ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.02.2015 Справа № 920/83/15

Господарський суд Сумської області у складі судді Зайцевої І.В., при секретарі судового засідання Мітіній Н.М., розглянувши матеріали справи № 920/83/15:

За позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Суми,

до відповідача: Сумський державний університет, м. Суми,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління державної казначейської служби України у Сумській області, м. Суми;

про стягнення 81302 грн. 00 коп.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 26.01.2014 року);

від відповідача: Світайло А.О. (довіреність № 05.03/01-05/516 від 05.02.2014 року);

від третьої особи: не з'явився;

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 81302 грн. 00 коп., заборгованості відповідно до договору купівлі - продажу № 442 від 04.12.2014 року, а також витрати по оплаті судового збору.

Представник позивача у судовому засідання заявила письмове клопотання про припинення провадження по справі відповідно до п. 1.1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуально кодексу України (у зв'язку з відсутністю предмету спору), оскільки відповідач під час розгляду справи у суді розрахувався по основному боргу у повному обсязі.

Представник відповідача підтримав позицію позивача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення відповідачеві 13.01.2015 року поштового відправлення, а саме ухвали господарського суду Сумської області про порушення провадження у справі № 920/83/15 від 12.01.2015 року. 23.01.2015 року надав суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області не має відношення до спірних правовідносин, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, суд встановив:

04.12.2014 року між сторонами було укладено договір купівлі продажу № 442, відповідно до умов якого продавець (позивач) передає у власність в порядку та на умовах, визначених договором, а покупець (відповідач) приймає та оплачує товар (шини та камери гумові нові), згідно асортименту та за цінами, що зазначені в додатку № 1 до договору

Матеріалами справи, а саме видатковими накладними № РН - 0000286 від 04.12.2014 року, № РН - 0000281 від 04.12.2014 року, № РН - 0000284 від 04.12.2014 року, № РН - 0000287 від 04.12.2014 року, № РН - 0000276 від 04.12.2014 року, № РН - 0000277 від 04.12.2014 року, № РН - 0000275 від 04.12.2014 року, № РН - 0000282 від 04.12.2014 року, № РН - 0000280 від 04.12.2014 року, № РН - 0000278 від 04.12.2014 року, № РН - 0000289 від 04.12.2014 року, № РН - 0000301 від 15.12.2014 року підтверджується факт надання позивачем відповідачеві запчастин (матеріалів) на загальну суму 81302 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконує належним чином договірних зобов'язань щодо своєчасної і в повному обсязі оплати наданих матеріалів, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 81302 грн. 00 коп.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно. Виконати роботу, надати послуги, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 2 статті 612 Цивільного кодексу України встановлює норми, згідно яких боржник вважається таким, що прострочив своє зобов'язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його в строк встановлений договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. В силу статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Стаття 530 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (інший товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, а частиною 2 вказаної статті передбачено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статті 617 Цивільного кодексу України та статті 218 Господарського кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Факт погашення відповідачем існуючої перед позивачем заборгованості в сумі 80302 грн. 00 коп. підтверджується матеріалами справи, зокрема копією банківською випискою від 27.01.2015 року.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи зазначені обставини, зокрема те, що матеріалами справи підтверджується факт сплати відповідачем на користь позивача заборгованості, провадження у справі підлягає припиненню відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України про припинення провадження у справі судом виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат.

З врахуванням того, що спір врегульовано після порушення провадження у справі, судовий збір в сумі 1 827 грн. 00 коп. згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 49, 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 920/83/15 - припинити.

2. Стягнути з Сумського державного університету (40007, м. Суми, вул. Римського Корсакова, 2, ) в доход державного бюджету України (рахунок 3002, МФО 837013, , отримувач - УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001) 1827 грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання ухвалою законної сили.

Суддя І.В. Зайцева