ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті позовної заяви

"05" лютого 2015 р. Справа № 911/363/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши матеріали

за позовомШевченка Валерія Васильовича
доСільськогосподарського виробничого кооперативу «ТНКА-Прогрес»
простягнення 114577,65 грн.
встановив:

До господарського суд Київської області надійшла позовна заява Шевченко Валерія Васильовича (далі - позивач) до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «ТНКА-Прогрес» (далі - відповідач) про стягнення 114577,65 грн.

Статтями 1, 21 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

В силу вимог вищезазначених статей Господарського процесуального кодексу України фізична особа не може бути стороною у справі, за виключенням випадків коли вона звертається до господарського суду як кредитор з заявою у справу про банкрутство, або є стороною - учасником у корпоративному спорі.

Оскільки позивач є фізичною особою без статусу суб'єкта підприємницької діяльності, з поданою позовною заявою він звертається до господарського суду не як кредитор з заявою у справу про банкрутство та не є як учасник у корпоративному спорі то в силу вищезазначених вимог Господарського процесуального кодексу України виключається можливість його участі у справі у якості сторони, у зв'язку з чим дана заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

З врахуванням наведеного, суд відмовляє у прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, як такої що не підлягає розгляду в господарських судах України.

Приписами ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно п. 5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013р. № 7 питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України відмовив у прийнятті позовної заяви Шевченка Валерія Васильовича, то сума судового збору в розмірі 2291,55 грн. сплачена позивачем до Державного бюджету України за квитанцією від 30.01.2015р. № 11018393 підлягає поверненню.

Керуючись ст. 44, п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

ухвалив:

1. Відмовити в прийнятті позовної заяви.

2. Повернути Шевченку Валерію Васильовичу судовий збір у розмірі 2291,55 грн., сплачений та перерахований до Державного бюджету України згідно квитанції від 30.01.2015р. № 11018393 на суму 2291,55 грн.

Суддя Ю.В. Подоляк