РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015Справа №910/27905/14

За позовом Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва»

до Приватного акціонерного товариства «Будінженермережа-2»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРСТ»

про стягнення 220 259, 10 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Галій Т.Д.;

від відповідача: Коробейнікова І.Л.;

від третьої особи: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Будінженермережа-2» (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 220 259, 10 грн. за виконані роботи по відновленню верхнього шару асфальтобетонного покриття.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором субпідряду № 15 від 15.07.2011 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 25.12.2014 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

24.12.2014 р. через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, обґрунтовуючи тим, що на момент розгляду даної справи не настали підстави для здійснення розрахунків за договором субпідряду № 15 від 15.07.2011 р., а відтак відсутній предмет спору.

24.12.2014 р. через загальний відділ діловодства представник відповідача також подав клопотання, в якому просить суд залучити до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРСТ» у якості другого відповідача, оскільки 29 квітня 2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ХОРСТ» (замовник) та Приватним акціонерним товариством «Будінженермережа-2» (підрядник), було укладено договір субпідряду № 12 на виконання комплексу робіт з прокладання інженерних мереж водопроводу, госппобутової каналізації та дощової каналізації в житлових будинках по вул. Баумана № 25, 27, 29 в Шевченківському районі м. Києва. У зв'язку з договором № 12 відповідач 15.07.2011 р. уклав з позивачем договір субпідряду № 15 на виконання комплексу робіт з відновлення асфальтобетонного покриття. Відповідно до умов договору остаточні розрахунки на виконані роботи здійснюються після повного розрахунку замовника з підрядником. Замовником за договором субпідряду № 12 від 29.04.2011 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРСТ».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2014 р. залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРСТ» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРСТ» надати письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог та докази на підтвердження викладених обставин.

Також, розгляд справи відкладено та призначено судове засідання на 02.02.2015 р., за участю представників сторін.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та надав суду докази направлення позовної заяви з додатками на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОРСТ».

Представник відповідача у судовому засіданні надав додаткові пояснення по справі, в яких визнав факт наявності заборгованості перед позивачем, проти зазначив, що на момент розгляду даної справи ще не настали юридичні підстави для здійснення розрахунків за договором субпідряду № 15 від 15.07.2011 р., оскільки відповідно до умов договору, остаточні розрахунки за виконані роботи з субпідрядником здійснюються після повного розрахунку замовника (Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОРСТ») з підрядником, зокрема, просив суд припинити провадження у даній справі за відсутністю предмету спору.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, вимог ухвали суду від 25.12.2014 р. не виконав. При цьому, суд відзначає, що ухвалу суду від 25.12.2014 р. було направлено третій особі за юридичною адресою, проте до суду повернувся конверт з ухвалою суду з відміткою «не значиться».

Так, відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Приймаючи до уваги, що представник третьої особи був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників третьої особи не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 02.02.2015 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ХОРСТ» (далі - замовник) та Приватним акціонерним товариством «Будінженермережа-2» (далі - підрядник) укладено договір субпідряду № 12. Умовами якого передбачено, що підрядник зобов'язується своїми або залученими силами і засобами виконати комплекс робіт з прокладення інженерних мереж водопроводу, госппобутової каналізації та дощової каналізації відповідно до вимог проектної документації та проекту виконаних робіт, у визначені даним договором строки, та передати виконані роботи замовнику, а замовник зобов'язується надати підряднику фронт робіт, проектну документацію, забезпечити своєчасне фінансування робіт, приймання виконаних позивачем робіт.

Об'єкт та адреса місця виконання робіт - Житлові будинки по вул. Баумана № 25, 27, 29 в Шевченківському районі м. Києва.

Статтею 1.8 договору передбачено, що підрядник має право на власний розсуд обирати субпідрядників, які будуть залучені до виконання робіт, проте підрядник відповідає за дії (бездіяльність) своїх субпідрядників як за свої власні.

Підрядник несе майнову відповідальність перед замовником за якість робіт виконаних його субпідрядником.

