ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.02.15р. Справа № 904/10457/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", м. Підгороднє, Дніпропетровська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб", м. Нікополь, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості в сумі 613 780, 39 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Кисельова А.О., дов. №041114 від 04.11.2014року, представник;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Інтерлізінвест" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 497 728, 67 грн., що складають суму заборгованості за Договором № 137 від 17.01.14 р., 59 136, 03 грн. - пені, 48 529, 31 грн. - інфляції, 8 386, 38 грн. - річних.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, його повноважний представник в засідання не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання останнім ухвали господарського суду про порушення провадження у справі та призначення розгляду спору на 03.02.15 р. (а.с. 31).

03.02.15 року в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.14 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Інтерлізінвест" (Позивач; Експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Інтерпайп Ніко Тьюб" (Відповідач) укладено договір № 137 від 17.01.14 р. (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, Експедитор приймає на себе зобов'язання за винагороду (плату) та за рахунок Клієнта надати послуги з організації перевезення вантажів у власних (орендованих) вагонах Експедитора територією України, зазначених у Договорі або погоджених Сторонами в Додатках до Договору, які після підписання та скріплення печатками Сторін є невід'ємною частиною Договору, а Клієнт приймає на себе зобов'язання прийняти та оплатити послуги, що надаються за Договором, та винагороду (плату) експедитору за рахунок Клієнта.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 9.1. Договору, Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2014 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх обов'язків.

В п. 1.2. Договору сторони передбачили. що експедитор відповідно до умов Договору за винагороду (плату) здійснює правочин з організації перевезень наступних вантажів: металопродукція, шляхом укладення відповідних договорів із третіми особами. Ці договори укладаються від імені експедитора за рахунок Клієнта.

Виконуючи умови Договору, у період з квітня по травень 2014 р. позивач надав послуги, передбачені умовами Договору, на загальну суму 497 728, 67 грн., про що свідчать акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30 квітня 2014 р. та від 31 травня 2014 р. (а.с. 15, 17, 19, 21).

Згідно п. 3.1. Договору, розрахунки за організацію перевезень вантажів Клієнта у власних (орендованих) вагонах Експедитора здійснюються Клієнтом шляхом перерахування грошових коштів банківським переказом у розмірі 100% від суми, зазначеної в рахунку, впродовж 30 календарних днів з моменту надання Клієнту Акту приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов'язання щодо здійснення розрахунків за надані послуги в сумі 497 728, 67 грн., на момент розгляду спору, відповідач не надав.

При викладених обставинах вимоги позивача щодо стягнення заборгованості на зазначену вищу суму, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Вимоги щодо стягнення річних за надані послуги в травні 2014 р. (за період з 02.06.14 р. по 23.12.14 р.), підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем невірно визначено початок періоду простроченя.

Як вбачається із матеріалів справи, акти про надані послуг в травні місяці підписані сторонами 31.05.14 р., отже, прострочення в оплаті виникло з 01.07.14 р. Відповідно і першим днем правомірного нарахування як річних, так і інфляції є 01.07.14 р.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума річних за загальний період з 01.07.14 р. по 23.12.14 р. складає 8 352, 84 грн.; сума інфляції за період з липня 2014 р. по грудень 2014 р. складає 48 529, 31 грн.

Зазначені вище суми підлягають до примусового стягнення.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення строків розрахунків за надані послуги сторонами в Договорі передбачена відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня від суми заборгованості за кожний день затримки платежу у відповідності до Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань". Нарахування пені за Договором не припиняється через шість місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконаним.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума пені за загальний період з 02.06.14 р. по 23.12.14 р. складає 59 136, 03 грн. та підлягає до примусового стягнення.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 610, 611, 901 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтерпайп Ніко Тьюб" (53201, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, пр. Трубників, 56, п/р 201 в ПАТ „Банк Кредит Дніпро", МФО 305749, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтерлізінвест" (53201, Дніпропетровська обл., м. Підгороднє, вул. Зелена, буд. 6, п/р 601 в ПАТ „Банк Кредит Дніпро", МФО 305749, ) 497 728 (чотириста дев'яносто сім тисяч сімсот двадцять вісім гривень) 67 коп. основного боргу, 8 352 (вісім тисяч триста п'ятдесят дві гривні) 84 коп. річних, 48 529 (сорок вісім тисяч п'ятсот двадцять дев'ять гривень) 31 коп. інфляції, 59 136 (п'ятдесят дев'ять тисяч сто тридцять шість гривень) 03 коп. пені, 12 275 (дванадцять тисяч двісті сімдесят п'ять гривень) 61 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 09.02.15 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко