ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2015 р.Справа № 922/5863/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Васильєва Л.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Талино", м. Харків
до ТОВ "Спецагродар", с. Велика Бабка
про стягнення 350 919, 38 грн.
за участю сторін:

позивача - Василенко Н.М.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Талино" звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецагродар" про стягнення з останнього заборгованості за договором поставки №18/04 від 18.04.2013 року у сумі 105608,37 грн., з яких основної заборгованості за договором 81500,00 грн., 5468,31 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, 5167,36 грн. інфляційні витрати, та 3% річних у сумі 15974,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення умов договору поставки засобів захисту рослин за № 18/04 від 18.04.2013 року в частині оплати за поставлену продукцію.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву у якому проти позову заперечує в частині нарахування позивачем пені, посилаючись на пропущення останнім строку позовної давності, передбаченої ст. 258 Цивільного кодексу України. Просить суд застосувати позовну давність до вимог ТОВ "Талино" про стягнення з ТОВ "Спецагродар" пені за несвоєчасне виконання зобов'язання у розмірі 5468,31 грн. та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

На адресу господарського суду Харківської області повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення адресоване відповідачу, яке свідчить про вручення 19.01.2015 року ухвали суду.

Відповідно до Закону України № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", розділу XII Прикінцеві положення ч.3.3 п.14 ""Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином".

В матеріалах справи міститься витяг з ЄДРПОУ в якому зазначено, що ТОВ "Спецагродар" підтверджено статус юридичної особи та знаходиться за адресою: 63510, Харківська обл. , Чугуївський район, с. Велика бабка, вул. Перемоги, буд.32,к.3, тобто за тією, котра вказана в позовній заяві. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що сторони були належним чином повідомлені про дату та місце розгляду справи ( а.с.11-13).

За таких обставин, справа розглядається на підставі ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, судом встановлено наступне, що 18.04.2013 року між ТОВ "Талино" та ТОВ "Спецагродар" був укладений договір поставки засобів захисту рослин №№ 18/04 (далі - договір поставки)( а.с.15)., за яким постачальник (позивач) зобов'язується поставити і передати у власність покупця (відповідачу ТОВ "Спецагродар") засоби захисту рослин, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити наступний товар - засоби захисту рослин.

Згідно п. 2.1 договору поставки сума закупки товару у постачальника становить приблизно біля 100 000,00 грн.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору поставки загальна вартість поставленого товару по даному договору товару визначається згідно видаткових накладних постачальника. Форма оплати - перерахунок на розрахунковий рахунок не пізніше 30 жовтня 2013 року.

Згідно п. 4.1 договору поставки поставка товару у повному обсязі має бути здійснена у строк до 30.10.2013 року включно.

На виконання умов договору поставки позивач поставив відповідачу (ТОВ "Спецагродар") засоби захисту рослин в асортименті, кількості та по цінам, зазначеним у видатковій накладній від 04.06.2013 р. №РН-0000037 на суму 39120,00 грн., та накладній за № РН- 0000042 від 13.06.2013 року на суму 42380,00 грн. ( а.с.16) що підтверджується підписами особисто директором товариства у видатковій накладній, зроблених без зауважень, та копіями податкових накладних № № 4 від 04.06.2013 р. та 9 від 13.06.2013 року.

Проте, відповідач (ТОВ "Спецагродар") за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість у сумі 81500,00 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи те, що сума основного боргу не сплачена та відповідачем не спростовано вимоги позивача в цій частині, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 81500,00 грн. є обґрунтованими та доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 5.2 договору поставки встановлено, що у разі невиконання будь-якої зі сторін зобов'язання, визначеного цим договором, сторона яка не виконала умови договору сплачує іншій стороні неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми заборгованості за кожний день прострочки непоставленого в строк товару, нездійсненої оплати.

Позивач нарахував пеню за період з 31.10.2013 р. по 30.04.2014 р. у сумі 5463,31 грн. яка підлягає стягненню з відповідача.

Положення ст. 258 Цивільного кодексу України визначають спеціальну позовну давність для окремих видів вимог, зокрема, скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі сплавом строку виконання.

Отже враховуючи те, що останнім днем строку виконання зобов'язання за договором було 30.10.2013 р., перебіг позовної давності для вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором почався 31.10.2013.

Таким чином, граничний строк для нарахування неустойки, враховуючи ст. 258 Цивільного кодексу України, становить 31.10.2014 року.

Враховуючи те, що позивач звернувся з позовною заявою 16 січня 2015 року, після спливу спеціального строку давності, встановленого для вимог про стягнення неустойки, то позовні вимоги в частині стягнення пені не підлягають задоволенню в силу ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував інфляційні за період з 31.10.2013 р. по 02.12.2014 р. в сумі 15974,00 грн. та 3% річних за період з 31.10.2013 р. по 02.12.2014 р. у сумі 2666,06 грн.

Перевіривши наданий розрахунок, суд вважає, що розрахунок здійснений вірно, та сума інфляційних втрат в розмірі 15975,00 грн. та 3 % річних в розмірі 2666,06 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються солідарно на відповідачів, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 553, 554, 611, 625, 629, 712 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ "Спецагродар" ( Харківська обл., Чугуївський район, с. Велика Бабака, вул. Перемоги, 32 к.3 р/р 2501 у ПАТ "Астра Банк" МФО 380548 іпн. 296) на користь ТОВ" Талино" ( м. Харків, вул. Академіка Проскури, д.9а, кв.27, р/р 5 в ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" МФО 380805) суму основного боргу 81500 ,00 грн., 5167,36 грн., втрат від інфляції, 3 % річних - 15974,00 грн. та 2112,17 грн. судового збору.

У частині стягнення пені у сумі 5468,31 грн. відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.01.2015 р.

Суддя Л.С. Лаврова