УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.02.2015Справа № 910/2225/15-г

Суддя Трофименко Т.Ю., розглянувши

позовну заяву Відкритого акціонерного товариства "Завод "Дагдизель"

до Публічного акціонерного товариства "Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім.. Г.І. Петровського"

про про стягнення 452 549,50 дол.США та 45 254,95 дол.США

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Завод «Дагдізель» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім.. Г.І. Петровського» про стягнення 452 549,50 дол. США основного боргу та 45 254,95 дол. США - неустойки.

Подана Відкритим акціонерним товариством «Завод «Дагдізель» позовна заява про стягнення 452 549,50 дол. США основного боргу та 45 254,95 дол. США - неустойки не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу заявника, що за змістом пункту 4 частини першої статті 55 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий частини першої статті 6 Закону).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2015р. відмовлено в задоволенні клопотання Відкритому акціонерному товариству «Завод «Дагдізель» про відстрочку сплати судового збору за подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви до Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання «Київський завод автоматики ім.. Г.І. Петровського» про стягнення 452 549,50 дол. США основного боргу та 45 254,95 дол. США - неустойки.

Відтак, за подачу даної позовної заяви заявник був зобов'язаний сплатити судовий збір.

Проте, позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, при цьому не подав жодних доказів сплати судового збору.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, тому дана позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до вимог ст. 28 Господарського процесуального Кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Відповідно ст. 54 ГПК України позовна заява підписується повноваженою посадовою особою позивача або його представником.

Позовну заяву підписано представником позивача Гордіним Г.В., який діє на підставі доручення № 253-06-25 від 11.02.2014 р., проте в дорученні не вказано, що представник позивача має право на підписання саме позовних заяв.

Зазначене в довіреності право укладати договори та підписувати від імені позивача пов'язані з виробничою та господарською діяльністю підприємства та інші необхідні для укладення вищевказаних договорів, документи; представляти інтереси позивача у відносинах з державними, громадськими та комерційними організаціями у зв'язку з діяльністю позивача; підписувати всі види внутрішніх нормативних документів, в тому числі накази та розпорядження, не є наданим довірителем права на підписання саме позовних заяв, як це передбачено ст. 54 ГПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

В якості доказу відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів позивачем надано копію квитанції № 513, яка належним чином не засвідчена та не може вважатись належним доказом відправки відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, крім того без опису вкладення, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

За таких обставин вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом.

Суддя Т.Ю. Трофименко