ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 рокуСправа № 912/3073/14
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б. розглянув матеріали справи № 912/3073/14 від 17.09.2014

за позовом: приватного акціонерного товариства "Креатив", м.Кіровоград

до відповідача: приватного підприємства приватна виробнича фірма "Ацинус", м.Кіровоград

про стягнення 887140,99 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Терещенко Д.Л., довіреність № б/н від 21.05.2013;

від відповідача - Сілкін М.М., довіреність № 12 від 15.01.2015.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В судовому засіданні 23.01.2015 оголошувалась перерва до 11 год. 00 хв. 26.01.2015.

Приватне акціонерне товариство "Креатив" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною про стягнення з приватного підприємства приватної виробничої фірми "Ацинус" заборгованості за договором про надання зворотної фінансової допомоги від 23.07.2013 №3089 (далі - Договір) в сумі 1022160,44 грн., з яких: сума позики 811008,00грн., проценти за користування коштами - 90201,88 грн., пеня за період прострочення повернення позики - 17983,86грн., 30% за користування чужими грошовими коштами - 21865,90грн., штраф 10% за прострочення строку сплати процентів - 81100,80грн. з покладенням на відповідача судових витрат в розмірі 20443,21грн.

Ухвалою від 17.09.2014 господарський суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду і порушив провадження у справі.

30.09.2014 на адресу суду приватним підприємством приватною виробничою фірмою "Ацинус" подано відзив на позовну заяву приватного акціонерного товариства "Креатив" (а.с. 32-36), в якому відповідач зазначив, що 23.07.2013 ним підписано, скріплено печаткою два примірники проекту договору про надання зворотної фінансової допомоги № 3089, та направлено даний проект договору позивачу для схвалення, погодження та підписання.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання зворотної фінансової допомоги від 23.07.2013 № 3089 позикодавець надає позичальнику зворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти в порядку та в строк, визначений даним Договором. У відповідності до п. 1.3 Договору, зворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 500000,00 (п'ятсот тисяч) гривень 00 копійок. Пункт 1.4 Договору передбачав, що розмір процентів, які позичальник сплачує за користування грошовими коштами, наданими відповідно до умов договору, складає 18% річних від розміру зворотної фінансової допомоги.

Відповідачем підтверджено, що 25.07.2013, згідно платіжного доручення №4868 на поточний рахунок відповідача надійшли грошові кошти в сумі 500000,00грн (п'ятсот тисяч гривень 00 копійок) від позивача. У призначенні даного платіжного доручення зазначено наступне: "надання зворотної фінансової допомоги згідно Договору про надання зворотної фінансової допомоги від 23.07.2013 року №3089".

Також на електронну адресу відповідача надійшла сканована копія підписаного позивачем та скріплена печаткою позивача договору про надання зворотної фінансової допомоги від 23.07.2013 за № 3089. Таким чином, позивач направив відповідачу підтвердження про підписання договору, тобто відповідь про прийняття пропозиції, з подальшим підтвердженням прийняття до виконання умов договору позивачем.

У відзиві на позовну заяву у даній справі відповідач зазначає, що в першому розділі поданого до суду позивачем договору про надання зворотної фінансової допомоги від 23.07.2013 № 3089, позивач безпідставно додав пункт 1.5 та змінив умови пункту 1.3. Дані пункти роздруковані на першій сторінці договору, поданого позивачем до матеріалів судової справи.

Ухвалою від 22.10.2014 року господарський суд призначив судову технічну експертизу документів у справі № 912/3073/14. Проведення експертизи доручив Кіровоградському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. Зобов'язав Кіровоградське відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надіслати господарському суду оригінал висновку експертизи. На вирішення експерта поставив наступні питання:

- чи виготовлений текст усіх сторінок договору про надання зворотної фінансової допомоги від 23 липня 2013 року №3089, укладеного між ПрАТ "Креатив" (код 31146251) та ПП ПВФ "Ацинус" (код 20635255) на одному принтері, в один і той же час чи в різний час?

- чи були скріплені перший та другий аркуші договору про надання зворотної фінансової допомоги від 23 липня 2013 року №3089, укладеного між ПрАТ "Креатив" (код 31146251) та ПП ПВФ "Ацинус" (код 20635255) за допомогою степлера одноразово, чи проводилась їх розшивка та повторне зшивання (за виключенням скріпленням степлером, здійсненого канцелярією господарського суду при реєстрації супровідного листа ПрАТ "Креатив" від 22.10.2014року, додатком до якого є оригінал договору)?

