ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________ПОСТАНОВА
"02" лютого 2015 р. Справа № 923/1919/14
Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліна Т.Г., при секретарі Чернявській О.П., розглянувши справу порушену
про визнання банкрутом
за участю представників:
від заявника: Кравцов Г.Є. дов. б/ н від 19.01.2015р.,
- Хіміч С.П. голова ліквід. комісії
За приписами статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у підготовчому засіданні господарським судом здійснюється перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство. Господарський суд перевірив обґрунтованість вимог кредиторів, їх безспірність, вжиття належних заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.
Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, ухвала про призначення засідання направлена сторонам рекомендованою поштою.
У судовому засіданні голова ліквідаційної комісії ПАТ «Комета» просить суд визнати підприємство банкрутом та відкрити щодо нього ліквідаційну процедуру, підтримав викладене в заяві, зазначив, що ліквідаційною комісією при проведені інвентаризації встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі, що і стало причиною звернення до суду, про що було прийняте рішення викладене в протоколі засідання позачергових зборів акціонерів ПАТ «Комета» від 01 серпня 2014р. (т.1, а.с.60-63).
Заслухавши представника заявника, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши законодавчі акти, суд прийшов до висновку про банкрутство боржника на підставі наступного.
Відповідно до ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Згідно із п. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України справи про банкрутство підвідомчі господарським судам.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" "банкрутство" - це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.
Для вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом підлягає встановленню наявність ознаки неоплатності боржника, тобто перевищення боргових зобов'язань над вартістю майна боржника. Зазначена ознака має місце по даній справі, тому суд дійшов висновку про доцільність визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
Підставою для звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі є встановлена під час роботи ліквідатора недостатність вартості майнових активів боржника для задоволення вимог кредиторів.
Згідно частини першої статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (лапі - Закон) якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.
Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.
Таким чином, враховуючи вищезазначені вимоги закону, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку статті 95 Закону є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника боржника, господарський суд встановив наступне.
У зв'язку із змінами на ринку послуг добування та продажу декоративного та будівельного каменю, вапняку, крейди та глинистого сланцю у 2010-2013 роках діяльність Боржника стала збитковою і власниками Боржника у відповідності до приписів статей 105, 110 та 111 Цивільного кодексу України та статуту Боржника на зборах від 11.03.2014 було прийнято рішення про припинення юридичної особи шляхом ліквідації, обрано ліквідаційну комісію та голову ліквідаційної комісії, встановлено строк подання кредиторами заяв з грошовими вимогами до Боржника.
Згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про господарські товариства» припинення товариства здійснюється в порядку, встановленому законом. Стаття 59 Господарського кодексу України зазначає, що припинення суб'єкта господарювання здійснюється відповідно до закону. Порядок ліквідації юридичної особи встановлений ст. ст. 110-111 Цивільного кодексу України.
У зв'язку з вищевикладеним, Боржник здійснив усі заходи, передбачені чинним законодавством для припинення юридичної особи шляхом ліквідації, про що викладено в ухвалі господарського суду від 20.01.2015р. про порушення провадження у справі.
Також Боржник повідомив усіх дебіторів про початок припинення Боржника за переліком дебіторів згідно балансу Боржника на початок ліквідаційної процедури; здійснив інвентаризацію статей балансу Боржника, встановивши розмір активів Боржника у сумі 4203,0 тис. грн.; склав проміжний ліквідаційний баланс Боржника та затвердив його на зборах учасників Боржника .
Всі працівники Боржника звільнені до відкриття ліквідаційної процедури.
Факт неплатоспроможності Боржника підтверджено доданим аналізом фінансово-господарського стану Боржника, здійсненого у відповідності до наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб'єктів господарювання державних підприємств і підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків, та підготовки на запити суду, прокуратури або іншого уповноваженого органу висновків про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства» від 26.02.2013р. № 327/5.
За цим аналізом встановлено факт надкритичної неплатоспроможності Боржника.
Згідно з положеннями ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.
Відповідно до ч. І ст. 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані негайно письмово повідомити про це орган, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до ЄДР відомості проте, що юридична особа перебуває у процесі припинення.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 105 Цивільного кодексу України, комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 110 ЦК України, якщо вартості майна юридичної особи недостатньо для задоволення вимог кредиторів, вона ліквідується відповідно до закону про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 111 Цивільного кодексу України, ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 60 Господарського кодексу України, ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання. який ліквідується і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію. Достовірність та повнота ліквідаційного балансу повинні бути перевірені у встановленому законодавством порядку.
