ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року Справа № 925/2096/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участю представників: позивача: Цинда Л.Г. - за довіреністю,

відповідача: Драченко В.С. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор"

до дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"

про спонукання до виконання мирової угоди,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Уманьавтодор" заявлено позов про спонукання ДП "Черкаський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" до виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Черкаської області від 14.11.2013 у справі № 925/1484/13, укладеної між ПАТ "Уманьавтодор" та ДП "Черкаський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

11.12.2014 позивач надав Заяву про уточнення позовних вимог, в якій повідомив, що затверджена господарським судом мирова угода не виконана і борг в сумі 169 761 грн. 50 коп. відповідачем не сплачений, та доповнив прохальну частину позовної заяви словами про спосіб спонукання до виконання, а саме шляхом стягнення з ДП "Черкаський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ПАТ "Уманьавтодор" борг в сумі 169 761 грн. 50 коп. та витрати на судовий збір шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок № 01 відділення № 29 філії Полтавського РУ АТ Банк Фінанси та кредит, МФО 331832, , про що видати наказ.

Відповідач у відзиві на позовну заяву повністю заперечив проти позову з таких підстав: по - перше, роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/289 від 18.09.1997 втратило чинність згідно з постановою пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18; по -друге, заявляючи позовні вимоги про спонукання до виконання мирової угоди, позивач не приклав до позовної заяви мирову угоду чи її копію; по - третє, відповідач вважає, що позов про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду у зв'язку з тим, що позивач мав усі підстави та можливості для отримання належної копії ухвали господарського суду Черкаської області від 24.10.2013 у справі № 925/1488/13, яка б відповідала вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

У судовому засіданні:

представник позивача повністю підтримала позов з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, заперечила проти доводів відповідача у відзиві на позов та пояснила, що позивач зробив все можливе, щоб мирова угода була виконана, але відповідач її не виконав, борг у встановлені строки не сплатив, ДВС відмовила у відкритті виконавчого провадження з тих підстав, що ухвала суду від 24.10.2013 не відповідає вимогам до виконавчого документа;

представник відповідача повністю заперечив проти позову та пояснив, що ухвала суду від 24.10.2013 є виконавчим документом і вона повинна виконуватися державною виконавчою службою, позивач повинен був оскаржувати дії ДВС, але він пропустив строк на оскарження дій ДВС, тобто, позивач не вжив всіх належних заходів для того, щоб виконувати ухвалу суду в установленому порядку, вважає, що позивач безпідставно звернувся з позовом до суду і просив покласти судовий збір на позивача.

У судовому засіданні 27.01.2015 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення і доводи представників сторін у судовому засіданні, суд встановив таке.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24.10.2013 року у справі № 925/1488/13 за позовом публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" до дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 169 761 грн. 50 коп. затверджено мирову угоду від 24 жовтня 2013 року, укладену вказаними сторонами, відповідно до умов якої відповідач зобов'язався сплатити на користь позивача 166 330,22 грн. основного боргу за договором поставки № 167 від 16.08.2012 та 3 431,28 грн. судового збору, разом 169 761 грн. 50 коп.., шляхом перерахування на розрахунковий рахунок № 7823 в ПАТ " Райффайзен Банк Аваль" м. Київ МФО 380805, ІПН 59 за наступним графіком: 34 000 грн. - до 30 листопада 2013р.; 34 000 грн. - до 31 грудня 2013 p.; 34 000 грн. - до 31 січня 2014 p.; 34 000 грн. - до 28 лютого 2014p.; 33 761,50 грн. - до 31 березня 2014 p.

Ухвала господарського суду від 24.10.2013 набрала законної сили в день проголошення, сторонами не оскаржувалась.

24.03.2014 позивач звернувся до державної виконавчої служби із заявою щодо примусового виконання ухвали суду від 24.10.2013 у справі № 925/1488/13 і головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Нечипоренко Ю.І. прийнято до виконання виконавче провадження (ЄДРВП № 42484776), про що винесено відповідну постанову від 24.03.2014 та винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до складу зведеного виконавчого провадження № 34580120.

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Черкаській області від 11.07.2014 скасовано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ЄДРВП № 42484776 від 24.03.2014 з тих підстав, що державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження не враховано вимоги п. 3, п. 6 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: виконавчий документ не містить повного найменування юридичних осіб стягувача і боржника, їх місцезнаходження, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, рахунки стягувача та боржника тощо, відсутній строк пред'явлення виконавчого документа до виконання та виконавчий документ не скріплений гербовою печаткою, що є обов'язковим у разі, якщо орган, який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

31 липня 2014 року позивач звернувся до господарського суду Черкаської області із заявою із заявою про роз'яснення затвердженої судом мирової угоди.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 07 серпня 2014 року у справі № 925/1488/13 роз'яснено, що судом винесена ухвала від 24.10.2013 про затвердження мирової угоди містить необхідні для ідентифікації стягувача і боржника; заінтересована сторона вправі звернутися до господарського суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, в разі задоволення якого господарським судом видається відповідний наказ.

15 серпня 2014 року позивач повторно пред'явив до відділу примусового виконання рішень управління ДВС оригінал ухвали господарського суду Черкаської області від 24 жовтня 2013 року у справі № 925/1488/13 із гербовою печаткою господарського суду. Однак 18.08.2014 державний виконавець вказаного відділу Цьома Б.А. виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, у якій вказав, що судом не усунуті недоліки у виконавчому документі.

