Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

?09? лютого 2015 року справа № 927/1871/14

Перший заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави,

вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000

В особі позивача: Прилуцької виховної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області,

вул. Київська, 234, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500

Відповідач: Державне підприємство "Дослідне господарство "Івківці" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, вул. Незалежності, 3-а, с. Івківці, Прилуцький район, Чернігівська область, 17580

Предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 11178,38 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від прокуратури: Cидоренко Ю.К. посвідчення № 005735 від 25.09.2012 р., старший прокурор відділу

від позивача: Замура Л.П. довіреність № 40 від 27.10.2014 р. провідний спеціаліст - юрисконсульт

Геєць І.Г., довіреність № 41 від 27.10.2014 р. юрисконсульт

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 09.02.2015 р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Першим заступником прокурора Чернігівської області в інтересах держави, в особі позивача - Прилуцької виховної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області, подано позов до Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, про стягнення заборгованості в сумі 10290,71 грн., з якої 7030,00 грн. сума основного боргу, 1840,14 грн. сума пені за період з 31.10.2013 р. по 30.10.2014 р. включно,151,25 грн. сума відсотків річних за той же період, 1269,32 грн. сума інфляційних втрат за період з жовтня 2013 р. по жовтень 2014 р., включно. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № Г-5 від 02.01.2013 р. на використання праці спецконтингенту для виконання робіт і послуг на виробничих об'єктах організацій та підприємств усіх форм власності.

Позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої останній просить стягнути з відповідача 11178,38 грн. заборгованості, з якої 7000,00 грн. сума основного боргу, 2590,00 грн. пені за період з 11.11.2013 р. по 30.11.2014 р. включно, 212,88 грн. відсотків річних за той же період, 1375,50 грн. інфляційних втрат за період з жовтня 2013 р. по листопад 2014 р., включно (а.с. 72-77). Суд, перевіривши наявність доказів про направлення заяви про збільшення позовних вимог на адресу відповідача (а.с. 165), заяву прийняв, розгляд справи продовжив з урахуванням поданої заяви.

Відповідач відзив на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив, у судове засідання не з'явився, уповноваженого представника не направив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений чотири рази, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 35, 70, 192, 200).

Розгляд справи відкладався ухвалами суду від 23.12.2014 р., від 12.01.2015 р., 20.01.2015 р., в яких, зокрема, відповідач був попереджений про можливість надіслати до суду поштовим зв'язком відзиву на позов та документи в разі неможливості з'явитись в судове засідання, однак, відповідач наданими йому правами не скористався, вимоги ухвал суду від 10.12.2014 р., від 23.12.2014 р., від 12.01.2015 р., від 20.01.2015 р. не виконав, витребувані судом документи до суду не надав (а.с. 1-2, 186-188, 195-197).

Прокурор у судовому засіданні 09.02.2015 р. позовні вимоги підтримав з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог, та просив стягнути з відповідача 7000,00 грн. основного боргу, 2590,00 грн. пені, 212,88 грн. відсотків річних, 1375,50 грн. інфляційних втрат за заявлений період. Позивач позовні вимоги заявлені прокурором підтримав.

Зважаючи на те, що згідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, неявка представника відповідача у судове засідання та неподання відповідачем відзиву на позов, не є перешкодами для розгляду справи за наявними доказами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважного представника позивача та прокурора, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд , -

Встановив:

02.01.2013 року Прилуцькою виховною колонією управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (надалі - позивач, виконавець) та Державним підприємством «Дослідне господарство «Івківці» Інституту сільськогосподарської мікробіології та агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України (найменування якого змінено на Державне підприємство «Дослідне господарство «Івківці» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України») (а.с. 58-60) (надалі - відповідач, замовник) укладено договір № Г-5 на використання праці спецконтингенту для виконання робіт і послуг на виробничих об'єктах організацій та підприємств усіх форм власності (а.с. 21).

За умовами вказаного договору виконавець надає в розпорядження замовнику з його розрахунком робочу силу з числа спецконтингенту для проведення підсобних робіт, а замовник, в свою чергу, забезпечує зайнятість роботою надану виконавцем робочу силу із числа спецконтингенту на території виробничих площ замовника протягом всього строку дії договору (п.п. 1.1-1.2 договору).

За приписами п.п. 2.5-2.7, 2.10 договору замовник (відповідач) складає та надсилає виконавцю розрахунок у робочій силі на 1 місяць. Доставляє спецконтингент та особовий склад охорони виконавця на об'єкт робіт і назад за свій рахунок і своїм транспортом, обладнаним у відповідності з вимогами нормативних актів. Робота засуджених на об'єктах замовника виконується під технічним контролем персоналом замовника, на його обладнанні, з використанням його сировини, матеріалів, інструментів та транспортних засобів.. Замовник приймає на себе зобов'язання забезпечити роботою всіх засуджених, виведених на роботу в обсязі, який забезпечить заробіток засуджених не нижче плануємого для установи показника на один відпрацьований людино-день з розрахунку мінімальної заробітної плати, та не нижче мінімального рівня передбаченого чинним законодавством.

