р. вважається поновленим.

Проте, апеляційний суд констатує, що чинним законодавством України передбачено, що обов'язковим є оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його поновлення.

Відповідно до ст. 84 ГПК України, у спорі, що виник при укладенні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Зазначена правова позиція викладена у п. 9.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення".

В матеріалах справи міститься Додаткова угода № 1 від 07.12.12 р. (а.с 102), яку позивач направляв відповідачу для підписання.

Даною угодою позивач запропонував внести зміни до п. 8 Договору, а саме: після речення "Договір укладено на 5 років" доповнити реченням "Договір поновлено на наступних 5 років". Усі інші пункти Договору залишаються незмінними.

Враховуючи, що ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена пряма вказівка на укладення додаткової угоди до договору оренди землі комунальної власності про його поновлення на тих же умовах і на той самий строк, у разі якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, що і мало місце у правовідносинах сторін, колегія суду приходить до висновку, що додаткова угода від 07.12.12р. відповідає вимогам ч. 6 ст. 33 Закону, а відтак договір оренди земельної ділянки від 13.12.2007р. вважається поновленим на 5 років (строк, визначений п. 8 договору).

Разом з тим колегія суддів вважає за неможливе додаткове внесення судом будь-яких умов до поданої угоди позивача.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що ним враховується ч. 2 ст. 187 ГК України та той факт, що ст.. 33 Закону передбачено право пролонгації правовідносин оренди, що можливе лише з наступного дня після закінчення строку дії договору, а відтак слід вважати, що додатковою угодою від 07.12.12р. договір поновлено з 13.12.2012р. по 13.12.2017р.

Водночас, Рівненський апеляційний господарський суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що паспорт прив'язки свідчить про погодження позивачем розміщення тимчасової споруди на земельній ділянці з іншими ідентифікаційними ознаками, зокрема, просторовими координатами та кадастровими номерами, яка відрізняється від тієї земельної ділянки, що була об'єктом договору оренди землі від 13.12.2007 року і не відповідає призначенню по договору - обслуговування торгового кіоску, виходячи з наступного.

Згідно п.2.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244, підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди.

Встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив'язки (п.2.20 Порядку).

Згідно п.2.6 Порядку, для оформлення паспорта прив'язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив'язки ТС, до якої додає, зокрема, схему розміщення ТС, в якій зазначено місце розташування ТС, червоні лінії, лінії регулювання забудови, місця підключення до інженерних мереж.

Відповідно до п.2.11 Порядку, паспорт прив'язки включає, зокрема, схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500, а також схему благоустрою прилеглої території.

Судом встановлено, невідповідність розміщення тимчасової споруди розміщенню кіоску на земельній ділянці по Договору, а саме: тимчасова споруда виходить за межі земельної ділянки по договору оренди; на земельній ділянці знаходиться частина тимчасової споруди іншої юридичної особи, підтверджується паспортом прив'язки (т. 1, а.с.82-87) та витягами із схеми розташування тимчасової споруди (т. 1, а.с.105-106).

Однак, як вбачається з листа № 103/29-5 від 28.02.2013 року, Луцька міська рада зауважила недоліки, що необхідно усунути, а саме: за результатами виїзду спеціалістів управління ресурсів Луцької міської ради на земельну ділянку було встановлено, що розташування торгових кіосків не відповідає додатку до рішення міської ради; на земельній ділянці розміщена частина тимчасової споруди, на встановлення якої не надано документи. Одночасно, вказано, що розміщення тимчасових споруд здійснюється згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244 "Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності" без виділення земельної ділянки (т. 1, а.с.13).

Колегія суддів вважає помилковим твердження Луцької міської ради про те, що надання дозволу на розміщення тимчасової споруди, унеможливлює укладення договору оренди земельної ділянки, необхідної для обслуговування такої тимчасової споруди, оскільки Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності не містить такого застереження.

Також не заслуговують на увагу висновки міської ради щодо підвідомчості даної справи адміністративним судам. У звязку з цим судом звертається увага на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правідносини, що виникають у звязку зі здійсненням суб"єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв"язку з публічним формуванням суб"єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. У справі, що розглядається, міська рада, реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, відповідно до ст. 5 Земельного кодексу України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування та розпорядження землею, тобто є рівноправним суб"єктом земельних відносин. У даному спорі учасники правовідносин не підпорядковані один одному, а отже відповідач - суб"єкт владних повноважень - не здійснював владних управлінських функцій.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що Договір оренди землі від 13.12.07 р. слід вважати поновленим строком на 5 років з 13.12.12 р. по 13.12.12 р. на умовах, визначених Договором від 13.12.07 р. та Додатковою угодою від 07.12.12 р., а відтак господарським судом першої інстанції помилково застосовані норми матеріального права, у зв'язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню на підставі п. 4 ст. 104 ГПК України.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача згідно ст.49 ГПК.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу малого підприємства "ЮЛА" на рішення господарського суду Волинської області від 18.02.14 р. у справі № 903/30/14 задоволити.

Рішення господарського суду Волинської області від 18.02.14 р. у справі № 903/30/14 скасувати. Прийняти нове рішення.

Позов задоволити.

Зобов'язати уповноваженого керівника Луцької міської ради укласти Додаткову угоду про поновлення укладеного між Луцькою міською радою та малим підприємством "ЮЛА" договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 13.12.2007 року на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені даним договором, зареєстрованим в Державному реєстрі земель 17.01.2008 року за № 15, без прийняття сесією Луцької міської ради рішення про поновлення договору оренди землі, виклавши її в наступній редакції:

Додаткова угода № 1 до Договору оренди земельної ділянки від 13.12.2007 року

Ми, що нижче підписалися, Мале підприємство "Юла", в особі директора Подригулі Євгенія Анатолійовича (надалі-Орендар) з одного боку та Луцька міська рада в особі голови Луцької міської ради (надалі - Орендодавець) з іншого боку (надалі - Сторони), керуючись ст.ст. 6, 33 Закону України "Про оренду землі" та п.п. 8, 29.6, 35 діючого договору оренди землі, уклали цю додаткову угоду про наступне:

п. 8 договору після речення: Договір укладено на 5 (п'ять ) років доповнити реченням: Договір поновлено на наступних 5 (п'ять) років.

Усі інші пункти договору залишаються незмінними.

Стягнути з Луцької міської ради (43025, м.Луцьк, вул.Богдана Хмельницького, 19) на користь малого підприємства "ЮЛА" (43000, м.Луцьк, вул.Винниченка, 69, іден.код 13362160) 1 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Волинської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 903/30/14 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Філіпова Т.Л.