Дослідивши матеріали справи, в сукупності відповідно до ст. 43 ГПК України та на предмет їх відповідності вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (із змінами та доповненнями), господарський суд прийшов до висновку, що майновий та фінансовий стан боржника підтверджує той факт, що останній не може самостійно ліквідувати борг перед своїми кредиторами, а тому погашення заборгованості має відбуватися не інакше, як через процедуру ліквідації відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Відповідно до ч. 11 ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (із змінами та доповненнями в редакції чинній з 18.01.2013р.) встановлено, що господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно п. 2, 3 сг.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (із змінами та доповненнями в редакції чинній з 18.01.2013.) за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого .
Кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується банкрутом.
Згідно статті 209 Господарського кодексу України, у разі нездатності суб'єкта підприємництва після настання встановленого строку виконати свої грошові зобов'язання перед іншими особами або державою інакше як через відновлення його платоспроможності, цей суб'єкт відповідно до частини четвертої статті 205 цього Кодексу визнається неспроможним. Нездатність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів інакше як через застосування визначеної судом ліквідаційної процедури вважається банкрутством.
Відповідно ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ", з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури :
- господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо;
- строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав;
- у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;
- припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;
- відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;
- продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом;
- скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;
- вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі;
- виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.
3 дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, про що робиться запис у його трудовій книжці, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута .
Опублікування відомостей про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури здійснюється на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України.
Відомості про визнання боржника банкрутом і про відкриття ліквідаційної процедури повинні містити:
- найменування та інші реквізити боржника, визнаного банкрутом;
- найменування господарського суду, в провадженні якого знаходиться справа про банкрутство;
- дату прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;
- відомості про ліквідатора (ліквідаційну комісію)
Відповідно до п.6 ст. 41 Закону, протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.
Господарським судом враховано, що пунктом 1 ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (із змінами та доповненнями) - (далі Закон) кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого санацією або ліквідатора визначається судом за клопотанням комітету кредиторів, а у разі відсутності такого клопотання - за ініціативою суду, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно п. 2 ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (із змінами та доповненнями в редакції чинній з 18.01.2013р.) обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого.
При прийнятті до розгляду заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Комета» автоматизованою системою, з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих, арбітражним керуючим визначено Мегерю Артура Валентиновича. Ухвалою про прийняття заяви до розгляду суд зобов'язав його до дня підготовчого засідання надати заяву на участь у даній справі. Вищезазначену ухвалу направлено арбітражному керуючому у встановленому порядку.
Відповідно до п.4.12, 4.12.1, 4.12.2 Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство ухвалою про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство господарський суд зобов'язує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого подати заяву про участь у відповідній справі у встановлений цією ухвалою строк. Зазначена ухвала, крім надсилання в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, надсилається також визначеному автоматизованою системою арбітражному керуючому в електронній формі на адресу його електронної пошти в домені mail.gov.ua, яка зазначена в повідомленні арбітражного керуючого. Арбітражний керуючий, визначений автоматизованою системою, протягом трьох днів з дня отримання ухвали про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство зобов'язаний надати господарському суду заяву про його участь у справі з повідомленням про те, що він не належить до жодної з категорії осіб, зазначених у частині другій статті 114 Закону, на паперовому носії та/або в електронній формі на адресу електронної пошти, з якої він отримав відповідну ухвалу.
Арбітражний керуючий Мегеря А.В. 19 січня 2015р. надав до суду усі необхідні документи про свою згоду на призначення ліквідатором Бржника ( т.3, а.с.99 - 112).
Проте 20 січня 2015р. арбітражний керуючий Мегеря А.В. подав до суду заяву про відмову від участі у справі та призначення ліквідатором Боржника (т.3, а.с.116)
Пунктом 4.14. зазначеного Положення встановлено, що у разі якщо від арбітражного керуючого, визначеного автоматизованою системою, надійшла заява про відмову від участі у справі або не надійшла заява про участь у такій справі у встановлений господарським судом строк, господарський суд призначає арбітражного керуючого без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Реєстру, з урахуванням рівня кваліфікації та спеціалізації арбітражного керуючого.
