РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015Справа № 910/13450/14

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний комфорт"

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дубовий гай"

про стягнення 91 177, 67 грн.

за участю представників:

від позивача:Науменко С.В. - представник за довіреністю б/н від 20.05.2014 р. Сторожкова О.Ф. - директор № наказ 01 від 01.11.2005 р.
від відповідача:не з'явився

встановив :

До господарського суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Столичний комфорт" з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дубовий гай" про стягнення заборгованості за договором управління житловим комплексом № 01-у від 01.11.2011 р. в розмірі 91 177, 67 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору управління житловим комплексом № 01-у від 01.11.2011 р., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дашавська, 25, в частині неналежної оплати послуг, передбачених п. 2 договору, внаслідок чого у Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дубовий гай" утворилась заборгованість.

У позові Товариство з обмеженою відповідальністю "Столичний комфорт" просить суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг у сумі 91 177, 67 грн., яка складається з 70 000,00 грн. - основної заборгованості, 10 232,60 грн. - пені, 7 830,00 грн. - інфляційних втрат та 3 115,07 грн. - 3 % річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.10.2014 р. провадження у справі № 910/13450/14 зупинено до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва по справі № 910/21683/14.

16.01.2015 р. ухвалою господарського суду міста Києва провадження у даній справі поновлено.

У судовому засіданні представники позивача підтримали та обґрунтували позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, подав клопотання про відкладення розгляду справи, у якому судом було відмовлено, як у необгрунтованому. У минулих судових засіданнях представник відповідача проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що заборгованість у нього відсутня, оскільки договір № 01-у від 01.11.2011 р. є нікчемним, також зазначив, що позивачем не надано належних доказів, які підтверджують виконання ним зобов'язань за вказаним договором. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Столичний комфорт" (управитель) та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Дубовий гай" (установник управління) був укладений договір управління житловим комплексом № 01-у.

Відповідно до п. 1 договору установник управління від імені всіх власників приміщень житлового комплексу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дашавська, 25, доручає управителю виконувати частину функцій по управлінню неподільним та загальним майном ЖК.

Установник управління доручає управителю забезпечити безперебійну подачу до ЖК тепла, гарячої та холодної води та електроенергії, своєчасний вивіз сміття, технічне обслуговування ліфтів, безперебійну роботу диспетчеризації, безпечну роботу систем ДВ та ППВ, безперебійну та безпечну роботу ІТП, підтримання інженерних мереж в належному технічному стані (п. 2 договору).

За виконання функцій передбачених п. 2 договору уставник управління сплачує управителю винагороду в розмірі 150 000,00 грн. в наступному порядку: 37 500,00 грн. - не пізніше 25.12.2011 р., 37 500,00 грн. - не пізніше 25.01.2012 р., 37 500,00 грн. - не пізніше 25.02.2012 р., 37 500,00 грн. - не пізніше 25.03.2013 р. (п. 3 договору).

Договір набирає чинності з 01.11.2011 р. та діє до 29.02.2012 р. Обов'язки сторін мають бути виконані незалежно від строку договору (п. 11 договору).

У подальшому до договору були внесені зміни шляхом укладення додаткової угоди № 1 від 29.02.2012 р., якою встановлена оплата управителю винагороди в розмірі 150 000,00 грн. в наступному порядку: 60 000,00 грн. - до 01.08.2012, 90 000,00 грн. - щомісячними платежами, кожний з яких не може бути меншим 10 000,00 грн. (окрім останнього платежу) в строк з 01.08.2012 р. до 01.02.2013 р. Кожний з таких платежів має бути здійснений не пізніше 25 числа місяця, за який здійснюється платіж.

У судовому засіданні встановлено, що 01.03.2012 р. позивач передав на баланс відповідачу житловий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дашавська, 25, про що свідчить відповідний акт приймання - передачі житлового комплексу з балансу на баланс.

Також судом встановлено, що позивачем для здійснення покладених на нього договором функцій управління житловим комплексом укладались відповідні договори з постачальниками відповідних житлово-комунальних послуг, а саме - договір № 4540316 від 01.12.2007 на постачання теплової енергії у гарячій воді, договір № 855/24 від 19.10.2007 на оперативно-технічне обслуговування, договір № 41100 від 19.10.2007 про постачання електричної енергії із АЕК "Київенерго", договір № 07681/5-08 від 13.09.2007 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі із ВАТ "АК "Київводоканал", договір № 1297 від 06.07.2009 на вивезення твердих побутових відходів із ДП "Фірма Альтфатер Київ", договір №2007/10ОЛ від 01.07.2007 на технічне обслуговування і ремонт ліфтів із ТОВ "Д.К.-Груп", договір підряду № 12-09 від 02.01.2009 на виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту диспетчерського обладнання із ТОВ "Обєднані системи зв'язку", договір № 2 від 09.02.2012 з технічного обслуговування протипожежного захисту із ТОВ "Системи Безпеки-К", договір № 11-2010 від 01.01.2010 із ТОВ "Автоматизація та Енергетика".

