номер провадження справи 32/124/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2015 Справа № 908/5594/14

за позовом Прокурора Орджонікідзевського району міста Запоріжжя (69035, м. Запоріжжя, пл. Маяковського, буд. 1) в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції держави у спірних відносинах:

Позивач 1 : Запорізька обласна рада (69107, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 164)

Позивач 2: Комунальна установа "Обласна інфекційна клінічна лікарня" Запорізької обласної ради (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 142)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Роджерс" (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, буд. 41, кв. 13)

про стягнення 21519,59 грн.

Суддя Колодій Н.А.

За участю представників сторін:

Від прокуратури Нестеренко І.В., посвідчення № 015707 від 20.03.2013 р.

Від позивача 1 не з'явився

Від позивача 2 Колодницька А.Л., довіреність б/н від 13.01.2015 р.

Від відповідача не з'явився

08.12.2014 р. до господарського суду Запорізької області звернувся Прокурор Орджонікідзевського району міста Запоріжжя в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції держави у спірних відносинах Запорізької обласної ради та Комунальної установи "Обласна інфекційна клінічна лікарня" Запорізької обласної ради до ТОВ "Роджерс" про стягнення 21519,59 грн. неустойки.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.12.2014 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/5594/14, присвоєно справі номер провадження 32/124/14, з призначенням судового засідання на 14.01.2015 р.

Прокурор та позивач 2 підтримали позовні вимоги та обґрунтовують їх ст. 526, 625 766, 785 Цивільного кодексу України, ст. ст. 18, 19 Законом України "Про оренду державного і комунального майна" та умов договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області від 30.03.2010 р.

Про причини неявки представників в судове засідання 14.01.2015 р. відповідач та позивач 1 не повідомили, без поважних причин не виконали вимоги суду, витребувані судом матеріали не надали, правом на захист своїх інтересів не скористались.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Роджерс" є 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, буд. 41, кв. 13, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Ухвала суду від 08.12.2014 р. про порушення провадження по даній справі, яка направлялася на адресу відповідача, не повернута органом зв'язку, тому з урахуванням обставин справи вважається належним виконанням господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу щодо вчинення судом певних процесуальних дій.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, проте не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 14.01.2015 року за відсутності представника відповідача.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по-суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача та позивача 1.

За письмовим клопотанням представника прокурора та позивача 2 розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 14.01.2015 р. справу розглянуто, прийнято і оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника прокурора та позивача 2, суд

ВСТАНОВИВ:

30.03.2010 р. Комунальною установою "Обласна інфекційна клінічна лікарня" Запорізької обласної ради (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Роджерс" (орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, що знаходиться на балансі Комунальної установи "Обласна інфекційна клінічна лікарня".

Відповідно до пунктів 1.1 - 1.3 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області (надалі - майно), нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, б. Гвардійський, 142, яке знаходиться на балансі Комунальної установи "Обласна інфекційна клінічна лікарня", вартість якого визначена відповідно до Акта оцінки вартості нерухомого майна і становить 41634,00грн. станом на 23.03.2010р. Відокремлене приміщення загальною площею 23,56 кв.м. Призначення приміщення: аптека, що реалізує готові ліки.

Згідно з п. 2.1 договору вступ орендаря у користування майном настає одночасно із підписанням сторонами цього договору та акту приймання-передачі вказаного майна.

31.03.2010р. орендоване приміщення передано орендарю за актом приймання-передачі.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що цей договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 30.03.2010 р. по 28.03.2013 р. включно.

Між сторонами існував спір з приводу продовження дії договору оренди.

08.04.2013р. товариство з обмеженою відповідальністю "Роджерс" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до комунальної установи "Обласна інфекційна клінічна лікарня" про визнання договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, що знаходиться на балансі КУ "Запорізька інфекційна клінічна лікарня" від 30.03.2010р., укладеного між комунальною установою "Запорізька інфекційна клінічна лікарня" та ТОВ "Роджерс", продовженим на строк два роки 364 дні на тих самих умовах, які були передбачені даним договором оренди.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.07.2013 р. у справі № 908/1209/13 в задоволенні даного позову було відмовлено. Рішення господарського суду у справі № 908/1209/13 залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.08.2013 р. та набрало чинності.