Порядок призначення та усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справі про банкрутство визначено ст.114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
У разі якщо від арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), визначеного автоматизованою системою, не надійшла заява про згоду стати розпорядником майна в цій справі, то розпорядника майна призначає суд без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
Кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого санацією або ліквідатора визначається судом за клопотанням комітету кредиторів, а у разі відсутності такого клопотання - за ініціативою суду, крім випадків, передбачених цим Законом.
Під час призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) господарський суд не пов'язаний з кандидатурами арбітражних керуючих, запропонованими комітетом кредиторів, та має право призначити арбітражного керуючого самостійно.
Відхилення господарським судом запропонованих кандидатур арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та призначення іншого арбітражного керуючого повинно бути вмотивованим.
До суду надійшли заяви від арбітражного керуючого Вудуд Гаррі Ігоровича (т.3, а.с.92-98) та арбітражного керуючого Ляшка Олександра Віталійовича (т.3, а.с.150 - 161) про участь у справі про банкрутство Боржника.
Відповідно до приписів статті 2 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. Цей Закон має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов'язаних з банкрутством суб'єктів підприємницької діяльності, за винятком випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
Відповідно до вимог ст. 97 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну або економічну освіту, стаж роботи за фахом не менше трьох років або одного року на керівних посадах після отримання повної вищої освіти, пройшов навчання та стажування протягом шести місяців у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства, володіє державною мовою та склав кваліфікаційний іспит.
Згідно ч. 2 вказаної статті не може бути арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа: 1) яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною; 2) яка має судимість за вчинення корисливих злочинів; 3) яка не здатна виконувати обов'язки арбітражного керуючого за станом здоров'я; 4) якій заборонено обіймати керівні посади; 5) якій відмовлено в наданні допуску до державної таємниці або скасовано раніше наданий допуск за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, визначених цим Законом, у разі якщо з часу такої відмови або скасування пройшло менше року.
Таким чином, при виборі кандидатури арбітражного керуючого суд має врахувати освіту, досвід та показники роботи у попередніх справах, наявність у нього організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки розпорядника майном у конкретній справі, страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші обставини, які б свідчили про його здатність належним чином виконувати передбачені Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" обов'язки.
Відповідно до приписів ст. 114 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
Розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором не можуть бути призначені арбітражні керуючі:
1) які є заінтересованими у цій справі;
2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня усунення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років;
3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, покладених цим Законом;
4) які мають конфлікт інтересів (особи, у яких виникає суперечність між власними чи їх близьких осіб майновими, немайновими інтересами та повноваженнями арбітражного керуючого).
До призначення арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб.
Згідно Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. № 01-06/606/2013 „Про Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-УІ)" (із змінами та доповненнями) вирішення питання щодо визнання банкрутом такого боржника та призначення ліквідатора повинно здійснюватися в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі, в якому судом перевіряється поданий ліквідаційний баланс боржника та з'ясовується факт недостатності вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів. Ліквідатором боржника, що ліквідується власником, може бути голова ліквідаційної комісії або арбітражний керуючий, який призначається в порядку, встановленому Законом для призначення розпорядника майна, тобто кандидатура арбітражного керуючого на призначення ліквідатором визначається судом за допомогою автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство (частина 2 ст. 95 Закону).
Згідно з абз.8 ч. І ст. 114 Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в ухвалі (постанові) про призначення ліквідатора боржника суд має зазначити мотиви, з яких призначено певну кандидатуру та відхилено інші, що були запропоновані та визначити, які саме особисті якості ним враховувались та які саме особисті характеристики вплинули на рішення суду щодо призначення певної кандидатури арбітражного керуючого.
Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає, що у разі конкуренції двох або більше кандидатур суд повинен керуватись абзацом 8 частини 1 статті 114 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким передбачено, що відхилення господарським судом запропонованих кандидатур арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та призначення іншого арбітражного керуючого повинно бути вмотивованим.
Таким чином, зазначена норма Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", передбачає обов'язок суду мотивувати відхилення запропонованої кандидатури та одночасно надає право суду самостійно призначити арбітражного керуючого, при цьому, призначення арбітражного керуючого повинно бути також мотивованим.
При призначенні ліквідатора господарський суд повинен з'ясувати наявність освіти, досвід роботи, проаналізувати завантаженість арбітражного керуючого та розглянути обґрунтованість заперечень, якщо такі є.
Дослідивши документи, надані арбітражними керуючими Вудуд Г.І. та Ляшко О.В. суд встановив наступне.
До заяви арбітражного керуючого Вудуд Г.І. (т.3, а.с.92 - 98) додано копії свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1462 від 15.07.2013р., договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого, диплома про повну вищу освіту за спеціальністю правознавство.
