ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.01.15 Справа № 904/10009/14

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТАЛ", м. Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД", м. Дніпропетровськ

про стягнення 31 377,18 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Капля К.І.

Представники:

від позивача: Шахов О.В., довіреність №15 від 14.01.2015

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТАЛ» (надалі - Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД» (надалі - Відповідач) про стягнення 31 377,18 грн. за договором поставки №511131068 від 01.08.2013.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 15.01.2015 розгляд справ був відкладений на 29.01.2015 відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов згаданого договору, а саме - порушення строків оплати поставленого товару. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду договір поставки №511131068 від 01.08.2013, специфікації №№2, 3, 4 до нього, рахунки на оплату №ГМ-00001070/ГМ-960 від 20.09.2013, №ГМ-00001277/ГМ-1232 від 12.11.2013, №ГМ-00001351/ГМ-1316 від 04.12.2013, №ГМ-00001374/ГМ-1341 від 10.12.2013, №БД-00000016/БД-33 від 24.12.2013, №ГМ-00001452/ГМ-1422 від 25.12.2013, видаткові накладні №Бух-7 606 від 23.09.2013, №Бух-9 766 від 26.11.2013, №Бух-10 752 від 26.12.2013, №Бух-11 140 від 21.01.2014, №Бух-11 141 від 21.01.2014, №Бух-11 142 від 21.01.2014, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №3398 від 19.09.2013, №4267 від 26.11.2013, №4588 від 23.12.2013, №105 від 20.01.2014.

Позивач керуючись п.4.1. Договору, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить стягнути з Відповідача, заборгованість за поставлений товар в сумі 31 377,18 грн.

Відповідач у призначені на 15.01.2015, 29.01.2015 судові засідання не з'явився; відзив на позовну заяву не надав; про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №125, №244.

28.01.2015 Відповідач через канцелярію суду подав заяву вих. №24-1-61 від 28.01.2015 про розстрочку виконання рішення, в якій Відповідач просить розстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/10009/14 строком на три місяці з оплатою рівними частинами до 30 числа кожного місяці.

Позивач заперечив проти задоволення заяви Відповідача про розстрочку виконання судового рішення.

Оскільки неможливість присутності в судовому засіданні представника Відповідача документально підтверджена не була, надані Позивачем матеріали справи та оригінали документів дозволяють розглянути справу по суті спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Відповідача за наявними в справі матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 29.01.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2013 товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТАЛ» (Позивач, Постачальник) та публічне акціонерне товариство «ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД» (Відповідач, Покупець) уклали договір поставки №511131068 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався поставити, а Покупець прийняти і сплатити продукцію матеріально-технічного призначення, що надалі іменується Товар. Найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість, ціна, умови і терміни постачання Товару вказані в Специфікаціях, оформлених у вигляді Додатків до цього Договору, що є невід'ємною його часткою (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.4.1. Договору, розрахунки за цим Договором проводяться Покупцем шляхом перерахування грошових коштів у розмірі вартості партії Товару на рахунок Постачальника в порядку і терміни, вказані в Специфікаціях до Договору.

Виходячи з Договору, Специфікацій №№3, 4 до нього, Сторони домовились про поставку Товару загальною вартістю 22 703,80 грн., на умовах оплати - 100% по факту постачання протягом 60 календарних днів.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, 23.09.2013 та 26.11.2013 здійснив поставку Відповідачу Товару загальною вартістю 22 703,55 грн., що підтверджується видатковими накладними №Бух-7 606 від 23.09.2013, №Бух-9 766 від 26.11.2013, довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей №3398 від 19.09.2013, №4267 від 26.11.2013, та не заперечується Відповідачем.

Таким чином, за умовами Договору, розрахунок за отриманий Товар Відповідач мав здійснити в наступні строки: за товар, поставлений за видатковою накладною №Бух-7 606 від 23.09.2013 - в строк до 22.11.2013 включно, за видатковою накладною №Бух-9 766 від 26.11.2013 - в строк до 25.01.2014 включно.

Проте Відповідач оплату поставленого Товару не здійснив, таким чином заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором складає 22 703,55 грн.

Крім того, 26.12.2013 та 21.01.2014 Позивач здійснив поставку Відповідачу Товару загальною вартістю 8 673,63 грн., що підтверджується видатковими накладними №Бух-10 752 від 26.12.2013, №Бух-11 140 від 21.01.2014, №Бух-11 141 від 21.01.2014, №Бух-11 142 від 21.01.2014 та довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей №4588 від 23.12.2013, №105 від 20.01.2014.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між Позивачем та Відповідачем склалися взаємовідносини, які характерні для поставки.

Згідно з ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, з огляду на приписи ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, Товар, поставлений Позивачем за видатковою накладною №Бух-10 752 від 26.12.2013 мав бути оплачений Відповідачем 26.12.2013, за видатковими накладними №Бух-11 140 від 21.01.2014, №Бух-11 141 від 21.01.2014, №Бух-11 142 від 21.01.2014 - 21.01.2014.

Проте Відповідач розрахунок за поставлений Товар не здійснив. Таким чином заборгованість Відповідача перед Позивачем за вказаними вище накладними складає 8 673,63 грн.

Загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за Договором та видатковими накладними №Бух-10 752 від 26.12.2013, №Бух-11 140 від 21.01.2014, №Бух-11 141 від 21.01.2014, №Бух-11 142 від 21.01.2014 становить 31 377,18 грн.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків здійснення оплати поставленого Товару, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 31 377,18 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заява Відповідача про розстрочку виконання рішення на три місяці задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За змістом п.6 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до п.7.1.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012, розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення суду, Відповідач посилається на нестабільну та складну політичну ситуацію в країні, через що підприємство Відповідача знаходиться у вкрай скрутному становищі, оскільки 60% ринку збуту продукції підприємства відбувалося на території Російської Федерації. За підсумками 2 та 3 кварталу 2014 року підприємство Відповідача є збитковим. Згідно балансу підприємства, станом на 30.09.2014 сума дебіторської заборгованості у багато разів перевищує суму кредиторської заборгованості та складає 3 243 715 тис. грн. Відповідач зазначив також, що своєчасно виконання рішення вкрай ускладнене та є неможливим в зв'язку з відсутністю обігових коштів.

Згідно ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що Відповідачем не надано доказів в підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування поданої заяви, зокрема, доказів неможливості чи утруднення на даний час виконання рішення суду, доказів відсутності обігових коштів, доказів, які підтверджували б винятковість випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов'язує можливість надання розстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД» (49081, м. Дніпропетровськ, вул. Столєтова, 21, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТАЛ» (49107, м. Дніпропетровськ, вул. Генерала Пушкіна, 26, ) 31 377,18 грн. (тридцять одна тисяча триста сімдесят сім гривень 18 копійок) заборгованості, 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 копійок) судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 03.02.2015.

Суддя А.Є. Соловйова