- чи замінювався перший аркуш договору про надання зворотної фінансової допомоги від 23 липня 2013 року №3089?

- чи існують розбіжності у технічному та стилістичному оформленні сторінок оригіналу та копії договору (а.с. 52-53) про надання зворотної фінансової допомоги від 23 липня 2013 року №3089, укладеного між ПрАТ "Креатив" (код 31146251) та ПП ПВФ "Ацинус" (код 20635255)?

- чи належать аркуші паперу договору про надання зворотної фінансової допомоги від 23 липня 2013 року №3089, укладеного між ПрАТ "Креатив" (код 31146251) та ПП ПВФ "Ацинус" (код 20635255) до одного виду, роду, спільної родової (групової) належності та чи однаковим чи різним є папір, на якому виготовлені перший та другий аркуші договору?

На адресу господарського суду 24.12.2014 повернулися матеріали справи №912/3073/14 разом з Висновком експерта №1890 судово-технічної експертизи документів від 09.12.2014 у даній справі.

З Висновку експерта №1890 судово-технічної експертизи документів від 09.12.2014 (а.с. 128-131) слідує наступне.

1. Перший та другий аркуші договору №3089 про надання зворотної фінансової допомоги від 23.07.2013, укладеного між ПрАТ "Креатив" (код 31146251) та ПП ПВФ "Ацинус" (код 20635255), виготовлені з різного паперу й не відповідають один одному кольором, розмірами та гладкості поверхні.

2. Друковані тексти першого та другого аркушів, договору №3089 про надання зворотної фінансової допомоги від 23.07.2013, укладеного між ПрАТ "Креатив" (код 31146251) та ПП ПВФ "Ацинус" (код 20635255), надруковані електрофотографічним способом, тонером чорного кольору. Друкований текст на першому аркуші (1-ша та 2-га сторінки) договору, надрукований на одному друкуючому пристрої (принтері та/або комп'ютерному обладнані), а друкований текст на другому аркуші (3-тя сторінка) договору - на іншому друкуючому пристрої (принтері та/або комп'ютерному обладнані).

Питання ухвали "-чи виготовлений текст усіх сторінок договору про надання зворотної фінансової допомоги від 23 липня 2013 року №3089, укладеного між ПрАТ "Креатив" (код 31146251) та ПП ПВФ "Ацинус" (код 20635255) ... в один і той же час чи в різний час?, не вирішувалось з причин відсутності відповідної методики СТЕД в експерта на даний час.

3. Другий аркуш договору № 3089 про надання зворотної фінансової допомоги від 23.07.2013, укладеного між ПрАТ "Креатив" (код 31146251) та ПП ПВФ "Ацинус" (код 20635255), первинно був скріплений степлером з іншим першим аркушем, а потім розшитий та повторно скріплений степлером із теперішнім першим аркушем.

4. У договорі №3089 про надання зворотної фінансової допомоги від 23.07.2013, укладеного між ПрАТ "Креатив" (код 31146251) та ПП ПВФ "Ацинус" (код 20635255), змінювався перший аркуш на теперішній.

5. У друкованих текстах договору №3089 та копії договору №3089 (а.с.52-53) про надання зворотної фінансової допомоги від 23.07.2013, укладеного між ПрАТ "Креатив" (код 31146251) та ПП ПВФ "Ацинус" (код 20635255), встановлені наступні розбіжності:

- змісту п. 1.3. та 1.4. та відсутністю п. 1.5. у копії договору №3089 (а.с. 52);

- при наборі друкованого тексту першої та другої сторінок копії договору №3089 (а.с.52), використовувався однаковий подвійний інтервал між останнім рядком попереднього розділу та назвою наступного за ним розділу;

- при наборі друкованого тексту першої сторінки договору №3089, використовувався однаковий одинарний інтервал, між останнім рядком попереднього розділу та назвою наступного за ним розділу, а при наборі друкованого тексту другої сторінки договору №3089, використовувався подвійний інтервал між останнім рядком попереднього розділу та назвою наступного за ним розділу;

- при наборі друкованого тексту п. 7.6., який міститься на другій та третій сторінках копії договору №3089 (а.с. 52), використовувався однаковий формат - вирівнювання по ширині сторінки;

- при наборі друкованого тексту п. 7.6., який міститься на другій та третій сторінках договору №3089, використовувався різний формат: на другій сторінці - вирівнювання по лівому краю, а на третій сторінці - вирівнювання по ширині сторінки.