Оскільки рішення господарського суду у справі № 908/1209/13 прийнято між тими ж сторонами, то в силу приписів ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені цим рішенням, не підлягають доведенню знову при розгляді даної справи.

За таких обставин, суд визнав встановленим факт припинення договору внаслідок закінчення строку, на який його було укладено - 28.03.2013 р.

У зв'язку з несвоєчасним поверненням орендованого майна позивачем заявлено до відповідача вимогу про стягнення неустойки за період з 29.03.2013 р. по 28.02.2014 р. на загальну суму - 21519,59 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши прокурора та представника позивача 2, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 760 ЦК України особливості найму окремих видів майна встановлюється цим Кодексом та іншим законом.

Спірні правовідносини сторін виникли з договору оренди державного майна, відповідно спеціальними нормами, що підлягають застосуванню є положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року № 2269-XII (далі Закон про оренду державного та комунального майна).

Частини 1, 2 статті 17 Закону про оренду державного та комунального майна встановлюють, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Статтею 27 Закону про оренду державного та комунального майна встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

У п. 5.6 договору сторони погодили, що у разі припинення або розірвання цього договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або витрати орендованого майна з вини орендаря.

Відповідно до п. 2.4 договору, у разі припинення цього договору майно повертається орендарем орендодавцю. Орендар повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим договором, тобто за актом приймання-передачі вказаного майна, як це передбачено пунктом 2.1 договору.

Як встановлено судом, відповідач повернув позивачу орендоване майно після закінчення строку дії договору оренди, а саме 03.03.2014 р., про що свідчить підписаний акт приймання-передачі майна.

Згідно статті 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму, наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язки щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за весь час прострочення.

Отже 03.03.2014р. майно було повернуто відповідачем позивачу, тому неустойка за період з 29.03.2013р. по 28.02.2014р. у розмірі 21519,59грн. заявлена до стягнення обґрунтовано.

Відповідно до п. 3.3. в редакції додаткової угоди до договору від 05.01.2012 р., орендна плата перераховується орендарем до обласного бюджету та орендодавцю у співвідношенні 30% до 70% щомісячно, до 15 числа, наступного за тим, що підлягає сплаті. Оренда вар самостійно розподіляє кожний черговий платіж за оренду майна і направляє відповідні частини орендної плати безпосередньо орендодавцю та до обласного бюджету на розрахунковий рахунок 0005, місцевий бюджет обласний Запорізька область, банк УДК у Запорізькій області, МФО 813015, , код платежу 22080400.

Таким чином, відповідно до п. 3.3 договору сума неустойки Запорізької обласної ради в розмірі 30% становить 10269 грн. 27 коп., а сума неустойки Комунальній установі "Обласна інфекційна клінічна лікарня" Запорізької обласної ради в розмірі 70% складає 11250 грн. 32 коп., а разом 21519 грн. 59 коп.

Перевірений в судовому засіданні розрахунок заявленої до стягнення неустойки в сумі 21519,59 грн. позивачем виконаний вірно та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Прокурора Орджонікідзевського району міста Запоріжжя в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції держави у спірних відносинах Запорізької обласної ради та Комунальної установи "Обласна інфекційна клінічна лікарня" Запорізької обласної ради до ТОВ "Роджерс" про стягнення 21519,59 грн. неустойки задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Роджерс" (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд.41, кв.13, ) на користь Запорізької обласної ради (69107, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 164, код 20507422) 10269 (десять тисяч двісті шістдесят дев'ять) грн. 27 коп. неустойки. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Роджерс" (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд.41, кв.13, ) на користь Комунальній установі "Обласна інфекційна клінічна лікарня" Запорізької обласної ради (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 142, ) 11250 (одинадцять тисяч двісті п'ятдесят) грн. 32 коп. неустойки. Видати наказ.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Роджерс" (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд.41, кв.13, ) в доход державного бюджету України (Одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі (Орджонікідзевський район), 22030001, Банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, Код , № рахунку 3007) 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "16" січня 2015 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.