01 вересня 2014 року позивач звернувся до господарського суду із скаргою на постанову відділу ДВС від 18.08.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження. Ухвалою господарського суду Черкаської області від 03 вересня 2014 року у справі № 925/1488/13 повернуто скаргу ПАТ "Уманьавтодор" без розгляду у зв'язку з недоліками у її оформленні та роз'яснено сторонам, що якщо ухвала про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам, встановленим для виконавчих документів (стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження"), і державним виконавцем з цих підстав буде відмовлено у відкритті виконавчого провадження, заінтересована сторона вправі звернутися до господарського суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, в разі задоволення якого господарським судом видається відповідний наказ; внесення в подальшому змін чи доповнень до укладеної й затвердженої судом мирової угоди чинним законодавством не передбачено.

За доводами позивача відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за мировою угодою від 24.10.2013, що була затверджена ухвалою господарського суду від цього ж числа у справі № 925/1488/13, не сплатив позивачу кошти у строки, встановлені в ухвалі суду, вказана в ухвалі сума 169 761,50 грн. є не сплаченою відповідачем до цього часу, ухвала від 24.10.2013 не відповідає вимогам до виконавчого документа, тому позивач звернувся до господарського суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до задоволення, з огляду на таке.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписом статей 202 ГК України, 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Право сторін у спорі укласти мирову угоду в процесі його розгляду встановлено статтею 78 Господарського процесуального кодексу України та статтею 80 цього Кодексу передбачено право господарського суду затвердити укладену сторонами мирову угоду та припинити провадження у справі.

В статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" вказані виконавчі документи за рішеннями, що підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою, серед яких названі ухвали судів у господарських справах.

Статтею 18 вказаного Закону визначені вимоги до виконавчого документа та в ній вказано наступне:

"1. У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

2. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

3. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

4. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Ухвалою господарського суду від 24.10.2013 року у справі № 925/1488/13 затверджено мирову угоду сторін, за якою відповідач зобов'язався сплатити на користь позивача 166 330,22 грн. основного боргу та 3 431,28 грн. судового збору, разом 169 761,50 грн., шляхом перерахування на розрахунковий рахунок та в цій ухвалі вказані суми, що визнані боржником, та названі суми і строки, в які ці суми відповідач зобов'язався сплатити позивачу.

Однак, із тексту ухвали від 24 жовтня 2013 року вбачається, що в ній не вказано строк пред'явлення її до виконання, тому вказана ухвала суду не може вважатися виконавчим документом у розумінні статті 18 ЗУ "Про виконавче провадження".

В пп. 3.19 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою:

- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Тобто, відсутність в ухвалі суду будь-якої із даних, що вказані в статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", дає підстави стверджувати про те, що така ухвала не є виконавчим документом у розумінні вказаної норми та відмова державної виконавчої служби у відкритті виконавчого провадження щодо примусового виконання такої ухвали може вважатися правомірною.

Відповідно до припису статті 16 Цивільного Кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів сторони є примусове виконання обов'язку в натурі.

Із матеріалів справи вбачається, що оскільки ухвала господарського суду від 24 жовтня 2013 року у справі № 925/1488/13, якою затверджена мирова угода сторін, не містить усіх даних, обов'язковість яких передбачена статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", тому ця ухвала не є виконавчим документом у розумінні вказаного Закону для можливості її виконання державною виконавчою службою, отже позов про спонукання відповідача виконати мирову угоду, затверджену ухвалою господарського суду від 24.10.2013 у справі № 925/1488/13, є правомірним.

Позивач довів і належними доказами підтвердив обґрунтованість позовної вимоги про спонукання відповідача до виконання мирової угоди шляхом стягнення вказаної в ухвалі суми боргу - 169 761,50 грн. Така вимога відповідає праву позивача, встановленому в статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України, а саме: примусове виконання обов'язку в натурі, що відповідає рішенню суду про стягнення суми. Прийнятий відповідачем на себе в мировій угоді, затвердженій судом, борг в сумі 169 761,50 грн. ним не сплачений та у відзиві на позов не заперечений, суду не подано доказів виконання мирової угоди та сплати позивачу вказаної суми боргу. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню та з відповідача належить стягнути на користь позивача кошти в сумі 169 761,50 грн.

Заперечення відповідача у відзиві на позов суд вважає необґрунтованими та такими, що не впливають на висновок суду про задоволення позову. Відповідач не спростував доводи позивача щодо наявності простроченої заборгованості по мировій угоді, не подав суду доказів сплати коштів у вказаній в ній сумі. Оскільки ухвала від 24 жовтня 2013 року у справі № 925/1488/13 не містить усіх даних, обов'язковість яких передбачена статтею 18 ЗУ "Про виконавче провадження", тобто, не є виконавчим документом у розумінні вказаного Закону для її виконання державною виконавчою службою, тому не має значення, чи дотримався позивач процедури оскарження постанови ВДВС про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене та враховуючи повне задоволення позову і сплату позивачем судового збору в сумі 3 395 грн. 23 коп., з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату судового збору в сплаченій сумі. Доводи представника відповідача в цій частині суд вважає необґрунтованими, тому витрати на сплату судового збору у даній справі суд повністю покладає на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (18006, м. Черкаси, бул. Шевченка, 389, ідентифікаційний код 31141625) на користь публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" (20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Жовтневої революції, б.27, ідентифікаційний код 14196857) із зарахуванням на розрахунковий рахунок № 01 відділення № 29 філії Полтавського РУ АТ Банк "Фінанси та кредит", МФО 331832, - 169 761 грн. 50 коп. (сто шістдесят дев'ять тисяч сімсот шістдесят одну гривню 50 копійок) боргу, 3 395 грн. 23 коп. (три тисячі триста дев'яносто п'ять гривень 23 копійки) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 31.01.2015

Суддя А.Д. Пащенко