З тексту заяви арбітражного керуючого Вудуд Г.І. про участь у справі, де ним зазначено відомості про трудову діяльність, вбачається, що свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1462 від 15.07.2013р. отримане ним вперше, до цього часу (15.07.2013р. ) діяльність арбітражного керуючого він не здійснював, проживає у м.Одесі.
Разом з тим до заяви арбітражного керуючого Ляшка О.В. (т.3, а.с.150-161) додано копії свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого № 343 від 28.02.2013р., свідоцтва про підвищення кваліфікації арбітражного керуючого від 28.09.2014р., акту планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Головним управлінням юстиції у Херсонській області від 10.09.2014р. № 17, договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого, договору оренди приміщення у м.Херсоні (офіс).
02 лютого 2015р. арбітражним керуючим Ляшко О.В. додатково до поданої заяви арбітражного керуючого про участь у справі №923/1919/14 про банкрутство приватного акціонерного товариства «КОМЕТА» в якості ліквідатора, відомості щодо освітнього, кваліфікаційного рівня та досвіду здійснення діяльності арбітражного керуючого:
З наданих документів вбачається місцезнаходження арбітражного керуючого у м.Херсоні, наявність у Ляшка О.В. трьох вищих освіт ( юридична, економічна, технічна), він має досвід безперервної роботи арбітражним керуючим з 2000 року (понад 14 років). За період діяльності виконував повноваження більш ніж на двадцяти п'яти підприємствах, крім проваджень у справах, які здійснювалися за процедурою, передбаченою статтею 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та досвід здійснення індивідуальної адвокатської діяльності понад 12 років.
Викладене підтверджується наданими копіями диплома ДБ № 006178 від 03.07.1997р., ДБ № 0027447 від 20.12.1996 р.; ХА № 10671137 від 10.02.1999 р.; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 272 від 12.06.2002 р.; ліцензії № 167 від 08.11.2000р.; ліцензії Серія АА №250375 виданої 05.03.2002р.; ліцензії Серія АА №630003 виданої 05.11.2003р.; ліцензії Серія АВ № 307413 виданої 18.04.2007р.; ліцензії Серія АВ № 592999 виданої 09.11.2011 р.
Порівнюючи рівні освіти, досвіду, якості та професійного стажу роботи арбітражного керуючого Ляшка О.В. суд дійшов висновку, що саме даний арбітражний керуючий має переваги для призначення ліквідатором боржника ПАТ «Комета», має змогу належним чином та без додаткових транспортних витрат виконати повноваження ліквідатора Боржника.
В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови в присутності представників сторін.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 37 - 48, ст. 95, ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (зі змінами та доповненнями в редакції чинній з 19.01.2013.), ст. 39 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб - підприємців". ст.ст. 104-105, 110-111 Цивільного кодексу України, ст. 4-1, 4-5, ч. 2 ст. 12, ст.ст. 32-43, 115 Господарського процесуального кодексу України суд, -
п о с т а н о в и в:
4. Вимоги та зобов'язання боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом одного місяця з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.
5. Припинити повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, припинити повноваження власників майна банкрута.
6.Скасувати арешт, накладений на майно боржника, інші обмеження щодо розпорядження майном боржника.
7. Зобов'язати посадових осіб банкрута не пізніше 15- денного строку передати всі документи, печатки, штампи банкрута і його активи ліквідатору. Один примірник акту надати до суду.
8. Зобов'язати ліквідатора Ляшка О.В. у разі невиконання посадовими особами боржника - банкрута вимоги Закону і суду про передачу всіх документів та активів, звернутись до правоохоронних органів із заявою про притягнення зазначених осіб до встановленої відповідальності за незаконні дії у разі банкрутства. Копію заяви надати до суду.
9. ПОВТОРНО - На підставі ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» та ст.ст. 65, 115 Господарського процесуального кодексу України зобов'язати державного реєстратора надати господарському суду повний Витяг (Довідку ) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який повинен містити усі наявні записи з дня державної реєстрації Боржника згідно ст.ст. 17-20 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» .
10. Постанову надіслати: ПАТ «Комета», державному реєстратору, ДПІ у Скадовському р-ні, органу державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника, державному органу з питань банкрутства, ліквідатору Ляшку О.В., арбітражному керуючому Вудуд Г.І..
Суддя Т.Г. Пінтеліна