ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" січня 2015 р.Справа № 916/4564/14

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" в особі Південної філії Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест";

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

про стягнення 2 378,09 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Баранчук Л.М. - довіреність № 721 ві 08.12.2014 року;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Фарлеп-Інвест" в особі Південної філії Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якій просить суд стягнути з останнього заборгованість за надання телекомунікаційних послуг у розмірі 2 378,09 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 827,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 умов укладеного між сторонами договору про надання телекомунікаційних послуг №3 від 17.06.2009 року в частині повної та своєчасної сплати грошових коштів за надані телекомунікаційні послуги

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.11.2014 року було порушено провадження у справі №916/4564/14 із призначенням її до розгляду в судовому засіданні 10.12.2014 року.

Ухвалою суду від 10.12.2014 року строк розгляду справи за клопотанням представника позивача було продовжено на п'ятнадцять днів, та у зв'язку із нез'явленням в судове засідання представника відповідача, від якого не надходило клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також неподанням витребуваних ухвалою суду доказів, розгляд справи було відкладено на 26.01.2015 року.

У судове засідання 26.01.2015 року з'явився представник позивача, який надав суду письмові пояснення по справі згідно яких позивач вказує на те, що інформація щодо послуг, які надаються позивачем, зокрема, інформація щодо тарифів на відповідні послуги, змін тарифів на послуги, дати введення в дію нових тарифів є загальнодоступною та зазначається як на сайті позивача (www.vegatele.com), так і в кожному абонентському відділі Оператора, а також вказану інформацію можна отримати, зателефонувавши на гарячу лінію за тел. 0 800 60 00 60 (а.с.62-63).

Представник позивача під час розгляду справи по суті підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, надав пояснення по справі, згідно яких зауважив, що нова абонентська плата у сумі 37,79 грн. зазначалася неодноразово в рахунках, які виставлялися відповідачем та були частково оплачені.

Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судових ухвал на його адресу, що зазначена у спеціальному витязі з ЄДР (а.с.43-44), та на адресу здійснення підприємницької діяльності, у судові засідання не з'являвся, про поважність причин відсутності не повідомляв, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення ухвали про порушення провадження у справі від 17.11.2014 року та ухвали про продовження строку розгляду справи та відкладення від 10.12.2014 року, які направлялися позивачу на адресу, що зазначена у спеціальному витязі з ЄДР (а.с.43-44), та на адресу, що була зазначена у договорі, укладеному між сторонами (а.с.15-16), були повернуті поштою із відміткою у довідці поштової установи «неповна адреса» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с.34,40,54,58), суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фарлеп», правонаступником якого є ПрАТ «Фарлеп-Інвест» в особі Південної філії (Оператор), та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Абонент) було укладено договір про надання телекомунікаційних послуг №3 (а.с.15-16), відповідно до умов якого Оператор надає Абоненту телекомунікаційні послуги, а Абонент отримує та зобов'язується оплачувати їх відповідно до умов договору.

Згідно до п. 1.2 договору, перелік та обсяг послуг, які надаються Оператором Абоненту відповідно договору, їх вартість і характеристики зазначаються в додатках до договору, які є його невід'ємними частинами.

Згідно п. 3.1.7 договору Абонент взяв на себе зобов'язання оплачувати рахунки за послуги в повному обсязі та не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду (1 календарний місяць). У разі неотримання рахунку до 15 числа місяця, що настає після розрахункового періоду або здійснення розрахунків без застосування квитанцій, Абонент повинен звернутися до Оператора для отримання інформації про належну до сплати суму.

Відповідно до п. 7.1 договору він набуває чинності з дня його підписання та діє до припинення його однієї зі сторін або обома сторонами.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем було надано відповідачу телекомунікаційні послуги зв'язку, зокрема в період з 01.04.2013 року по 31.12.2013 року міський телефонний зв'язок (абонентська плата) та в період з 01.04.2013 року по 30.04.2013 року міжміський та мобільний зв'язок, контент-послуги (0-900 та інші) на загальну суму 4 232,09 грн., про що виставлено відповідні рахунки (а.с.19-27).

Однак, в порушення взятих на себе зобов'язань відповідачем надані послуги були сплачені лише частково на суму 1 854,00 грн., у зв'язку із чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 2 378,09 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 12.02.2014 року за вих. №151/01-08/06 було направлено на адресу відповідача претензію, згідно якої позивач звернувся до останнього з вимогою сплатити наявну заборгованість та попередив, що у випадку її несплати у встановлений строк він буде змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою (а.с.13).

Зазначений документ був отриманий відповідачем 24.02.2014 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.14). Проте, вказана претензія була залишена відповідачем без жодного реагування, що в подальшому і призвело до звернення позивача до суду з відповідним позовом з метою стягнення заборгованості за отримані телекомунікаційні послуги в примусовому порядку.

Проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їх відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

При цьому, суд зазначає, що згідно вимог ст. 204 Цивільного кодексу України укладений сторонами договір про надання телекомунікаційних послуг №3 від 17.06.2009 року як правочин є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами, і зобов'язання за ним відповідно до приписів ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України мають виконуватися належним чином, відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до п.5. ч.1 ст.33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Зазначене цілком кореспондується з п. 3.1.7 договору про надання телекомунікаційних послуг № 3 від 17.06.2009 року, згідно якого Абонент взяв на себе зобов'язання оплачувати рахунки за послуги в повному обсязі та не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду (1 календарний місяць).

Відповідно до ст.68 Закону України «Про телекомунікації» розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток, тощо, в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги, за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного між сторонами договору, позивачем було надано відповідачу телекомунікаційні послуги зв'язку, зокрема в період з 01.04.2013 року по 31.12.2013 року міський телефонний зв'язок (абонентська плата) та в період з 01.04.2013 року по 30.04.2013 року міжміський та мобільний зв'язок, контент-послуги (0-900 та інші) на загальну суму 4 232,09 грн., а відповідачем здійснено часткову оплату вказаних послуг у сумі 1 854,00 грн., у зв'язку із чим у останнього наявний борг у розмірі 2 378,09 грн.

Доказів оплати залишку заборгованості у розмірі, що заявлена до стягнення, відповідачем в порушення вимог ст. 33 ГПК України, суду не надано.

З урахуванням зазначеного, оскільки заборгованість Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за надані послуги зв'язку, яка виникла за договором надання телекомунікаційних послуг № 3 від 17.06.2009 року у розмірі 2 378,09 грн. підтверджується наявними матеріалами справи та доказів сплати зазначеної суми відповідачем суду не надано, суд вважає позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" в особі Південної філії Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" про стягнення з відповідача вказаної суми цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" в особі Південної філії Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест", витрати по сплаті судового збору, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (65025, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" (01011, м. Київ, Печерський район, провулок Кутузова, 3, ) в особі Південної філії Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" (65044, м. Одеса, проспект Шевченка, 2 а, ) заборгованість у сумі 2 378 /дві тисячі триста сімдесят вісім/грн.09 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 827 /одна тисяча вісімсот двадцять сім/ грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31 січня 2015 р.

Суддя Ю.М. Щавинська