РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015Справа № 910/27568/14
За позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-поліс"

до Приватного підприємства "А.Т.Н."

про визнання недійсним договору

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: Радзіховський А.Л. (дов. № 12 від 01.12.2014)

від відповідача: Котова Ю.І. (дов. № 21/01-15 від 21.01.2015)

В судовому засіданні 28.01.2015, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

09.12.2014 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява 0912/п від 09.12.2014 Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-поліс" (надалі - позивач) до Приватного підприємства "А.Т.Н."" (надалі - відповідач) про визнання недійсним договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/27568/14, розгляд справи призначено на 17.11.2014.

В судове засідання, призначене на 14.01.2015, представники сторін з'явились та надали пояснення.

Ухвалою суду розгляд справи відкладено на 28.01.2015.

В судове засідання, призначене на 28.01.2015, представники сторін з'явились та надали пояснення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2014 у н/п Хотів, Києво-Святошинський р-н Київської області по вул. Б. Хмельницького,66 сталося ДТП за участю наступних транспортних засобів: Автобус «БОГДАН 09202» з номерним знаком АА 1513 АА під керуванням Штурба Григорій Анатолійович та «Хюндай» з номерним знаком АА 3747 МН під керуванням Ходаковський Дмитро Володимирович.

Відповідно до Роздруківки з бази даних ДАІ (Відомості про ДТП № 9408424), вищезазначеному ДТП зазначений Штурба Григорій Анатолійович.

Штурба Григорій Анатолійович мав при собі під час ДТП Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 9101270 ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» (Страхувальник - Приватне підприємство «А.Т.Н.») на транспортний засіб Автобус «БОГДАН 09202» з номерним знаком АА 1513 АА.

Позивач, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідачем не було здійснено страхового платежу, а отже договір є недійсним.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Страховий ризик згідно ст. 8 Закону України "Про страхування" - це певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання; страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Стаття 16 Закону України "Про страхування" визначає, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається відповідно до правил страхування і повинен містити зазначені у вказаній статті обов'язкові реквізити, в т.ч. містити строк дії договору.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 18 Закону України "Про страхування" факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування і такий договір набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Отже, згідно з вимогами законодавства укладання договору страхування має передувати настанню обумовленому договором страхування страховому випадку, тобто однією з обов'язкових умов укладання договору страхування є наявність на час його укладання страхового ризику.

Законодавець у ст. 18 Закону України "Про страхування" розмежовує поняття "укладення" договору і "набрання ним чинності". Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Тобто момент укладення договору може не збігатися з моментом набранням ним чинності, а у випадку, що розглядається, моментом укладення договору є момент набрання ним чинності, а тому юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено (тобто договір не набрав чинності), страховик не зобов'язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся.

Судом встановлено, що в полісі АС/9101270 міститься відмітка про сплату відповідачем страхового платежу в розмірі 1 161 грн. здійсненого 08.01.2014.

За таких підстав, суд приходить до висновку про неможливість визнання укладеного між позивачем та відповідачем договору страхування у вигляді полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9101270 недійсним.

Відповідно до статей 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-поліс" - відмовити.

2. Копію рішення надіслати сторонам

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 30.01.2015

Суддя М.О. Лиськов