ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28.01.2015 Справа № 908/470/15-г

Суддя Попова І.А., розглянувши матеріали

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул.. Перемоги, 50)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ширак» (69001, м. Запоріжжя, вул. Кронштандська, 7)

про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 8167 грн. 31 коп.,

Встановив, що позовна заява підлягає поверненню у зв'язку з наступним:

У відповідності до ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Згідно із ст.44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір» .

У відповідності до пп.1, 2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору із позовної заяви немайнового характеру, що подаються до господарських судів, встановлюються в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, а з позовної заяви майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Звертаючись до господарського суду з даним позовом, позивачем не подано доказів сплати судового збору. Водночас позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі у зв'язку з відсутністю грошових коштів на сплату судового збору.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За приписами наведеної норми, підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин, котрі свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. Отже, у розумінні приписів зазначеної норми закону відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, тобто лише у разі скрутного фінансового становища скаржника, що необхідно довести останньому.

Виходячи з положень вищевказаного Закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору, враховуючи майновий стан заявника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази, відповідно до ст. 36 ГПК України.

Отже, сторона повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та з відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до Інформаційного листа ВГС України від 21.11.2011 N 01-06/1625/2011 «Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" якщо строк, на який надано таку відстрочку, закінчився, а сплату судового збору здійснено не було, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше, ніж до прийняття судового рішення у справі), або звільнити сторону від сплати судового збору, або залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, відстрочення сплати судового збору передбачає сплату судового збору виключно заявником, але з певним відтермінуванням.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору позивач посилається на відсутність грошових коштів на сплату судового збору. На підтвердження вказаних обставин позивач посилається на лист Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжя від 14.01.2015 р.

При цьому, суд зауважує, що позивач, заявляючи про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі, не обґрунтовує термін відстрочки будь-якими певними обставинами, внаслідок яких має поліпшиться його фінансове становище. Також, суд зазначає, що в даному позові заявлено про стягнення заборгованості за період жовтень 2011 р. - вересень 2012 р., тобто позивач значний проміжок часу був обізнаний про наявність заборгованості та мав своєчасно вживати заходи з метою недопущення втрат Державного бюджету від ненадходження орендної плати за користування державним майном.

Наведені заявником обставини не мають характеру виключних, а тому не підпадають під дію статті 8 Закону України "Про судовий збір" .

З огляду на зазначене, клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору за подачу позовної заяви відхиляється судом.

Згідно до пунктів 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 недодержання вимог пунктів 2 та 3 частини 1 статті 57 ГПК України щодо додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути РВ ФДМ України по Запорізькій області без розгляду.

Додаток: на 38 арк.

Суддя І.А.Попова