ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року Справа № 925/2081/14

Господарський суд у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., при секретарі судового засідання Яцен Ю.Ф., за участю: представників за довіреностями - Кармоліта Я.В. (від позивача), Плахи А.В. (від відповідача), розглядає у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду

справу за позовною заявою

позивача відкритого акціонерного товариства Чигиринське районне об'єднання "Агропроммеханізація"

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Глас"

про - стягнення 100000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 100000,00 грн. основного боргу з підстав несплати відповідачем коштів у визначений договором строк після пред'явлення вимоги про оплату за отриманий відповідачем товар (нерухоме майно). Водночас позивач у позовній заяві заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до прийняття судового рішення по суті заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні 27.01.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав і пояснив,

що постановою господарського суду Черкаської області від 20.12.2012 у справі №05/5026/1809/2012 позивача визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру;

що ліквідатором банкрута було встановлено заборгованість відповідача перед позивачем за договором купівлі-продажу частини комплексу від 23.06.2010 (зареєстровано у реєстрі за № 7717, /далі - Договір - 7717/) на загальну суму 100000,00 грн.,

що за Договором-7717 продавець (позивач) передав, а покупець (відповідач) прийняв у власність частину комплексу будівель, а саме: літ. «Д-І» - котельня, літ. «Е-І, Е'-І» - котельня, літ «К-2» профілакторій, літ. «Н-І» - зварювальний цех, літ. «Р-І» - приміщення складу (модуль), літ. «С-І» - склад будматеріалів, літ. «Г» - прохідна, літ. «Л-2» - контрольно-технічний пункт з підвалом, літ. «Ч-І» - допоміжний цех ремонтної майстерні, літ «І» - автозапровачна станція, літ. «Є,є» - склад АТП з прибудовою, літ. «Т-І» - киснево-наповнююча станція, № 1-7 - огорожа, № 9 - водонапірна башта, що знаходиться по вул. Кірова, 164, в м. Чигирин, Черкаської області,

що за даними обліку позивача як за період з 23.06.2010 по 23.09.2010, так і в подальшому, розрахунок за придбане нерухоме майно здійснено не у повному обсязі,

що продаж вчинено за 755724,05 грн., які покупець зобов'язується сплатити продавцю у безготівковій формі на протязі трьох місяців з моменту оформлення Договору-7717, однак за період з 23.06.2010 по 17.12.2010 відповідачем було перераховано 655724,05 грн.,

що твердження відповідача про сплив позовної давності є безпідставним, оскільки відповідно до ч.1 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, що строк виконання зобов'язання за Договором-7717 сплив 23.09.2010, однак після спливу вказаного строку відповідач продовжував здійснювати платежі за вказаним договором, тобто фактично вчиняв дії щодо визнання ним свого боргу, факту неналежного виконання договору,

що акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 24.06.2010 потребує додаткового вивчення, не засвідчує факту зарахування коштів та не відображає підстав виникнення зобов'язання, складено у момент відсутності зобов'язань між сторонами,

що про наявність вказаного акту не було відомо до цього дня, зокрема, акт не згадувався у відзиві відповідача.

що у Договорі-7717 відсутні умови щодо передоплати.

Відповідач у направленому суду відзиві та його представник у судовому засіданні проти вимог позивача заперечив і пояснив,

що домовленість про укладення Договору-7717 між сторонами була досягнута раніше, однак, оскільки його укладення займає тривалий час на підготовку документів, а позивач потребував коштів, сторни домовились про перерахування 100000 грн. за будівлі авансовим платежом, які було перераховано до укладення Договору-7717,

що 23.06.2010 між позивачем та відповідачем було укладено Договір-7717,

що відповідач повністю розрахувався за вказаним Договором-7717 шляхом перерахування як авансових платежів, так і платежів після укладання Договору-7717, що підтверджується наданими суду доказами сплати,

що юридично авансові платежі відповідача зараховані в рахунок погашення боргу за Договором-7717 згідно з актом зарахування зустрічних вимог від 24.06.2010, оскільки інших будівель і споруд позивач відповідачу не передавав, у зв'язку з чим перераховані 100000 грн. є безпідставно отриманими позивачем, право вимоги на які у відповідача настало з моменту їх отримання позивачем,

що позивачем пропущено встановлений ст.ст.256,257 Цивільного кодексу України строк позовної давності у три роки для пред'явлення вимог за Договором-7717 (договір купівлі-продажу частини комплексу було укладено 23.06.2010, а повний розрахунок за ним мав бути здійснений протягом трьох місяців з дати укладання, тобто до 23.09.2010, що строк позовної давності до стягнення заборгованості за вказаним договором сплив 23.09.2013) і це є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України).

У ході розгляду справи представником позивача було заявлено письмове клопотання від 12.01.2015 №05/5026/1809/2012/47 (вх.№529/15 від 12.01.2015) про продовження строку розгляду справи, яке останній у судовому засіданні 27.01.2015 підтримав, однак яке судом не було вирішено з огляду на тимчасову непрацездатність судді. Оскільки рішення приймається у першому ж судовому засідання після виходу судді, потреба у продовженні строку відсутня, тому у його задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до ст.75, 85 Господарського процесуального кодексу України суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Заслухавши представників сторін та дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступне.

Відповідач платіжними дорученнями від 31.05.2010 №57, від 03.06.2010 №99, від 22.06.2010 №272, перерахував позивачу 100000 грн. Цільовим призначенням платежу у останніх вказано "Авансовий платіж за будівлі і споруди зг. рах." та вказані їх номери.