Ухвалою від 05.01.2015 господарський суд провадження у справі № 912/3073/14 поновив. Справу призначив до розгляду на 23.01.2015 о 14:30 год.

17.10.2014 приватним акціонерним товариством "Креатив" на адресу суду направлено заяву вих. № б/н від 16.10.2014 про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з приватного підприємства приватної виробничої фірми "Ацинус" 1012091,92 грн., з яких: сума позики - 803664,02 грн., проценти за користування коштами - 88702,12 грн., пеня за період прострочення повернення позики - 17761,63 грн., 30% за користування чужими грошовими коштами - 21597,75 грн., штраф 10% за прострочення строку сплати процентів - 80366,40грн.

23.01.2015 на адресу суду надійшла заява приватного акціонерного товариства "Креатив" вих. № 97-10 від 22.01.2015 про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 890593,05грн., з яких: сума позики 500 000,00грн., проценти за користування коштами - 134,876,71 грн., пеня за період прострочення повернення позики - 69013,70 грн., 30% за користування чужими грошовими коштами - 79315,07 грн., штраф 10% за прострочення строку сплати процентів - 50000,00грн., інфляційні нарахування - 57387,57 грн. (а.с. 145).

Крім того, 26.01.2015 приватним акціонерним товариством "Креатив" подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог за вих. № б/н від 19.01.2015, про стягнення з приватного підприємства приватна виробнича фірма "Ацинус" 887140,99 грн., з яких: сума позики - 500000,00грн., проценти за користування коштами - 134,876,71 грн., пеня за період прострочення повернення позики - 65561,64 грн., 30% за користування чужими грошовими коштами - 79315,07 грн., штраф 10% за прострочення строку сплати процентів - 50000,00грн., інфляційні нарахування - 57387,57 грн. (а.с. 158).

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог.

Господарський суд приймає заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог та розглядає вимоги в редакції заяви, поданої до суду 26.01.2015 за вих. № б/н від 19.01.2015 (а.с. 158).

26.01.2015 приватним підприємством приватною виробничою фірмою "Ацинус" подано до суду заперечення на позовну заяву, в якій відповідач стверджує, що правову природу зворотної фінансової допомоги регулює Податковий кодекс України. Відповідно до підпункту 257 пункту 1 ст. 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення. (а.с. 159-166).

Договором від 23.07.2015 №3089 позивач встановив для відповідача 18% річних від розміру зворотної фінансової допомоги за користування грошовими коштами, наданими відповідно до умов Договору, при тому, що між позивачем та відповідачем встановлені відносини за Договором про надання зворотної фінансової допомоги.

Укладений договір, на думку відповідача, суперечить вимогам Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", оскільки позивач не є фінансовою установою та не має відповідної ліцензії, а тому не має повноважень на здійснення фінансових послуг у вигляді надання коштів під процент.

Також укладений договір суперечить вимогам Податкового кодексу України, оскільки поворотна фінансова допомога надається договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами. Тим самим позивач всупереч нормам законодавства України, в Договорі передбачив проценти за користування грошовими коштами.

Крім того, навіть норми статті 1048 Цивільного кодексу України не передбачають нарахування процентів за користування грошовими коштами, як це зазначено у Договорі. Стаття 1048 Цивільного кодексу України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Дана стаття не передбачає стягнення з боржника процентів саме за користування грошовими коштами.

Враховуючи зазначене відповідач вважає дії позивача щодо встановлення процентів за користування грошовими коштами - незаконними.

Крім того, за результатами проведеної судової технічної експертизи документа, а саме висновку експерта №1890 від 09.12.2014, встановлено, що у договорі про надання зворотної фінансової допомоги від 23.07.2013, поданого позивачем до господарського суду Кіровоградської області змінювався перший аркуш. Підроблення позивачем аркушу вказаного Договору про надання фінансової зворотної фінансової допомоги, як підстава виникнення між позивачем та відповідачем зобов'язань, є підставою для визнання такого договору недійсним.

На підставі викладеного, відповідач просить суд визнати окрему частину правочину - пункт 1.4 Договору про надання зворотної фінансової допомоги від 23.07.2013 №3089 недійсним. В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості в частині нарахування та стягнення 18% річних за користування чужими грошовими коштами відмовити. Визнати недійсним повністю пов'язаний з предметом спору Договір, який суперечить законодавству України.

