РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/22661/14 19.01.15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Друкарський дім «Папірус»

До Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси»

Про стягнення 26 083,54 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Дереза М.Е., довіреність № 07 від 10.01.2015

від відповідача: Демещук П.О., довіреність № 211 від 30.12.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Друкарський дім «Папірус» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» (далі - відповідач) про стягнення 26 083,54 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не повертаються надлишково сплачені кошти, які ним безпідставно набуті.

Ухвалою суду від 20.10.2014р. порушено провадження у справі № 910/22661/14 та призначено розгляд на 14.11.2014 р.

14.11.2014р. перед судовим засіданням відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов.

14.11.2014р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення по справі, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Представник відповідача проти позову заперечив, повідомив суд про подачу ним відзиву на позов, в тому числі і представнику позивача.

Суд відклав розгляд справи на 08.12.2014р.

08.12.2014р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі та клопотання про витребування доказів.

08.12.2014р. представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Сторони заявили клопотання про продовження строку вирішення спору.

Суд продовжив строк вирішення спору згідно ст..69 ГПК України та відклав розгляд справи на 19.01.2015р.

19.01.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Суд вирішив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2012р. між позивачем та відповідачу укладено договір № 21/301 ІМ, згідно якого відповідач зобов'язався надавати послуги з організації збирання, заготівлі та утилізації використаних тари і пакувальних матеріалів імпортованої продукції на умовах та за тарифами, визначеними постановою КМУ від 26.01.2001р. № 915, а відповідач зобов'язався оплатити вартість наданих відповідачем послуг.

Факт надання послуг по кожній партії використаної тари та пакувальних матеріалів, а також вартість цих послуг підтверджується актом про надання послуг, який має підписуватись між сторонами.

22.07.2014р. платіжним документом № 1577 позивач перерахував на рахунок відповідача 26 257,60 грн., проте послуги були надані йому лише на 144,06 грн., згідно акту № ОУ-0000292 від 31.07.2014, внаслідок чого на думку позивача кошти у розмірі 26 083,54 грн. є такими, що перераховані помилково.

Згідно позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача 26 083,54 грн., як такі, що перераховані на рахунок відповідача помилково, та набуті відповідачем безпідставно.

Суд дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог останнього, на підставі наступного.

Судом встановлено, що дійсно між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з організації збирання, заготівлі та утилізації використаних тари і пакувальних матеріалів імпортованої продукції, проте кошти перераховані на рахунок відповідачем позивачем у розмірі 26 083,54 грн. не можуть бути визнані судом, як такі, що перераховано безпідставно, оскільки у платіжному дорученні № 1577 від 22.07.2014р., без помилки зазначено, що кошти перераховані за організацію збирання та утилізацію тари та пакувань матеріалів згідно договору 301 від 06.04.2012р., тобто кошти перераховані в рахунок оплати вартості послуг наданих по договору, укладеному між позивачем та відповідачем.

Крім того після перерахування спірних коштів, позивач не здійснював оплату оформлених у серпні платежів за надані відповідачем послуги, оскільки на рахунку відповідача було більше ніж достатньо грошових коштів позивача.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст.36 ГПК України зазначає, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Виходячи з вказаних обставин, заявлених позовних вимог та висловлених представником позивача мотивів, у суду відсутні правові підстави для задоволення даного позову.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено: 23.01.2015р.)

Суддя Мельник В.І.