РІШЕННЯ

"29" січня 2015 р.Справа № 921/1397/14-г/6

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

за позовом - Суб'єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до відповідача - Тернопільської міської ради (вул. Листопадова, 5 м. Тернопіль 46001)

про визнання протиправними дій міської ради і зобов'язання вчинити певні дії

За участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1;

відповідача - не з'явився.

Суть справи:

СПД ОСОБА_1 звернувся в господарський суд Тернопільської області з позовом до відповідача Тернопільської міської ради про визнання протиправними дії міської ради і зобов'язання вчинити певні дії, а саме:

- визнання протиправними дій Тернопільської міської ради по не затвердженню проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_2;

- зобов'язання чергову сесію Тернопільської міської ради погодити проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 відповідно до діючого законодавства.

Розгляд справи, призначений вперше на 15.01.2015 року відкладався на 29.01.2015 року.

Представник відповідача, участь якого не визнавалась обов'язковою, в засідання не з'явився, відзив на позов не подав, хоча про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином.

У зв'язку з чим, відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за його відсутності по наявним матеріалам.

Свої вимоги, підтримані ним в судовому засіданні, позивач мотивував не обґрунтованою відмовою депутатів ради приймати рішення по затвердженню, поданого на розгляд сесії проекту землеустрою.

В засіданні позивачу роз'яснено належні йому права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,22,81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд встановив наступне:

- відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та свідоцтва про державну реєстрацію, ОСОБА_1 (позивач у справі) зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності.

Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.09.2012 року і витягом про державну реєстрацію прав, позивач є власником нежитлової будівлі (магазину непродовольчих товарів) загальною площею 63,8 кв.м по АДРЕСА_2.

Рішеннями Тернопільської міської ради (відповідача у справі, що розглядається) від 26.04.2013р. №6/31/94 та від 06.06.2013р. №6/34/74 позивачу дано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 5 років площею до 0,0144 га для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_2.

Згаданий проект було виготовлено у 2013 році.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 від 10.10.2013 року, з приводу затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0144 га для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_2, його письмово повідомлено про підготовку проекту позитивного для позивача рішення ради і про передачу проекту рішення на відповідні погодження та розгляд сесії ради (лист відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради від 28.10.2013р. за вих.№220/25).

Згідно із змістом витягу з протоколу 42-ої сесії Тернопільської міської ради 6-го скликання від 24.12.2013 року, в голосуванні по питанню затвердження позивачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0144 га по АДРЕСА_2 приймало участь лише 13-ть депутатів, через що рішення не було прийнято. Про це заявника письмово повідомлено листом виконавчого комітету ради від 05.02.2014 року за №266/08.

26.12.2013 року позивач знову подав відповідачу заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення названої земельної ділянки.

Відповідно до відповіді відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради від 20.01.2014р. з приводу затвердження позивачу проекту землеустрою, відділом було підготовлено проект рішення ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ділянки площею 0,0144 га по АДРЕСА_2 та передано його на відповідні погодження та розгляд сесії ради.

Рішенням постійної комісії з питань природокористування, приватизації, продажу та оренди землі Тернопільської міської ради від 08.04.2014р. № 42 вирішено затвердити, представлений ОСОБА_1 проект землеустрою.

Листом виконкому Тернопільської міської ради від 04.11.2014 року заявника письмово проінформовано про те, що проект рішення про затвердження проекту землеустрою винесено на розгляд чергової сесії ради.

У відповідності до протоколу 53-ої сесії Тернопільської міської ради 6-го скликання від 28.11.2014 року, в її роботі приймало участь 33-ти депутати. Ними було затверджено порядок денний, п.167 якого передбачалось розгляд питання про затвердження позивачу проекту землеустрою щодо відведення ділянки площею 0,0144 га по АДРЕСА_2.

Проте, в голосуванні по даному питанню приймало участь лише 25-ть депутатів, у зв'язку з чим рішення прийнято не було.

Після цього, у грудні 2014 року позивач звернувся із вищезгаданим позовом до суду.

З'ясовано також, що у січні 2015 року ОСОБА_1 вкотре звернувся до ради за затвердженням проекту землеустрою (пояснення позивача в судовому засіданні 15.01.2015 року). Станом на 29.01.2015 року дане питання відповідачем по справі ще не розглядалось (протокол засідання за 29.01.2015 року).

Згідно з ст. 124 Конституції України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.12 ГПК України, п.п.3.1,3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011р., п.1.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р., судової практики, що склалась, даний спір підвідомчий господарським судам.

З'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності до змісту ст.22 ГПК України, право визначати підстави і предмет позову належить виключно позивачу. Змінити їх заявник може лише до початку розгляду справи по суті, шляхом подання відповідної письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (п.3.12 пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18).

Однак, заявлені позивачем вимоги, з наведених ним підстав не підлягають задоволенню.

Як зазначалось вище, позивач є власником нежитлової будівлі по АДРЕСА_2. Відповідно до рішень відповідача від 26.04.2013р. №6/31/94 та від 06.06.2013р. №6/34/74, розробленого проекту землеустрою та рішень відповідних відділів і комісій ради, позивачу передбачається надати в користування на умовах оренди земельну ділянку по АДРЕСА_2 для обслуговування належної йому будівлі.

За ч.2 ст.134 ЗК України право на таку ділянку не підлягає продажу на конкурентних засадах. Зазначена ділянка передається в оренду в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (ч.3 ст.124 ЗК України).

