ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.02.15р. Справа № 904/1476/14

За заявою: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛЕРС", м. Павлоград про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.14.

У справі:

за позовом КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО", м.Павлоград до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛЕРС", м. Павлоград про стягнення 96 866, 55 грн. заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від заявника (відповідача): Биструшкін О.С. - довіреність № 33 від 11.01.15;

від позивача: Шевчук А.В. - довіреність від 04.01.15.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.14 року позов задоволено, стягнуто з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛЕРС" на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО" суму основного боргу у розмірі 96 866 грн. 55 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1 937 грн. 32 коп. Після набрання рішенням законної сили, 03.06.14 видано наказ про примусове виконання.

Від ТОВ "ЛЕРС", 12.01.15 надійшла заява про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.14 на 12 календарних місяців.

Розпорядженням заступника керівника апарату суду № 2 від 12.01.15, на підставі п.3.1.13 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, заяву по справі №904/1476/14 передано для розгляду судді Ніколенко М.О. у зв'язку тим, що у судді Бондарєва Е.М. закінчились повноваження.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.15 розгляд заяви було призначено на 21.01.15. Ухвалою суду від 21.01.15 розгляд справи відкладений до 05.02.14.

У судове засідання з'явився представник заявника (відповідача) надав пояснення по заяві, відповів на поставлені питання, просив суд задовольнити дану заяву.

Представник від стягувача у судове засіданні з'явився, проти задоволенні заяви заперечує, посилаючись на те, що в матеріалах справи є гарантійний лист, яким відповідач визнає заборгованість та просить надати йому розстрочку. Однак, цей лист ним виконаний не був, тому стягувач вважає, що відповідач і надалі буде не виконувати свої грошові зобов'язання.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п.7 постанови ВГСУ №9 від 17.10.2012р.).

Тобто, при вирішенні заяв сторони про розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Таким чином, вирішуючи питання про надання господарським судом відстрочки чи розстрочки виконання рішення, зміну способу чи порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В заяві про розстрочку виконання рішення, заявником не наведено обгрунтованих обставин, та не надано належних доказів у її підтвердження, за наявності яких суд може розстрочити виконання рішення.

З таких обставин, заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛЕРС" про розстрочку виконання рішення задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛЕРС" про розстрочку виконання рішення відмовити.

Суддя М.О. Ніколенко