За змістом п. 2.9 договору роботи виконуються по нарядам, що видаються замовником (відповідачем), в яких вказується вид роботи, об'єм, норма, розцінка за одиницю та загальна вартість виконаних робіт. Представники виконавця (позивача) мають право контролювати правильність оформлення нарядів. Додаткові роботи не передбачені нарядом, а також зміни, переробка робіт, оформлюється додатковими нарядами. Пунктом 2.11 договору визначено, що замовник зобов'язаний надавати виконавцю інформацію про виконання робіт, її вартості та виконання норми виробітку. Закриття нарядів проводиться не рідше одного разу за місяць, не пізніше 2-го числа кожного місяця наступного за звітним. При затримці нарядів замовник виплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1 % за один день прострочення від всієї суми закритих нарядів. Наряд за підписом представника замовника (відповідача), засвідчений обсяг виконання робіт, є обов'язковим документом для розрахунків між виконавцем та замовником за виконану роботу засудженими.

Розділом 2 договору «Оплата праці та матеріальне стимулювання» сторони погодили, що розрахунки по оплаті вартості виконаних робіт, замовник проводить безпосередньо з виконавцем (п. 3.1 договору). Оцінка вартості робіт проводиться замовником (відповідачем) по діючим нормам, розцінкам, тарифам, посадовим окладам та преміальним системам для відповідних категорій робітників замовника з використанням встановлених коефіцієнтів та надбавок (п. 3.2 договору). На всю заробітну плату засуджених замовник проводить нарахування 50% згідно Держдепартаменту від 21.05.99 р. № 40 «Про оголошення постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.99 р. № 653 «Про заходи щодо забезпечення діяльності ДДУВП», які щомісячно включаються в загальну суму оплати. Оплата вартості виконаних робіт замовником проводиться один раз на місяць не пізніше 10 числа наступного за звітним місяцем (п. 3.3 договору).

У відповідності до п. 3.4 договору підставою для розрахунків служить реєстр закритих нарядів підписаних замовником (відповідачем), які передаються виконавцю до 2-го числа слідуючого за звітним місяцем. Перерахування заробітної плати на поточний рахунок виконавця здійснюється на підставі акта підписаного сторонами. Всі розрахунки між сторонами здійснюються шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця (п. 3.5 договору).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного його виконання, але в будь-якому випадку до 31 грудня 2013 року (п. 5.1 договору).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача та прокурора, судом встановлено що договір від 02.01.2013 р. № Г-5 на використання праці спецконтингенту для виконання робіт і послуг на виробничих об'єктах організацій та підприємств усіх форм власності, за своєю правовою природою є договором підряду, правовідносини, що випливають зі змісту вказаного договору, регулюються главою 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Частиною 1 ст. 843 Цивільного кодексу України визначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Таким чином, саме позивач, в першу чергу, має довести законність та обґрунтованість своїх позовних вимог.

За змістом ст. 33 ГПКУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Згідно ст. 34 ГПКУ господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проаналізувавши умови договору, зокрема п.п. 2.9, 2.11, 3.4, суд дійшов висновку, що документом, що підтверджує сам факт, обсяг та загальну вартість виконаних робіт, є реєстр закритих нарядів, наявність якого є обов'язковою для проведення розрахунку між виконавцем та замовником за виконану роботу. Вищевказаний документ видається замовником, саме в ньому зазначається вид робіт, об'єм, норма, розцінка за одиницю та загальна вартість виконаних робіт, закриття реєстру проводиться не рідше одного разу на місяць, та не пізніше 2-го числа місяця наступного за звітним реєстр закритих нарядів передається замовником виконавцю.

Реєстри закритих нарядів позивачем до суду не надано. Позивачем було заявлено письмове клопотання про витребування судом вказаних документів у відповідача на підставі ст. 38 ГПКУ, так як згідно умов спірного договору (п. 2.9, 2.11, 3.4) саме на відповідача покладено обов'язок складати реєстри закритих нарядів, що засвідчують обсяг виконаних робіт та їх загальну вартість (а.с.71). Клопотання позивача було задоволено ухвалою суду від 12.01.2015 р. (а.с. 186-188) та зобов'язано відповідача надати до суду оригінали та належним чином завірені копії підписаних реєстрів закритих нарядів за жовтень 2013 р. на суму 3500,00 грн. та за листопад 2013 р. на суму 3500,00 грн., складених ним на підставі п. 2.9, 2.11, 3.4 Договору № Г-5 від 03.01.2013 р.

Однак, вимоги ухвал суду від 12.01.2015 р., 20.01.2015 р. відповідач не виконав, реєстри закритих нарядів за жовтень 2013 та листопад 2013 р. не надав.

Пункт 3.4 договору визначає, що перерахування заробітної плати на поточний рахунок виконавця здійснюється на підставі акта підписаного сторонами.

