ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р.Справа № 922/5073/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновою В.О.

розглянувши справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова (м. Харків)
до Інституту проблем кріобіології і кріомедицини Національної академії наук України (м. Харків)
про стягнення 1219,00 грн.
за участю представників:

позивача - гол. спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу Маматказіна К.О. (довіреність №8755-07/26 від 18.06.2014 р.);

відповідача - Крамаренка В.В. (довіреність №206/541 від 24.11.14 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 1219,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем в порушення вимог законодавства не повернута сума надміру виплаченої пенсії, що утворилася у зв'язку з повідомленням недостовірної інформації органам Пенсійного фонду України.

Відповідач у відзиві на позов заперечує проти задоволення позовних вимог у зв'язку з безпідставністю нарахування позивачем Чертовському О.О. пенсії на підставі довідки про загальний та безперервний трудовий (страховий) стаж, а не на підставі відомостей трудової книжки, як основного документу, що підтверджує стаж роботи.

Ухвалою від 18.12.2014 р. за клопотанням представника позивача був продовжений строк вирішення спору до 23.01.2015 р.

Позивач надав копію пенсійної справи Чертовського О.О. та витяг з ЄДР на відповідача.

14.01.2015 р. у судовому засіданні оголошувалася перерва до 20.01.2015 р. о 14-00 год.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечує проти позову.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

02.08.2013 р. Чертовський Олександр Олексійович звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова з заявою про призначення пенсії за віком.

З 17.05.2013 р. Чертовський О.О. отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як убачається із пенсійної справи Чертовського О.О., для призначення пенсії Чертовський О.О. надав позивачу трудову книжку, в якій міститься запис під номером 21 від 11.07.1984 р. про засудження його Київським районним народним судом м. Харкова до 2-х років виправних робіт. Час відбування виправних робіт з 11.08.1984 р. по 11.08.1986 р. в загальний і безперервний трудовий стаж не зараховується (Вирок Київського райнарсуду від 11.07.1984 р.). Та запис також під номером 21 від 25.08.1986 р. «Час роботи з 01.08.1984 р. по 01.08.1986 р. не зараховується до загального і безперервного трудового стажу» наказ №120 від 25.08.1986 р.

Ці записи у трудовій книжці та дві наступні (22 і 23) покреслені, але будь-яких записів про внесення змін чи виправлень немає.

Як встановлено у судовому засіданні судом, позивачу не сподобалися ці записи і він наказав Чертовському О.О. надати довідку з вказаного місця роботи.

27.06.2013 р. Чертовський О.О. надав відповідачу заяву, в якій просив видати довідку про його роботу в інституті за 1980 - 1990 роки, а також довідку про його заробітну платню для надання у Дзержинський пенсійний фонд м. Харкова.

На вказану заяву відповідач надав Чертовському О.О. архівну довідку №206/378 від 01.07.2013 р., в якій вказав, що згідно з документами архівного фонду інституту Чертовський О.О. був прийнятий на постійну роботу переводом з ДВ ІПКіК АН УРСР на посаду слюсаря КВПіА з оплатою 0,78 коп-год. і премія 30% згідно з положенням з 1 квітня 1980 р. (наказ №34 від 11.04.1980 р.) та звільнений з тієї ж посади з 20.09.1990 р. (наказ №133-к від 17.09.1990 р.), але з невідомих причин про відбування Чертовським О.О. покарання не вказав.

22.05.2014 р. головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, на підставі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 р., ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI від 09.07.2003 р. та відповідно до наказу управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова від 08.04.2014 р. №238 в Інституті проблем кріобіології і кріомедицини НАН України проведена перевірка про підтвердження наявного трудового стажу у Чертовського О.О. за період з 01.04.1980 р. по 20.09.1990 р.