Крім того, 26.01.2015 приватним підприємством приватна виробнича фірма "Ацинус" подані заперечення на заяву приватного акціонерного товариства "Креатив" про зменшення розміру позовних вимог від 22.01.2015 №97-10, в яких відповідач надає свій розрахунок пені в сумі 65315,06грн. та просить суд визнати нарахування 30% річних за користування чужими грошовими коштами відповідно до п. 3.4 Договору та 10% штрафу за прострочення строку плати процентів відповідно до п. 3.5. Договору незаконними (а.с. 167-172).

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

23.07.2013 між приватним акціонерним товариством "Креатив" (позикодавець) та приватним підприємством приватної виробничої фірми "Ацинус" (позичальник) укладено договір про надання зворотної фінансової допомоги №3089.

Зважаючи на розбіжності в редакціях пунктів договору та висновки судової технічної експертизи документів, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Факт укладення договору зворотної фінансової допомоги від 23.07.2013 №3089 визнається обома сторонами у справі. Відповідач підтверджує отримання суми позики за вказаним договором в розмірі 500000,00грн.

При цьому, відповідач у відзиві на позов та поясненнях, наданих до суду, стверджує про укладення з позивачем договору позики в редакції, наданій відповідачем до матеріалів справи (а.с. 37-39).

Позивач, надаючи до суду заяви про зменшення позовних вимог від 22.01.2015 та 26.01.2015, також зазначає про визначення суми заборгованості виходячи з умов договору зворотної фінансової допомоги від 23.07.2013 №3089 в редакції, наданій до матеріалів справи відповідачем.

За викладених обставин господарський суд визнає доведеним факт укладення сторонами у справі договору зворотної фінансової допомоги в редакції, наданій до суду приватним підприємством приватна виробнича фірма "Ацинус".

За умовами даного договору позивач зобов'язався надати відповідачеві зворотну фінансову допомогу, а відповідач прийняв зобов'язання повернути надані грошові кошти в порядку та в строк, визначений даним Договором, а також сплатити проценти за весь період надання позики у порядку та розмірах, що обумовлені умовами цього Договору (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору зворотна фінансова допомога (надалі - позика) використовується позичальником для поповнення обігових коштів. Зворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 500 000 (п'ятсот тисяч) гривень (п. 1.3). Розмір процентів, які позичальник сплачує за користування грошовими коштами, наданими відповідно до умов цього Договору, складає 18% річних від розміру позики (п. 1.4).

Положеннями п. 2.1 Договору сторонами передбачено, що позика надається позичальнику на строк 11 (одинадцять) місяців 20 (двадцять) днів, та підлягає поверненню до 14 (чотирнадцятого) липня 2014 року.

Повернення суми наданої за цим Договором позики проводиться у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позикодавця в установі банку, у строк визначений в п. 2.1 Договору. Повернення суми наданої за цим договором позики може бути здійснене як частинами, так і шляхом перерахування всієї суми допомоги на розрахунковий рахунок позикодавця (п.п. 2.2 - 2.3).

Пунктом 2.4 Договору встановлено, що сплата процентів за користування позикою відповідно до умов цього Договору здійснюється щомісячно у безготівковій формі, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позикодавця в установі банку не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому такі проценти повинні бути нараховані.

У відповідності до пункту 7 даний Договір вступає в силу з дати його підписання та діє до повного виконання сторонами їх зобов'язань за Договором.

Умови наведеного договору погоджені сторонами в результаті вільного волевиявлення, договір підписаний повноважними представниками сторін без будь-яких доповнень чи заперечень та їх підписи скріплено відтисками печаток, що не заперечується сторонами.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Укладений між сторонами договір №3089 про надання зворотної фінансової допомоги від 23.07.2013 за своєю правовою природою є договором позики, правовідносини за яким регулюються главою 71 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 1046 Цивільного Кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Так, позивачем на виконання умов договору № 3089 від 23.07.2013 було перераховано відповідачу 500 000,00 грн. згідно платіжного доручення № 4868 від 25.07.2013 (а.с. 13).

Відповідно до виписки по рахунку ПП ПВФ "Ацинус" вказана грошова сума зарахована на рахунок відповідача 25.07.2013 (а.с. 40-41).