В обґрунтування заявлених вимог, позивачем надано акти № 53, № 66 здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 30.10.2013 р. та 29.11.2013 р. відповідно (а.с. 22-23), на загальну суму 7000,00 грн., в яких відсутній підпис та печатка відповідача, як замовника послуг, а також не зазначено за яким саме договором ( чи на інший підставі) складені ці акти. Посилання прокурора та позивача на затвердження цих актів не приймається судом до уваги, оскільки договором № Г-5 від 02.01.2013 р. будь-яких затверджень актів взагалі не передбачено.

Також, в підтвердження виконання робіт за період жовтень-листопад 2013 р. на підставі спірного договору, позивачем надано відомість «Контрагентські роботи Івківці», де зазначено кількість відпрацьованого часу засудженими за жовтень - листопад 2013 р. на підприємстві відповідача (а.с. 25-26), та акт звірки розрахунків між сторонами станом на 01.12.2014 р. (а.с. 53). Але вказані документи не містять підпису відповідача, тобто складені позивачем в односторонньому порядку, та не можуть бути прийнятті судом як належні та допустимі докази по справі.

Крім того, позивачем надано розрахунково-платіжні відомості за жовтень - листопад 2013 р. (а.с. 27-28), витяги з журналу № 569 обліку засуджених, які перебували за межами колонії за спірний період (жовтень - листопад 2013 р.) з відміткою про виїзд та повернення на територію колонії (а.с. 78-94), відомості до наказу «Про забезпечення охорони та нагляду за засудженими на добу», що свідчать про проведення інструктажу для працівників позивача на підприємстві відповідача (а.с. 95-125), рознарядка-рапорти на вивід засуджених на роботу за межі установи ДПДГ «Івківці» (а.с. 126-164), а також довідка від 08.01.2015 р. № 1-5 про виконання умов спірного договору за підписом головного бухгалтера позивача (а.с. 182-183). Перераховані документи є внутрішніми документами позивача, та не підтверджують виконання останнім робіт на підприємстві відповідача, а також не можуть визначати обсяг таких робіт та їх загальну вартість.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання позивачем підсобних робіт, обсягу та вартості таких робіт, виконаних на підприємстві відповідача за спірний період, згідно договору № Г-5 від 02.01.2013 р., позивачем та прокурором до суду не представлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що позивачем та прокурором не було надано належних, допустимих, достовірних та достатніх письмових доказів, які підтверджували б виконання позивачем підсобних робіт на підприємстві відповідача згідно договору № Г-5 від 02.01.2013 р. за період жовтень - листопад 2013 р., саме в заявленому позивачем обсягу та вартості таких робіт.

Таким чином, суд вважає, що позивачем та прокурором не доведено законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому, позов задоволенню не підлягає.

Частина 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" передбачає сплату судового збору за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством;

У відповідності до ст. 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно п. 2.1 ч. 2 вказаної статті за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат. Таким чином, за подання даної позовної заяви мав бути сплачений судовий збір у розмірі 1827,00 грн. (1,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2014 р.).

За приписами п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" органи прокуратури звільнені від сплати судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (п. 4.6) - приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повної або часткової відмови в позові стягує судовий збір з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду.

З урахуванням вищевикладеного судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827,00 грн. мають бути покладені на позивача.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд, приймаючи рішення має право стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

Згідно п. 3.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції": "…неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами. Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, стягнення штрафу з винної сторони в доход державного бюджету України (пункт 5 статті 83 ГПК); винесення у встановленому порядку окремих ухвал (стаття 90 ГПК). У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами ..".

Враховуючи вищезазначене, невиконання відповідачем вимог ухвал суду від 10.12.2014 р., від 23.12.2014 р., 12.01.2015 р., 20.01.2015 р., а саме, ненадання відзиву на позов,витребуваних судом належним чином завірених копій підписаних реєстрів закритих нарядів за жовтень 2013 р. на суму 3500,00 грн. та за листопад 2013 р. на суму 3500,00 грн., складених ним на підставі п. 2.11, 3.4 Договору № Г-5 від 03.01.2013 р., або неповідомлення причин невиконання відповідачем вимог ухвал суду, є зловживанням відповідачем процесуальними правами, свідчить про неповагу до суду та створенням штучних перешкод у судовому розгляді даної справи.

Керуючись ст.ст. 22, 29, 33, 34, 44, 49, 75, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Стягнути з Прилуцької виховної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (17500, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Київська, буд. 234, р/р 0293 Прилуцьке управління ДКУ в Чернігівській області, МФО 853592, ) в доход Державного бюджету України (р/р 3002, отримувач УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030001, банк ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, код 38054398, призначення платежу: «судовий збір, код 03500068, пункт 4») - 1827,00 грн. судового збору.

3. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» (17580, Чернігівська область, Прилуцький район, с. Івківці, р/р 0001 АТ Банк «Фінанси та кредит», МФО 300937, ) в доход Державного бюджету України (р/р 3002, отримувач УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030001, банк ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, код 38054398) - штраф у розмірі 1700 грн.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 10.02.2015р.

Суддя І.Г.Мурашко

.