За результатами перевірки в особовій справі Чертовського О.О. виявлений наказ Інституту проблем кріобіології і кріомедицини НАН України №120-к від 25.08.1986 р., в якому зазначено, що слюсар КВПіА Чертовський О.О. осуджений Київським райнарсудом м. Харкова за ст. 154 КК УРСР до двох років виправних робіт за містом роботи. Відбував міру покарання в інституті з 01.08.1984 р. по 01.08.1986 р.

Відповідачем на заміну раніше виданої довідки була надана позивачу архівна довідка №206/273/1 від 22.05.2014 р. із зазначенням факту засудження Чертовського О.О. на 2 роки в 1984 - 1986 роках з відбуванням покарання за місцем роботи.

15.05.2014 р. Чертовський О.О. надав позивачу заяву, в якій просив утримати надмірно отриману пенсію в розмірі 20% до повного погашення.

Комісією позивача 27.05.2014 р. було прийнято рішення про стягнення надмірно виплаченої суми пенсії, в якому зазначається, що сума переплати не підлягає утриманню, оскільки вини пенсіонера немає.

Як зазначає позивач у позовній заяві, за період з травня 2013 року по червень 2014 року виникла переплата пенсії Чертовському О.О. в сумі 1219,00 грн., чим завдано шкоду позивачу в вказаному розмірі.

08.07.2014 р. позивач направив відповідачу претензію №9967-07 з вимогою добровільно сплатити суму заподіяної шкоди, посилаючись на те, що з вини відповідача в архівній довідці №206/378 від 01.07.2013 р. були відображені недостовірні дані про трудовий стаж Чертовського О.О.

Листом №206/398 від 23.07.2014 р. відповідач відмовив у задоволенні претензії, посилаючись на те, що Чертовський О.О. у своїй заяві не зазначив про необхідність надання інформації про його безперервний стаж роботи, про що і було вказано в архівній довідці.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Після набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (з 1 січня 2004 р.) наявність стажу пов'язана зі сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тобто до страхового стажу зараховується лише ті періоди, протягом яких сплачувалися страхові внески.

Пунктом 2.21 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 р., час відбування виправних робіт за місцем роботи у загальний та безперервний трудовий стаж не зараховуються.

Згідно з ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 р. затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (надалі - Порядок №637).

Пунктом 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Указу Президента України «Про Положення про Пенсійний фонд України» від 06.04.2011 р. №384/2011 Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політки з питань пенсійного забезпечення.

Отже, позивач є органом виконавчої влади і повинен здійснювати свої повноваження у відповідності до ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 3 Порядку №637.

Однак, позивач не скористався наданим йому правом та не витребував сам у відповідача необхідну на його погляд довідку.

Також, позивачем не доведено необхідність витребування у Чертовського О.О. довідки на підтвердження трудового стажу за період роботи у відповідача, оскільки Чертовським О.О. була надана трудова книжка, необхідні записи у ній присутні. Позивач не довів суду, що якісь записи в трудовій книжці Чертовського О.О. неправильні або неточні. Інших випадків, коли для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, Порядок №637 не передбачає.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Стаття 11 ЦК України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування шкоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки - збитків, їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до імперативних приписів п. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З матеріалів справи не вбачається та сторонами не доведено, що спірна сума пенсійних коштів перерахована позивачем на особовий рахунок одержувача пенсії не на добровільних засадах, за наявності рахункової помилки з боку позивача або недобросовісності з боку набувача, в зв'язку з чим, ця сума в якості безпідставно набутої не підлягає поверненню набувачем.

Відповідач надав суду докази відсутності його вини у спричиненні шкоди. Вищевказана переплата виникла внаслідок недбалого ставлення службових осіб позивача до своїх посадових обов'язків.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи недоведеність факту порушення відповідачем вимог чинного законодавства при призначенні пенсії Чертовському О.О., відсутності прямого причинного зв'язку та розміру шкоди, суд знаходить позов необґрунтованим і не підлягаючим задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 62, 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст. 26, 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 11, 1166, 1215 ЦК України, п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 р., ст.ст. 32 - 34, 43, 44, 49, 82 - 85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 23.01.2015 р.

Суддя В.І. Ольшанченко