ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року Справа № 922/4055/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Т. Дроботової - головуючого
Н. Волковицької Л. Рогач
за участю представників:
позивачаДанилевський О.М. - довіреність від 18.04.2014 р.
відповідачане з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на постановувід 27.11.2014 р. Харківського апеляційного господарського суду
у справі№ 922/4055/14 господарського суду Харківської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі"
простягнення 1 192 045,46 грн.

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 р. ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до КП Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" про стягнення 1 192 045,46 грн. грн., з яких: 967 864,48 грн. - основний борг, 83 849,63 грн. - пеня, 24 584,06 грн. - 3 % річних та 115 747,29 грн. - інфляційні втрати, посилаючись на приписи статей 525, 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України, з підстав невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № 19-0113-БО-32 купівлі - продажу природного газу від 28.12.2012 р. щодо повної та своєчасної оплати отриманого природного газу.

У відзиві на позовну заяву КП "Балаклійські теплові мережі" просило суд, враховуючи передбачене статтею 83 Господарського процесуального кодексу України право, зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на 80 %, вказуючи на те, що основним видом комунального підприємства є виконання послуг з теплопостачання (централізованого опалення) для населення, бюджетних установ та інших споживачів, і основним фінансовим джерелом відповідача, з якого проводиться оплата за спожитий природний газ, є грошові кошти від реалізації теплової енергії споживачам по яких мається заборгованість та проводиться претензійно - позовна робота. При цьому, збитковість підприємства пояснюється також не покриттям діючими тарифами фактичних витрат підприємства у зв'язку із постійним зростанням цін на енергоносії, тривалою процедурою затвердження тарифів та несвоєчасним проведенням державою відшкодування різниці в тарифах на послуг теплопостачання для населення.

Відповідач зазначав, що оскільки ПАТ "НАК "Нафтогаз України" є монополістом на ринку газу і комунальне підприємство не має змоги обрати іншого постачальника природного газу, відповідач вимушений погоджуватися із умовами позивача, проте, розмір штрафних санкцій непомірно великий порівняно із доходами КП "Балаклійські теплові мережі" і у випадку стягнення штрафних санкцій з відповідача у повному розмірі, останній буде позбавлений можливості повноцінного забезпечення проведення опалювального сезону, що може призвести до негативних наслідків із постачання теплової енергії споживачам та припинення діяльності підприємства.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.10.2014 р. (суддя Суслова В.В.) позов задоволений частково, стягнуто з КП Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" позивача 967 864,48 грн. основного боргу, 24 584,06 грн. 3 % річних, 67 079,70 грн. пені, 115 747,29 грн. інфляційних втрат та 23 840, 91 грн. судового збору. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 16 769, 93 грн. відмовлено.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог в частині стягнення боргу, 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням, зокрема, визнання відповідачем вимог в цій частині. При цьому, частково відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, суд зазначив про наявність підстав для застосування статті 83 Господарського процесуального кодексу України та зменшення сум штрафних санкцій.

За апеляційною скаргою ПАТ "НАК "Нафтогаз України" Харківський апеляційний господарський суд (судді: Пелипенко Н.М., Камишева Л.М., Хачатрян В.С.), переглянувши рішення господарського суду Харківської області від 09.10.2014 р. в апеляційному порядку, постановою від 27.11.2014 р. залишив його без змін з тих же підстав.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить рішення та постанову у даній справі скасувати в частині відмови у стягненні пені у розмірі 16 769,93 грн. і в оскаржуваній частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення пені та штрафу задовольнити в повному обсязі, а в решті судові рішення у даній справі скаржник просить залишити без змін.

Касаційна скарга ПАТ "НАК "Нафтогаз України" обґрунтована порушенням судами статей 549- 552 Цивільного кодексу України та статей 4-2, 43, 83, 84 Господарського процесуального кодексу України, з посиланням зокрема, на недоведеність наявності виняткових підстав для зменшення пені, не врахування судами особливих обставин щодо діяльності позивача, а також вказуючи на те, що бюджетом України та фінансовим планом НАК "Нафтогаз України", який затверджений Кабінетом Міністрів України, не передбачені фінансові можливості для кредитування споживачів природного газу.

