ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.02.2015 р. Справа№ 914/4037/14

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М. розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Візантія-Тракт", м.Новояворівськ Львівської області

про відстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області

у справі №914/4037/14

за позовом Приватного підприємства "Думна", м.Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Візантія-Тракт", м.Новояворівськ Львівської області

про розірвання договору купівлі-продажу №17/02-51 від 17.02.2014р. та стягнення 23 500,00 грн. передоплати

За участю представників сторін:

від заявника (боржника) не з'явився;

від стягувача Васильців М.Г. - директор.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Візантія-Тракт" про відстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.12.2014р. у справі №914/4037/14 за позовом Приватного підприємства "Думна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Візантія-Тракт" про розірвання договору купівлі-продажу №17/02-51 від 17.02.2014р. та стягнення 23 500,00 грн. передоплати.

Ухвалою суду від 30.01.2015р. прийнято заяву та призначено її до судового розгляду на 05.02.2015р.

Заявник (боржник) явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимоги ухвали суду від 30.01.2015р. не виконав, про причини невиконання вимог ухвали суду та неявки повноважного представника в судове засідання не повідомив.

Представник стягувача в судовому засіданні проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення заперечив, просив у задоволенні такої заяви відмовити.

Як вбачається із матеріалів справи №914/4037/14, рішенням господарського суду Львівської області від 17.12.2014р. позов задоволено повністю, вирішено розірвати договір купівлі-продажу №17/02-51 укладений 17.02.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Візантія-Тракт" та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Візантія-Тракт" на користь Приватного підприємства "Думна" 23 500,00 грн. передоплати за непоставлений товар та 3 045,00 грн. судового збору.

05.01.2015р. на виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.12.2014р. у даній справі видано відповідний судовий наказ про примусове виконання рішення.

У поданій заяві про відстрочку виконання рішення суду заявник просить відстрочити виконання рішення суду до 01.07.2015р.

В обґрунтування необхідності відстрочення рішення суду заявник зазначає, що перебуває у складному фінансовому становищі, що значно утруднює виконання рішення суду.

Як зазначає заявник, заявлена сума до стягнення за рішенням у даній справі є великою і сплата всієї суми одразу може призвести до зупинки діяльності боржника та його неплатоспроможності . Також зазначає, що боржник ризикує утворенням заборгованості перед бюджетом податків та зборів, заробітної плати, у зв'язку із чим стягнення всієї суми боргу на користь стягувача на тлі браку коштів негативно вплине на законні майнові інтереси боржника, і, як наслідок, погіршить його фінансове становище, оскільки арешт його рахунків та майна заблокує його господарську діяльність та унеможливить повне виконання ним боргових зобов'язань перед кредиторами і в майбутньому призведе до банкрутства.

Серед іншого, заявник стверджує, що перебуває у складному фінансовому становищі внаслідок існуючої заборгованості ВП Шахта «Відродження» «ДП Львіввугілля» перед товариством заявника.

На підтвердження зазначеного додає копію акту звірки з контрагентом ВП Шахта «Відродження ДП «Львіввугілля» за 01.10.2014-24.10.2014р. та оборотно-сальдову відомість по рахунку 311 за 4 квартал 2014 р.

Станом на 05.02.2015р. заявник інших клопотань, заяв та інших доказів в підтвердження обставин, що ускладнюють виконання рішення до 01.07.2015р. не надав.

Як вже було зазначено, представник стягувача в судовому засіданні проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду заперечує та просить суд відмовити у її задоволенні повністю.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Візантія-Тракт", заслухавши представника стягувача, суд дійшов висновку відмовити у її задоволенні. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно п.7.1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012, № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

У пункті 7.2. вищезазначеної постанови зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Заява про відстрочку виконання рішення повинна бути обгрунтованою, документально підтвердженою, причому належними та допустимими доказами.

Заявник в заяві зазначає, що на теперішній час з власних коштів рішення суду виконати не може, оскільки перебуває у складному матеріальному становищі, а сума заявлена до стягнення за даним рішенням є досить великою і сплата всієї суми одразу може призвести до зупинки діяльності боржника, та його неплатоспроможності взагалі.

Проте, дослідиши доводи заявника та докази подані до заяви, суд дійшов висновку, що обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, наведені Товариством з обмеженою відповідальністю «Візантія-тракт» у заяві не є такими, що унеможливлюють виконання рішення суду у даній справі.

З огляду на викладене, враховуючи матеріальні інтереси сторін, ступінь вини відповідача у виникненні спору, відсутність наявної загрози банкрутства боржника, суд дійшов висновку про відсутність виняткових обставин які є підставою для відстрочки виконання рішення, а отже у задоволенні заяви слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст.45 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судівтягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Зазначена процесуальна норма узгоджується з положеннями ч.5 ст.124 Конституції України, згідно з якою судові рішення є обов'язковими до виконання на всійтериторії України.

Згідно ст.115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всійтериторії України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а відповідно до статті 34 ГПК України суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.12.2014р. у справі № 914/4037/14.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 86, 121 ГПК України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Візантія-Тракт" про відстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.12.2014р. до 01.07.2015 року у справі № 914/4037/14 відмовити повністю.

2. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки вказані у ст.ст.91-93 ГПК України.

Суддя Петрашко М.М.