Відповідач у відповідності до встановлених пунктами 2.1 та 2.5 Договору строку зобов'язався до 14.07.2014 погасити борг в сумі 500000,00 грн. та сплатити проценти за користування позикою, проте зобов'язання за Договором не виконав та не повернув позивачу обумовлену договором суму зворотної фінансової допомоги.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

При цьому кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Слід зазначити, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до змісту статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів повернення відповідачем суми отриманої позики, позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Креатив" про стягнення з приватного підприємства приватна виробнича фірма "Ацинус" 500 000,00грн. суми позики є обґрунтованими підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1.4 договору розмір процентів, які Позичальник сплачує за користування грошовими коштами, наданими відповідно до умов цього договору, складає 18% річних від розміру позики.

Згідно з частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позивачем обґрунтовано нараховано 134876,71грн. процентів від суми позики, тому позов в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення повернення позики з 14.07.2014 по 13.01.2015 в сумі 65561,64грн.

У відповідності до ч. 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ч. 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторонами в п. 3.3 Договору погоджено, що у випадку несвоєчасного повернення суми позики позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

За перерахунком суду, з урахуванням умов п. 2.1 договору та приписів ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України, розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 65054,79грн.

Відповідно до пункту 3.4 договору про надання зворотної фінансової допомоги сторони дійшли згоди, що крім штрафних санкцій, передбачених п.3.2 та п.3.3 даного Договору, у разі несвоєчасного повернення суми позики позичальник вплачує позикодавцеві відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30 (тридцять) % річних.

Згідно із частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням умов п. 3.4 договору позивачем нараховано 30% річних за період прострочення повернення позики з 14.07.2014 по 22.01.2015 в розмірі 79315,07грн.

Перевіривши розрахунок позивача, господарський суд дійшов висновку, що з урахуванням приписів ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України, належною до стягнення є сума 78904,11грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 10% штрафу за прострочення строку сплати процентів в сумі 50000,00грн. відповідно до п. 3.5 Договору, яким передбачено, що при порушенні позичальником строку сплати процентів більше, ніж на один місяць, він зобов'язаний достроково сплатити на рахунок позикодавця штраф в розмірі 10% від суми позики.

Вказана вимога підлягає задоволенню в повному обсязі.

Підлягають також задоволенню вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат за серпень-грудень 2014 року в сумі 57387,57 грн. на підставі ст.625 Цивільного кодексу України.

В частині заперечень відповідача стосовно незаконності дій позивача з нарахування процентів за користування позикою, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що у згідно із приписами ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.

Умова договору позики про встановлення процентів від суми позики погоджена сторонами договору та відповідає ст.1048 Цивільного кодексу України.

Заперечення відповідача в цій частині суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності за виконання зобов'язань, взятих на себе договором від 23.07.2013 №3089.

В частині клопотання відповідача про визнання недійсним договору від 23.07.2013 №3089 та окремо пункту 1.4 вказаного договору, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ст.60 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Відповідач у даній справі не скористався правом на подання зустрічного позову. За викладених обставин у господарського суду відсутні процесуальні підстави для розгляду клопотання відповідача, викладені у запереченні на позов, про визнання правочину в цілому та окремої його частини недійсними.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з приватного підприємства приватної виробничої фірми "Ацинус" підлягають частковому задоволенню, а саме: 500000,00 грн. - суми позики, 134876,71грн. - процентів за користування коштами, 65054,79грн. - пені, 78904,11грн. - 30% за користування чужими грошовими коштами, 50000,00 грн. - 10% штрафу та 57387,57 грн. втрат від інфляції. В іншій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору та за проведення судової експертизи, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судом покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Креатив" до приватного підприємства приватної виробничої фірми "Ацинус" задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства приватної виробничої фірми "Ацинус" (25006, м. Кіровоград, вул. В.Перспективна, 65, ідентифікаційний код 20635255) на користь приватного акціонерного товариства "Креатив" (25014, м. Кіровоград, просп. Промисловий, 19, ідентифікаційний код 31146251) 886223,18 грн., з яких: 500000,00 грн. - сума позики, 134876,71грн. - процентів за користування коштами, 65054,79грн. - пені, 78904,11грн. - 30% за користування чужими грошовими коштами, 50000,00 грн. - 10% штрафу, 57387,57 грн. втрат від інфляції, а також 17724,46 грн. судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Креатив" (25014, м. Кіровоград, просп. Промисловий, 19, ідентифікаційний код 31146251) на користь приватного підприємства приватної виробничої фірми "Ацинус" (25006, м. Кіровоград, вул. В.Перспективна, 65, ідентифікаційний код 20635255) 3,73грн. витрат за проведення судової експертизи.

Наказ видати відповідачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.02.2015.

Суддя Г.Б. Поліщук