РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015Справа № 910/25264/14

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення орендної плати в розмірі 211 347,00 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3, за довіреністю

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення орендної плати в розмірі 211 347,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.11.2014 р. було порушено провадження у справі № 910/25264/14, розгляд справи призначено на 18.12.2014 р.

У судове засідання 18.12.2014 р. представник позивача з'явився та подав клопотання про продовження строків розгляду справи. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 17.11.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/25264/14 позивач не виконав.

У судове засідання 18.12.2014 р. відповідач з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 17.11.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/25264/14 відповідач не виконав.

Розглянувши у судовому засіданні 18.12.2014 р. клопотання представника позивача про продовження строків розгляду справи, враховуючи особливості розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження строку розгляду справи.

Враховуючи невиконання сторонами вимог ухвали господарського суду міста Києва від 17.11.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/25264/14, розгляд справи було відкладено на 21.01.2015 р.

21.01.2015 р. представник позивача у судове засідання з'явився, надав свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 21.01.2015 р. не з'явився.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2011 р. між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - орендодавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (далі - орендар, відповідач) було укладено Договір оренди нежилого приміщення № 1 (далі - Договір оренди), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає відповідно до умов цього Договору в строкове платне володіння та користування для розміщення магазину нежиле приміщення площею 115,3 кв.м., яке знаходиться в підвальному поверсі житлового будинку АДРЕСА_3.

Згідно з п. 1.2 Договору оренди за користування орендованим приміщенням орендар сплачує орендну плату, розмір, строки та порядок сплати якої встановлюється розділом 3 цього Договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору оренди орендна плата сплачується до 10-го числа місяця, поточного з розрахунковим. Днем сплати орендної плати вважається день зарахування суми орендної плати на рахунок орендодавця.

30.07.2011 р. між сторонами було підписано Додаткову угоду № 1 до Договору оренди, якою, зокрема, було узгоджено, що орендна плата за користування приміщенням встановлюється в розмірі 12 000,00 грн.

Додатковою угодою № 2 до Договору оренди продовжено строк Договору оренди до 30.06.2014 р.

30.07.2011 р. сторонами Договору оренди був підписаний Акт прийому-передачі приміщення.

Позивач у своєму позові зазначає суду про те, що починаючи з січня 2013 р. відповідачем порушуються умови Договору оренди в частині оплати за орендоване приміщення, а тому станом на 30.06.2014 р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 211 347,00 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

На підтвердження наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за Договором оренди, останнім були долучені до матеріалів справи копії актів здачі-прийому робіт та акти звірки фінансових зобов'язань відповідно до Договору оренди, підписані сторонами.

Згідно з актом звірки фінансових зобов'язань відповідно до Договору оренди № 3 від 30.06.2014 р. відповідачем фактично визнано заборгованість за Договором оренди в розмірі 211 347,00 грн.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за Договором оренди в розмірі 211 347,00 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача орендної плати в розмірі 211 347,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 - 85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (02222, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_1) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (03187, АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_2) заборгованість по орендній платі в розмірі 211 347 (двісті одинадцять тисяч триста сорок сім) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 706 (чотири тисячі сімсот шість) грн. 94 коп.

Повне рішення складено 26.01.2015 р.

Суддя О.В. Нечай