У відзиві на касаційну скаргу КП Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" просило залишити її без задоволення, а судові рішення залишити без змін, вказуючи на надання судами об'єктивної оцінки щодо наявності підстав для зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами під час розгляду справи, 28.12.2012 р. між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець) та КП Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" (покупець) укладений договір купівлі-продажу природного газу № 19-0113-БО-32, за умовами якого продавець зобов'язувався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, який використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

У розділі 2 договору купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 р. № 19-0113-БО-32 сторонами узгоджено обсяги природного газу, які продавець має передати покупцеві, та передбачено можливість змінювати ці обсяги в установленому порядку, зокрема у пункті 2.1. договору передбачено, що з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. продавець передає покупцеві газ обсягом до 594,6 тис. куб.м.

Відповідно до пунктів 3.3, 3.4 договору купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 р. № 19-0113-БО-32, приймання-передача газу оформлюється актами приймання-передачі газу, які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. Покупець не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язаний надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газорозподільного (газотранспортного) підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використання газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язаний повернути покупцеві та газорозподільному (газотранспортному) підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного його уповноваженим представником та скріплений печаткою продавця, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта.

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом стопроцентної поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюються до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 6.1 договору).

Судами під час розгляду справи встановлено, що на виконання умов договору купівлі - продажу газу від 28.12.2012 р. № 19-0113-БО-32 позивач протягом січня-квітня 2013 р. та жовтня-грудня 2013 р. поставив відповідачеві природний газ на загальну суму 1906864,48 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, підписаними уповноваженими представниками покупця, продавця та газорозподільної організації та скріплені їх печатками.

При цьому, як було встановлено судами, зобов'язання з оплати вартості отриманого природного газу відповідачем виконані частково, а саме сплачено за поставлений природний газ 939 000,00 грн., внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 967 864,48 грн. у зв'язку з чим, виходячи з приписів, зокрема, статті 193 Господарського кодексу України,статей 525, 526, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України щодо виконання зобов'язання належним чином відповідно до умов договору, а також з урахуванням доводів та доказів сторін, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача основного боргу розмірі 967 864, 48 грн., 3 % річних у розмірі 24 584,06 грн., інфляційних втрат у розмірі 115 747,29 грн. та пені у розмірі 67 079,70 грн.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги та матеріалів справи, сторонами судові рішення в цій частині про задоволення позовних вимог щодо стягнення з Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" основного боргу розмірі 967 864, 48 грн., 3 % річних у розмірі 24 584,06 грн., інфляційних втрат у розмірі 115 747,29 грн. та пені у розмірі 67 079,70 грн. не оскаржуються.

Разом з цим, частково відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 16 769,93 грн., виходячи з приписів пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, судом першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, було встановлено, що відповідач є комунальним підприємством, яке здійснює постачання теплової енергії населенню, бюджетним установам та організаціям, заборгованість відповідача об'єктивно виникла не з його вини, а внаслідок неузгодженості в сфері виділення бюджетних коштів та не покриття тарифами собівартості енергоносіїв, що є підставою вважати наявними підстави для зменшення розміру пені, заявленої до стягнення з відповідача на 20 %, а саме з 83 849,63 грн. до 67 079,70 грн.

За приписами статті 611 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (частина 1 статті 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічні принципи закріплені у статті 233 Господарського кодексу України, якою встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, з урахуванням мотивів, викладених у рішенні суду першої інстанції щодо зменшення розміру пені, з якими погодився суд апеляційної інстанції, а також ту обставину, що з КП Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" підлягає стягненню основний борг, 3 % річних, інфляційних та пені на загальну суму 1 175 275, 53 грн., колегія суддів вважає правомірним висновок суду щодо зменшення суми пені, заявленої ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до стягнення на 16 769,93 грн. та відмови в задоволенні у позові в цій частині.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Беручи до уваги викладене, судова колегія вважає рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається, а викладені у касаційній скарзі доводи скаржника, судова колегія вважає непереконливими та такими, що зводяться до непогодження скаржника із судовими рішеннями в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 16 769,93 грн.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.11.2014 р. у справі № 922/4055/14 та рішення господарського суду Харківської області від 09.10.2014 р. залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя Т. Дроботова

Судді: Н. Волковицька

Л. Рогач