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач забезпечив надання відповідачу за період з 01.11.2011 р. по 01.03.2012 р. житлово-комунальних послуг з тепла, гарячої та холодної води та електроенергії, своєчасного вивозу сміття, технічного обслуговування ліфтів, безперебійної роботи диспетчеризації, безпечної роботи систем ДВ та ППВ, безперебійної та безпечної роботи ІТП, підтримання інженерних мереж в належному технічному стані.

Вказані послуги були надані відповідачу на загальну суму 150 000,00 грн., що підтверджується актами виконаних робіт і наданих послуг за вказаний період, а також поясненнями представників позивача.

Відповідач зі свого боку зобов'язання по оплаті вказаних житлово-комунальних послуг виконав неналежним чином, оплатив надані послуги частково - на суму 80 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку відповідача, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у сумі 70 000,00 грн.

Наявність заборгованості відповідача підтверджується доказами про часткову оплату наданих послуг, розрахунком суми заборгованості, вимогою про сплату заборгованості з доказами направленими відповідачу, поясненнями представників позивача.

Частина 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, суд приходить до висновку, що оскільки доказів належної оплати послуг по визначеному сторонами графіку відповідач суду не надав, позовні вимоги про стягнення з ОСББ "Дубовий гай" 70 000,00 грн. основного боргу за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2011 р. по 01.03.2012 р. підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на акти дефектів обладнання, інвентаря та загальнобудівельних робіт від 31.10.2012 р., що були підписані між відповідачем та ТОВ "Столичний комфорт", засвідчують лише факт встановлення недоліків спричинених загальнобудівельними роботами та відсутність обладнання та інвентаря, а не порушення позивачем своїх зобов'язань за договором № 01-у від 01.11.2011 р.

Щодо доводів відповідача про недійсність договору № 01-у від 01.11.2011 р. суд зазначає, що рішенням господарського суду міста Києва від 11.11.2014 р. у справі № 910/21683/14, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду міста Києва від 15.12.2014 р., у задоволенні позову про визнання договору № 01-у від 01.11.2011 р. недійсним йому було відмовлено. Отже, вказані доводи відповідача перевірялись судом у іншій справі та свого підтвердження не знайшли.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної заборгованості у сумі 70 000,00 грн. підялгають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач також просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за договором управління житловим комплексом у сумі 10 232,60 грн. за період з 01.11.2012 р. по 01.07.2014 р.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 10 договору передбачено, що за несвоєчасне здійснення оплати нараховується пеня із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ. Пеня нараховується починаючи з третього дня просрочення оплати.

Перерахувавши заявлену позивачем суму пені відповідно до подвійної облікової ставки Національного банку України та вимог ст. 232 ГК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором у сумі 5 144,65 грн. за період з 01.11.2012 р. по 03.08.2013 р., тобто у меншій сумі, ніж заявлено позивачем, оскільки ним взято більший період нарахування пені, ніж передбачений законом 6-місячний строк.

Відповідно до п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" приписом ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 7 830,00 грн. та 3 % річних у сумі 3 115,07 грн. за період з 01.11.2012 р. по 01.07.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства та умови укладеного сторонами правочину, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні втрати у сумі 4 788,63 грн. та 3 % річних у сумі 2 136,98 грн. за період з 01.11.2012 р. по 01.07.2014 р., тобто у меншій сумі, ніж заявлено позивачем, оскільки при розрахунку вказаних нарахувань позивач невірно застосував суму основного боргу протягом зазначеного періоду.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про часткову обгрунтованість вимог позивача, суд задовольняє позов частково.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний комфорт" до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дубовий гай" про стягнення 91 177, 67 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дубовий гай" (03056, м. Київ, вул. Дашавська, буд. 25, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний комфорт" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 18, літера В, ідентифікаційний код 33833708) основну заборгованість в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп., пеню в сумі 5 144 (п'ять тисяч сто сорок чотири) грн. 65 коп., інфляційні втрати у сумі 4 788 (чотири тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн. 63 коп., 3 % річних у сумі 2 136 (дві тисячі сто тридцять шість) грн. 98 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дубовий гай" (03056, м. Київ, вул. Дашавська, буд. 25, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний комфорт" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 18, літера В, ідентифікаційний код 33833708) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 644 (одну тисячу шістсот сорок чотири) грн. 51 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 2 лютого 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 9 лютого 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна