ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" січня 2015 р. Справа № 911/4472/13

Суддя Лутак Т.В., розглянувши матеріали

за заявою Публічного акціонерного товариства «Кашперівський бурякорадгосп»

до Фізичної особи-підприємця Сіренка Ігоря Васильовича

про визнання недійсними правочинів (договорів) та застосування правових наслідків до недійсних правочинів

у межах провадження у справі № 911/4472/13 про банкрутство Фізичної особи-підприємця Сіренка Ігоря Васильовича

встановила:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/4472/13 за заявою Публічного акціонерного товариства «Кашперівський бурякорадгосп» до боржника Фізичної особи-підприємця Сіренка Ігоря Васильовича про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.12.2013 порушено провадження у справі № 911/4472/13 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Київської області від 30.01.2014 Фізичну особу-підприємця Сіренка Ігоря Васильовича (09800, Київська область, Тетіївський район, місто Тетіїв, вулиця Вишнева, будинок 3, квартира 12, ідентифікаційний номер - ) визнано банкрутом, відкрито його ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута Фізичної особи-підприємця Сіренка Ігоря Васильовича арбітражного керуючого Левицького Анатолія Олексійовича (ліцензія серії АВ № 470314 від 24.03.2010, свідоцтво арбітражного керуючого № 150 від 06.02.2013, адреса: Київська область, Обухівський район, село Великі Дмитровичі, вулиця Шевченка, 1, оф. 16).

До господарського суду Київської області від Публічного акціонерного товариства «Кашперівський бурякорадгосп» надійшла заява б/н від 28.01.2015 (вх. № 309/15 від 28.01.2015) про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, у якій кредитор, на підставі ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ст. 216 Цивільного кодексу України, просить суд визнати недійсними правочини (договори) Сіренка Ігоря Васильовича, пов'язані з відчуженням його майна протягом року до порушення провадження у справі про банкрутство, а саме: 1) правочин, укладений з гр. Нізамієвим Вадимом Миколайовичем, жителем м. Біла Церква, вул. Логінова, буд. 11/2, з відчуження автомобіля ГАЗ 3309 (1995 року випуску, державний номерний знак АІ2451СН, знятий з обліку 07.06.2013 та в подальшому зареєстрований 15.02.2014 згідно довідки-рахунка ВІА282903 від 11.02.2014, виданої ФОП Щепановською І.В. та присвоєно номерні знаки АІ4742СМ); 2) правочин, укладений з гр. Калиниченко Валентиною Іванівною, жителькою с. Солідарне Луганської обл., з відчуження автомобіля Mitsubishi L200 (2010 р.в., д/н АІ9299ЕВ, знятий з обліку 09.01.2013 та в подальшому зареєстрований 09.02.2013 згідно довідки-рахунка ДПІ702597 від 07.02.2013, виданої ФОП Бовкун В.М. та присвоєні номерні знаки ВВ0340ВО); 3) правочин, укладений з гр. Барабащук Софією Степанівною, жителькою м. Києва, вул. Драйзера, буд. 34/51, кв. 273, з відчуження автомобіля Volkswagen Caddy (2007 р.в., д/н АІ6841ЕА, знятий з обліку 01.02.2013 та в подальшому зареєстрований згідно довідки-рахунка ААА013301 від 01.02.2013, виданої ДП «Розвиток» та присвоєно номерні знаки АА0225КК); 4) договір купівлі-продажу квартири від 17.05.2013, укладений з Ромінішіним Євгенієм Володимировичем, посвідчений приватним нотаріусом Тетіївського районного нотаріального округу Київської області Бурлаченко Катериною Федорівною (реєстраційний № 339) з продажу квартири № 12 в будинку № 3 по вулиці Вишневій в місті Тетієві Київської області, а також застосувати правові наслідки до недійсних правочинів, передбачені ст. 216 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Дослідивши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства «Кашперівський бурякорадгосп» про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, суд дійшов висновку, що зазначена позовна заява не може бути прийнята судом до провадження з підстав невідповідності її вимогам VIII розділу Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Проте, заявником до заява б/н від 28.01.2015 (вх. № 309/15 від 28.01.2015) не додано жодних доказів, що підтверджують викладені у ній обставини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 2 відсотки ціни позову, але не менше 1, 5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати у 2014 році складає 1 218, 00 грн.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (п. 2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7).

Як вбачається зі змісту вимог, Публічним акціонерним товариством «Кашперівський бурякорадгосп» заявлено п'ять вимог немайнового характеру.

Разом з тим, в якості доказу сплати судового збору, заявником до заяви б/н від 28.01.2015 (вх. № 309/15 від 28.01.2015) додано квитанцію № від 26.01.2015 на суму 1 218, 00 грн. Загальна сума судового збору сплаченого заявником становить 1 218, 00 грн.

Таким чином, судовий збір сплачено у меншому розмірі, ніж встановлено законодавством.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з положеннями Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» від 05.03.2009 № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Так, належними доказами надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів іншій стороні у справі визнаються оригінали квитанцій, фінансових чеків та описи вкладень установ зв'язку.

Як вбачається з матеріалів заяви б/н від 28.01.2015 (вх. № 309/15 від 28.01.2015), заявником не додано жодних доказів надсилання відповідачу (боржнику) копії заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника до доданих до неї документів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин, вказана заява і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові без розгляду.

Разом з тим, суд зазначає, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Окрім того, суд звертає увагу заявника на те, що при вирішенні спорів про визнання недійсними договорів, до розгляду таких справ потрібно залучати всіх сторін оспорюваних договорів.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п. 3, п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Кашперівський бурякорадгосп» про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника б/н від 28.01.2015 (вх. № 309/15 від 28.01.2015) разом з доданими до неї документами (всього на 5 арк.) повернути заявнику без розгляду.

Суддя Т.В. Лутак