ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2015 р.Справа № 916/5233/14

За позовом: Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси"

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 7910,35грн.

Суддя Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники:

Від позивача: Зубачова Ю.В., довіреність №21/11-08 від 12.01.2015р.

Від відповідача: не з`явився

В засіданні 09.02.2015р. приймали участь представники:

Від позивача: Зубачова Ю.В., довіреність №21/11-08 від 12.01.2015р.

Від відповідача: не з`явився

Суть спору: про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь КП „ТМО" 7910,35грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2012р. по 01.09.2014р.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги, надав пояснення від 09.02.2015р. за вх.№3606/15, в їх обґрунтування зазначає, що між КП „ТМО" та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір №4541 від 01.11.2007р., відповідно до умов якого позивач постачав теплову енергію на опалення об'єкту, в період з 01.10.2012р. по 01.09.2014р., однак, відповідач розрахунки за спожиту теплову енергію не здійснював, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 7910,35грн.

Клопотання позивача від 26.01.2015р. за вх.№1577/15, від 09.02.2015р. за вх.№№3693/15, 3696/15, 3697 про долучення документів до матеріалів справи були судом задоволені.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, у зв'язку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши пояснення представника позивача та його правову позицію, суд встановив наступне:

01.11.2007р. між КП „ТМО" (теплопостачальна організація) та ФОП ОСОБА_1 (споживач) було укладено договір №4541, за умовами якого теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов'язується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором. Теплова енергія постачається споживачу у приміщення офісу за адресою: АДРЕСА_1, на опалення та гаряче водопостачання в обсягах згідно додатку №1 до цього договору. Споживач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, що передбачені цим договором (п.п.1, 2.1., 3.2.2. договору).

Згідно п.п.5.1., 5.2. договору №4541 від 01.11.2007р. облік споживання теплової енергії визначається: на опалення - розрахунковим способом, гаряча вода - за приладом обліку. Звіт про фактичне щомісячне споживання теплової енергії споживач надає теплопостачальній організації в термін з 28 по 30 число звітного місяця.

Розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів - 285,39грн. за 1 Гкал на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації. При відсутності приладу обліку (або виведенні його з експлуатації) кількість спожитої теплової енергії визначається згідно п.5.6. даного договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує теплопостачальній організації вартість заявленої та зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період (п.п.6.1., 6.2., 6.3., 6.4. договору №4541 від 01.11.2007р.).

За умовами п.п.10.1., 10.4. договору №4541 від 01.11.2007р. цей договір набуває чинності з 01.11.2007р. та діє до 31.10.2008р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією зі сторін.

Крім того, сторонами підписано додатки №№1, 3 до договору №4541 від 01.11.2007р. „Обсяги постачання теплової енергії споживачу", „Умови припинення подачі теплової енергії".

Об'єкт, на який постачалась позивачем теплова енергія, належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2006р.

21.05.2014р. позивачем було надіслано відповідачу претензію від 23.05.2014р. про сплату заборгованості на суму 7910,35грн., однак, доказів вжиття відповідачем заходів до погашення існуючої заборгованості відповідача суду не надано.

На підтвердження факту споживання відповідачем теплової енергії в період з 01.10.2012р. по 01.09.2014р. позивач надав список включення та відключення абонентів Київського району по ЦО та ГВ у жовтні-грудні 2012р., січні-березні, жовтні - грудні 2013р., січні - квітні 2014р., акти обстеження від 27.01.2015р., від 31.01.2015р.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані позивачем докази та викладену ним правову позицію, суд вважає заявлені КП „ТМО" позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 7910,35грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2012р. по 01.09.2014р. правомірними, такими, що відповідають дійсним обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до п. 1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (п.1 ст. 903 Цивільного Кодексу України).

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007р. №1198, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Споживач теплової енергії зобов'язаний, зокрема, дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (п.40 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007р. №1198).

Отже, враховуючи вищевикладені положення чинного законодавства, з огляду на наявні в матеріалах справи первинні документи, суд встановив, що мало місце виконання послуг позивачем та їх отримання відповідачем, їх неоплата з боку відповідача, у зв'язку з чим позовна вимога про стягнення з відповідача 7910,35грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з березня 2013р. по 01.09.2014р. підлягає судом задоволенню у повній мірі.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

За таких обставин, суд задовольняє заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 7910,35грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2012р. по 01.09.2014р. - повністю.

Згідно ст.44, 49 ГПК України судовий збір за розгляд даного спору, сплачений позивачем в сумі 1827грн., підлягає відшкодуванню відповідачем позивачу.

Керуючись ст. ст.44, 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси" (65110, м. Одеса, вул. Балківська,1-Б, код 34674102) 7910 (сім тисяч дев'ятсот десять) грн. 35коп. заборгованості, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 10 лютого 2015 р.

Суддя І.А. Малярчук