Згідно з ч.2 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідний орган місцевого самоврядування в межах повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина третя цієї статті).

Встановлено, що рішеннями Тернопільської міської ради від 26.04.2013р. №6/31/94 та від 06.06.2013р. №6/34/74 позивачу було дано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 5 років площею до 0,0144 га для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_2. Такий проект був виготовлений та подавався позивачем на затвердження ради.

Орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування або про відмову у цьому - ч.6, 13 ст.123 ЗК України.

За змістом ч.10 ст.123 ЗК України, рішенням про надання земельної ділянки у користування орган місцевого самоврядування одночасно затверджує проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надає ділянку особі у користування з визначенням умов її використання.

Відмова органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду (дія чи бездіяльність органу місцевого самоврядування з питань передачі земельних ділянок у користування) можуть бути оскаржені до суду (ч.14 ст.123 ЗК України, п.1.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р.).

Відповідачем не приймалось рішення про відмову позивачу у затвердженні проекту землеустрою та наданні земельної ділянки в оренду.

Рада також не залишила клопотання позивача без розгляду.

Так, у відповідності до протоколів 42-ої сесії Тернопільської міської ради 6-го скликання від 24.12.2013 року та 53-ої сесії Тернопільської міської ради 6-го скликання від 28.11.2014 року, інших матеріалів справи, питання про затвердження позивачу проекту землеустрою та надання йому земельної ділянки в оренду виносились на розгляд сесій (включались в порядок денний), а не залишалось відповідачем і його органами без розгляду.

Як випливає з наданих позивачем доказів та Регламенту Тернопільської міської ради 6-го скликання, рішення по даному питанню (по суті звернення) не приймалось через відсутність необхідного кворуму.

Відповідно до регламенту Тернопільської міської ради 6-го скликання (який визначає процедуру підготовки, розгляду та прийняття рішень) профільні постійні комісії ради розглядають питання і проекти рішень, які виносяться на розгляд сесії.

Міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень лише з питань, внесених до порядку денного пленарного засідання сесії ради і за наявності відповідно оформленого проекту рішення (п.26.1,26.2,30 регламенту).

Загальний склад Тернопільської міської ради 6-го скликання становить - 60 депутатів (п.11.1 регламенту).

Рішення ради приймається більшістю депутатів від загального складу міської ради(п.26.1 регламенту). Тобто більше 30-ти депутатів.

Після голосування головуючий оголошує його підсумки: кількість голосів поданих "за", "проти", "утрималось", а також висновок "рішення прийнято" або "рішення не прийнято". Ця інформація заноситься в протокол засідання ради (п.31.6,32 регламенту).

За змістом протоколів 42-ої сесії Тернопільської міської ради 6-го скликання від 24.12.2013 року та 53-ої сесії Тернопільської міської ради 6-го скликання від 28.11.2014 року, в голосуванні по питанню затвердження позивачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0144 га по АДРЕСА_2 приймало участь лише 13-ть та 25-ть депутатів відповідно, що згідно з регламентом ради є недостатнім. Відтак, рішення прийнято не було.

Крім того, відповідно до ст.123 ЗК України до компетенції судів віднесено розгляд вимог про спонукання ради розглянути подане зацікавленою особою клопотання без визначення змісту самого рішення (Лист Вищого господарського суду України від 01.01.2010р. "Узагальнення судової практики розгляду господарськими судами справ у спорах, пов'язаних із земельними правовідносинами" та постанова Вищого господарського суду України від 14.05.2014р. у справі №910/20603/13).

У відповідності до Листа Вищого господарського суду України від 01.01.2010р. "Узагальнення судової практики розгляду господарськими судами справ у спорах, пов'язаних із земельними правовідносинами", в ряді судових справ місцева рада надала згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки, але в подальшому ухилялась від розгляду питання про затвердження вже розробленого проекту відведення.

Місцеві та апеляційні суди задовольняли відповідні позови осіб, зацікавлених в одержані земельних ділянок, які заявлялись до рад.

Однак, Вищий господарський суд України не поділяє таку правову позицію. Відмову органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку. Такий спосіб захисту прав передбачений, зокрема, у пункті 10 частини 2 статті 16 ЦК України.

Вказані норми передбачають оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади до суду, який має надати правову оцінку їх відповідності вимогам закону, але не наділений повноваженнями щодо вирішення питань, віднесених до компетенції вказаних органів, у тому числі затвердження проекту відведення.

Як йшлося вище, стаття 123 ЗК України передбачає, що за наявності для цього підстав, місцева рада одним рішенням затверджує проект землеустрою і одночасно повинна надати земельну ділянку у користування з визначенням умов її використання. Таким чином вирішує ці питання самостійно (в межах повноважень наданих законом саме їй, а не іншим, в т.ч. державним органом).

З огляду на усе наведене, в задоволенні вимоги про незаконність дій ради по не затвердженню проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки слід відмовити.

Вимога про зобов'язання чергову сесію Тернопільської міської ради погодити проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 також не підлягає задоволенню.

Оскільки суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції органів місцевого самоврядування, наприклад, про надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято (п.2.14 постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р.).

У зв'язку з цим, в задоволенні позову, із вказаних у ньому мотивів, слід відмовити.

Згідно з ст.ст. 44,49 ГПК України, враховуючи, що позивач в силу закону звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі не стягуються .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1,2,4-3,12,22,33,34,43,44,49,75,82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення, через місцевий господарський суд.

Рішення підписано: 30.01.2015 року.

Суддя І.П. Шумський