Згідно з договором купівлі-продажу частини комплексу від 23.06.2010 /зареєстрованим в реєстрі за №7717/ (Договір-7717, а.с.36) відповідач отримав від позивача частину комплексу будівель, а саме: літ. «Д-І» - котельня, площею 246,4 кв.м, літ. «Е-І, Е'-І» - котельня, площею 160,3 кв.м., літ «К-2» профілакторій, площею 783,1 кв.м., літ. «Н-І» - зварювальний цех, площею 68,0 кв.м., літ. «Р-І» - приміщення складу (модуль), площею 388,9 кв.м, літ. «С-І» - склад будматеріалів з підвалом, площею 611,1 кв.м., літ. «Г» - прохідна, літ. «Л-2» - контрольно-технічний пункт з підвалом, площею 437,8 кв.м., літ. «Ч-І» - допоміжний цех ремонтної майстерні, площею 185,1 кв.м., літ «І» - автозапровачна станція, літ. «Є,є» - склад АТП з прибудовою, літ. «Т-І» - киснево-наповнююча станція, площею 84,9 кв.м., № 1-7 - огорожа, № 9 - водонапірна башта, що знаходиться по вулиці Кірова, буд.164, в м. Чигирин, Черкаської області (далі - нерухоме майно).

Згідно з п.п.2,3 Договору-7717 балансова вартість нерухомого майна становить 755724,05 грн., продаж останнього здійснюється за ціною 755724,05 грн., які покупець (відповідач) зобов'язується сплатити позивачу (продавцю) у безготівковій формі на протязі трьох місяців з моменту оформлення Договору-7717.

Відповідач платіжними дорученнями від 08.09.2010 №904, від 24.09.2010 №1028, від 13.10.2010 №1075, від 17.12.2010 №1085 (а.с.65-68) перерахував позивачу 470224,05 грн., а також згідно з відомостями, що містяться у банківських виписках за 19.10.2010, за 29.10.2010, за 16.11.2010, за 19.11.2010, за 30.11.2010 відповідач сплатив на користь позивача кошти за Договором-7717 на загальну суму 185500,00 грн. Таким чином, загальна сума сплачених відповідачем коштів на виконання Договору-7717 становить 655724,05 грн.

24.06.2010 сторонами підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 100000 грн.

20.03.2014 позивач направив на адресу відповідача претензію (а.с.37,100) з вимогою про сплату боргу в 7-ти денний термін, яку останній не визнав у своїй відповіді (а.с.101), повідомив, що свої грошові зобов'язання перед позивачем виконав у повному обсязі, направив позивачу копії підтверджуючих сплату боргу документів (доказів).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі матеріалами, зокрема, вищеназваними Договором-7717, платіжними дорученнями про перерахування коштів, претензією, а також витягами з банківського реєстру (а.с.69-73), інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно (індексний номер інформаційної довідки 3720575) від 21.05.2013 (а.с.106), інформаційною довідкою з Державного реєстру іпотек (індексний номер інформаційної довідки 4616333) від 10.06.2013 (а.с.107), інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (індексний номер інформаційної довідки 4616393) від 10.06.2013 (а.с.108), актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 24.06.2010 (а.с.121).

Таким чином судом установлено (і сторонами не заперечуються): факт перерахування коштів у сумі 100000 грн. відповідачем позивачу; факт відсутності інших угод на передачу інших будівель і споруд, крім визначених Договором-7717; факт укладення Договору-7717; факт перерахування коштів у сумі 655724,05 грн. після його укладення.

Відповідно до ст.601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Оцінюючи як ключовий доказ у спорі акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 24.06.2010 (а.с.121) суд виходить з того, що він є належним доказом у справі, оскільки не спростований позивачем іншими доказами. Крім того, суд погоджується з доводами відповідача, що перераховані відповідачем позивачу до укладення Договору-7717 100 тис. грн. є безпідставно перерахованими коштами, могли бути відповідно до ст.601 Цивільного кодексу України зараховані і були зараховані в рахунок погашення заборгованості за Договором-7717 за заявою обох сторін.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Саме сторона має вказати на конкретний доказ, особу, у якої він знаходиться, та обставини, які доказ спростує чи підтвердить, при поданні суду відповідного клопотання.

Таким чином, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

За подання позовної заяви із сумою вимог 100000,00 грн. належить сплатити 2000,00 грн. судового збору (відповідно до Закону України "Про судовий збір" - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат).

Ухвалами суду від 17.11.2014, від 27.11.2014 позивач зобов'язувався надати докази сплати судового збору, однак до прийняття судового рішення по суті справи вказані докази не надав, мотивуючи це тим, що не зміг продати наявне у нього майно.

Відповідно до п.3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або залишити позов чи скаргу без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

Враховуючи, що судом спір розглянуто по суті, у боржника наявне майно, за рахунок якого судовий збір може бути стягнено на користь держави, суд вважає, що потреба у залишенні позову без розгляду відсутня, що підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні, тому необхідно стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення. Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, і враховуючи конкретні обставини справи, суд стягує несплачену суму судового збору з позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, на підставі ст.193 ч.1 Господарського кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства Чигиринське районне об'єднання «Агропроммеханізація» (20901, Черкаська область, м.Чигирин, вул.Кірова,164, ідентифікаційний код 03767038) 2000,00 грн. (дві тисячі гривень) судового збору в доход державного бюджету України через місцевий (за місцезнаходженням відповідача) орган державної податкової служби (отримувач - УДКСУ у м. Черкаси Черкаської області, код - 38031150, банк - ГУДКСУ у Черкаській області, МФО - 854018, рахунок -№3002, код бюджетної класифікації - 22030001, символ звітності банку - 101).

Направити дане судове рішення сторонам рекомендованим листом з повідомленням.

Повне судове рішення складено 02.02.2015 у понеділок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.А. Хабазня

3