ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Справа № 5011-28/18845-2012
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Коваленка В.М.
Короткевича О.Є.
розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
на ухвалувід 01.10.2014 господарського суду міста Києва
та постановувід 25.11.2014 Київського апеляційного господарського суду
у справі№ 5011-28/18845-2012 господарського суду міста Києва
за заявоютовариства з обмеженою відповідальністю "Лідероптторг Лтд", м. Київ
про банкрутствотовариства з обмеженою відповідальністю "СКМ-Альфа-Груп", м. Київ
ліквідаторЄсін Б.Ю., м. Донецьк
представники сторін у судове засідання не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.12.2012 порушено провадження у справі № 5011-28/18845-2012 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "СКМ-Альфа-Груп" (далі - боржник) в порядку загальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній до 19.01.2013, далі - Закон про банкрутство).

Ухвалою від 16.05.2013 за результатами попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 715 740,08 грн., до якого включено і грошові вимоги Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві в обсязі 10 357,04 грн. (далі - ДПІ у Солом'янському районі, кредитор).

Постановою господарського суду м. Києва від 06.08.2013 визнано боржника банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора та інше.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.10.2014 (суддя Мандричев Д.В.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано банкрута та провадження у справі припинено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 (судді: Шипко В.В. - головуючий, Верховець А.А., Остапенко О.М.) вказану ухвалу залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, кредитор звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами норм процесуального права, а саме, ст. ст. 25, 41 Закону про банкрутство, ст. 78 Податкового кодексу України та ст.ст. 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Кредитор посилається на неналежне виявлення ліквідатором майнових активів банкрута та позбавлення кредитора можливості проведення податкової перевірки боржника.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У силу приписів ст. ст. 1115, 1117 ГПК України, що визначають повноваження суду касаційної інстанції та межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, касаційна інстанція не має процесуальних повноважень самостійно встановлювати обставини справи, а на підставі обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, перевіряє застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається, за результатами розгляду звіту ліквідатора банкрута та ліквідаційного балансу судами попередніх інстанцій було встановлено таке.

Загальний обсяг визнаних судом та включених до реєстру грошових вимог кредиторів боржника становить 715 740,08 грн., а саме: ТОВ "Лідероптторг Лтд" - 705 383,04 грн.; ДПІ у Солом'янському районі - 10 357,04 грн.

На виконання вимог ст. 25 Закону про банкрутство ліквідатором вжито заходів щодо розшуку майна банкрута, в результаті чого майна боржника виявлено не було, що підтверджується відповідними витягами та довідками реєструючих органів.

Ліквідатором також на виконання вимог ч. 2 ст. 25 Закону про банкрутство вчинено дії, направлені на витребування від керівництва боржника печаток, штампів та документації боржника, які виявились безрезультатними у зв'язку з відсутністю керівника боржника за його місцезнаходженням.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю майна боржника, за рахунок якого можливо здійснити задоволення визнаних та включених до реєстру вимог кредиторів, такі вимоги в загальній сумі 715 740,08 грн. вважаються погашеними відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону про банкрутство, як такі, що не задоволені за недостатністю майна.

Таким чином, протягом ліквідаційної процедури ліквідатор банкрута здійснив всі заходи, передбачені ст. 25 Закону про банкрутство, а, отже, виконав всі вимоги цього закону.

Звіт ліквідатора затверджений на засіданні комітету кредиторів (протокол від 02.07.2014 №2/14).

Встановивши, що основних і обігових засобів та інших активів банкрут не має, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, законно та обґрунтовано прийняв рішення про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та ліквідацію банкрута, як юридичної особи.

Доводи касаційної скарги стосовно невжиття ліквідатором усіх заходів щодо виявлення майна банкрута спростовуються обставинами, встановленими судами попередніх інстанцій. Більше того, колегія суддів зауважує, що процесуальні дії суду у справі про банкрутство мають вчинятися чітко у строки, встановлені Законом про банкрутство. Необґрунтоване затягування таких строків призводить до настання ряду негативних правових наслідків. Зокрема, збільшуються судові витрати на здійснення провадження у справі про банкрутство (оплата послуг арбітражного керуючого, витрати на зберігання майна боржника тощо), які сплачуються конкурсними кредиторами. У зв'язку з чим якщо ліквідатор працює неефективно, то його дії повинні своєчасно оскаржуватись у порядку ч. 4 ст. 25 Закону про банкрутство. Проте на протязі усього строку ліквідаційної процедури, яка тривала більше року, скарг на дії (бездіяльність) ліквідатора від жодного з кредиторів, у тому числі ДПІ у Солом'янському районі, не надходило.

Відтак, доводи касаційної скарги не спростовують висновків попередніх судових інстанцій.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані судові рішення відповідають нормам чинного законодавства, підстав для їх зміни або скасування не вбачається.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 25, 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 01.10.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 у справі № 5011-28/18845-2012 залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич