РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2015Справа № 910/28007/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Хілл-сайд»

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м.Києва «Печерськжитло»

про стягнення 3 526,54 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача не з'явився;

від відповідача Федоренко М.С. - представник за довіреністю.

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 15.01.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 547,28 грн. 3% річних та 2 979,26 грн. інфляційних втрат, а також відшкодування за рахунок відповідача 1 827,00 грн. судового збору та 3 500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/28007/14, розгляд справи призначено на 15.01.2015.

В судове засідання 15.01.2015 позивач представників не направив, причин неявки представника суд не повідомив. Про розгляд справи був повідомлений належним чином за адресою свого місцезнаходження, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 про порушення провадження у справі) 554.

Суд зазначає про те, що позивач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив та витребувані документи через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням.

За таких обставин, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників позивача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами, що узгоджується і з приписами п. 3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем було порушено свої грошові зобов'язання за договором підряду № 07/05/34 від 07.05.2013, а саме порушено строки оплати виконаних позивачем робіт, у зв'язку з чим позивач, з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України, просив застосувати до відповідача відповідальність за порушення грошового зобов'язання та стягнути 547,28 грн. 3% річних та 2 979,26 грн. інфляційних втрат.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.01.2015 проти заявлених позовних вимог заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідач у письмовому відзиві на позов вказував на те, що договором підряду № 07/05 від 07.05.2013 не визначено момент оплати виконаних робіт, відповідна вимога в порядку статті 530 Цивільного кодексу України позивачем відповідачу не надсилалася, а тому підстави для застосування відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання згідно статті 625 Цивільного кодексу України відсутні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.05.2013 між відповідачем - КП по утриманню житлового господарства Печерського району міста Києва «Печерськжитло», як замовником, та позивачем - ТОВ «Хілл-сайд», як виконавцем, укладено договір № 07/05/34 (далі - договір № 07/05/34 від 07.05.2013), згідно якого замовник доручив, а виконавець прийняв на себе виконання робіт згідно графіку (п. 1.1).

Пунктами 2.1 та 2.2 договору № 07/05/34 від 07.05.2013 сторони визначили, що вартість робіт визначається згідно з наданими кошторисами, а фінансування виконаних робіт замовник проводить тільки при представленні виконавцем акту приймання - виконаних підрядних робіт по формі КБ-2в.

Пунктами 3.2 та 3.4 договору № 07/05/34 від 07.05.2013 визначено, що виконавець зобов?язується здати виконані роботи в обумовлений діючим договором термін по акту приймання виконаних підрядних робіт - форма № КБ-2в, який є підставою для проведення фінансування виконаних робіт, а замовник приймає роботи поетапно згідно з переліком, що вказаний в кошторисі і проводить відповідну оплату на підставі актів приймання виконаних підрядних робіт - форма № КБ-2.

Крім того, судом встановлено, що в розділі 7 «Термін дії договору» зазначено, що початок терміну дії договору - 07.05.2013, а графа закінчення - не заповнена.

Також, судом встановлено, що укладений між сторонами договір № 07/05/34 від 07.05.2013 не містить умови щодо встановлення певного строку оплати виконаних робіт. Обов?язку негайної оплати виконаних робіт положеннями договору також не передбачено.

Позивачем до матеріалів позову додано локальний кошторис до договору № 07/05/34 від 07.05.2013, а також узгоджені сторонами договірні ціни на суму 4 760,40 грн. та 10 126,80 грн.

Згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в до договору № 07/05/34 від 07.05.2013, а саме: № 8 за серпень 2013 року на суму 4 760,40 грн. (підписаний сторонами 01.08.2013), № 10 за серпень 2013 року на суму 10 126,80 грн. (підписаний сторонами 30.08.2013), які підписані представниками позивача (виконавця) та відповідача (замовника) і посвідчені печатками обох сторін, позивачем було виконано, а відповідачем прийнято без будь-яких зауважень та заперечень роботи по зазначених актах загалом на суму 14 887,20 грн.

В свою чергу, як зазначав відповідач у відзиві на позов, після отримання від позивача позовної заяви, ним було здійснено оплату вартості виконаних робіт згідно актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в до договору № 07/05/34 від 07.05.2013, а саме: № 8 за серпень 2013 року на суму 4 760,40 грн. (підписаний сторонами 01.08.2013) та № 10 за серпень 2013 року на суму 10 126,80 грн., а саме сплачено 14 887,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 859 від 11.11.2014.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі ст. 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, в іншому випадку він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Вимогами ст. 854 Цивільного кодексу України визначено, що замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи, за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк, або, за згодою замовника, - достроково.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору № 07/05/34 від 07.05.2013 позивачем було виконано, а відповідачем прийнято без будь-яких зауважень та заперечень роботи загалом на суму 14 887,20 грн., що підтверджується двосторонньо підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в. Таким чином, у відповідача перед позивачем з моменту підписання вказаних актів виникло грошове зобов?язання в сумі 14 887,20 грн.

В свою чергу, оскільки укладений між сторонами договір № 07/05/34 від 07.05.2013 не містить умови щодо встановлення певного строку оплати виконаних робіт, умовами наведеного договору обов'язок негайного виконання відповідачем зобов'язання по оплаті виконаних позивачем робіт встановлений не був, а тому строк виконання відповідачем свого обов?язку щодо оплати виконаних позивачем робіт визначається згідно з частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України, тобто протягом семиденного строку від дня пред'явлення вимоги.

Проте, позивачем станом на момент вирішення спору, не подано належних та допустимих доказів в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України пред?явлення відповідачу вимоги щодо виконання ним свого грошового зобов?язання в сумі 14 887,20 грн. за договором № 07/05/34 від 07.05.2013.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки вимога про виконання такого зобов?язання позивачем відповідачу в порядку частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України не пред?являлась, строк оплати виконаних позивачем робіт не настав. Отже, відповідачем не було допущено прострочення виконання свого грошового зобов?язання перед позивачем щодо оплати 14 887,20 грн. вартості виконаних робіт за договором № 07/05/34 від 07.05.2013.

Крім того, суд враховує і те, що відповідачем було самостійно, без наявності будь-якої вимоги позивача, добровільно здійснено оплату вартості виконаних робіт в сумі 14 887,20 грн.

Згідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, норма ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає застосування відповідальності за порушення грошового зобов?язання лише при наявності саме прострочення виконання грошового зобов?язання. Оскільки позивачем не було доведено прострочення відповідачем свого грошового зобов?язання в сумі 14 887,20 грн. за договором № 07/05/34 від 07.05.2013, а тому і підстави для застосування відповідальності у вигляді 3% річних в сумі 547,28 грн. та інфляційних втрат в сумі 2 979,26 грн. у суду відсутні.

За таких обставин, позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Хілл-сайд» визнається судом необґрунтованими та таким, що не підлягає задоволенню.

Судовий збір та витрати на послуги адвоката, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відмовою в позові покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.01.2015.

Суддя Ю.М.Смирнова