15.07.2011 р. між Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва» та Приватним акціонерним товариством «Будінженермережа-2» укладено договір субпідряду № 15, умовами якого передбачено, що позивач зобов'язується своїми або залученими силами і засобами виконати комплекс робіт з відновлення асфальтобетонного покриття відповідно до вимог проектної документації та проекту виконання робіт, у визначені даним договором строки, та передати виконані роботи відповідачу, зобов'язується надати позивачу фронт робіт, проектну документацію, забезпечити своєчасне фінансування робіт, приймання виконаних позивачем робіт.

Об'єкт та адреса місця виконання робіт - Житлові будинки по вул. Баумана № 25, 27, 29 в Шевченківському районі м. Києва.

Відповідно до ст. 1.2. п. 1 договору, загальна вартість договору складається з вартості робіт та матеріалів, що деталізується сторонами у додатку № 1 до даного договору, до якого входить також локальний кошторис, і становить 592 368, 40 грн., у тому числі ПДВ (20 %) - 98 728, 07 грн.

Згідно ст. 1.2 п. 2 договору, вартість окремих видів робіт, їх обсяги встановлюються кошторисами, які розробляються відповідно до проектної документації на роботи та затверджуються сторонами та оформлюються у формі додатків до даного договору.

Статтею 1.4. п.п. 1, 1.1, 1.2, 1.3. договору, відповідач здійснює передплату за матеріали у розмірі 30 % від їх загальної вартості за даним договором.

Проміжна оплата фактично виконаних робіт здійснюється відповідачем у кінці кожного календарного місяця на підставі актів виконаних робіт, підписаними сторонами.

Остаточний розрахунок за договором здійснюється відповідачем лише після підписання сторонами акту виконаних робіт, яким підтверджується їх виконання у повному обсязі, та за умови виконання позивачем усіх його зобов'язань за договором.

Остаточний розрахунок за виконані роботи з позивачем буде здійснений після повного розрахунку замовника з відповідачем.

Пунктом 6 ст. 1.4. договору визначено, що за надання послуг генерального підряду, відповідач утримує з платежів, належних позивачу до сплати за даним договором, 5 % від вартості виконаних позивачем робіт без урахування вартості матеріалів і обладнання, які були використані під час виконання позивачем договору. Таке утримання обов'язково відображається в кожному з акті прийому-передачі виконаних робіт, а також у довідці за ф. КБ-3.

Прийом - передача фактично виконаних позивачем робіт оформлюється двосторонніми актами виконаних робіт та довідками про вартість виконаних робіт (ф. КБ-2в, ф. КБ-3). Акти виконаних робіт повинні подаватися не пізніше 23-го числа звітного місяця. Відповідач зобов'язаний розглянути надані позивачем акти виконаних робіт протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту їх надання та (або) прийняти виконані роботи, або надати позивачу письмову мотивовану відмову у прийнятті виконаних робіт із зазначенням переліку виявлених недоліків (ст. 1.9 п. 1 договору).

Відповідно до п. 4. ст. 1.9. договору, підставою для здійснення остаточних розрахунків між сторонами є акт виконаних робіт, яким підтверджується виконання усіх робіт за договором у повному обсязі.

19.10.2011 р. між Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва» та Приватним акціонерним товариством «Будінженермережа-2» укладено додаткову угоду №1 до договору № 15 від 15.07.2011 р., на предмет виконання та оплати додаткових робіт з відновлення асфальтованого покриття на об'єкті «Житлові будинки по вул. Баумана № 25, 27, 29 в Шевченківському районі м. Києва».

Вартість додаткових ремонтних робіт без урахування ПДВ становить: 12 794, 42 грн., ПДВ - 2 558, 89 грн. Загальна орієнтована вартість додаткових ремонтних робіт з урахуванням ПДВ - 15 353, 31 грн.

Загальна вартість робіт по договору № 15 від 15.07.2011 р. складає 607 721, 71 грн., в тому числі ПДВ - 101 286, 95 грн.

Всі інші пункти договору № 15 від 15.07.2011 р. залишаються незмінними.

Отже, позивачем були виконані підрядні роботи згідно договору на загальну суму 607 721, 71 грн., а відповідачем прийняті виконані роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт № 456 за серпень 2011 р., № 574 за жовтень 2011 р. та довідками про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати за серпень 2011 р. та за жовтень 2011 р., які підписані представниками сторін та скріплені їх печатками (копії в матеріалах справи).

При цьому, відповідач за виконані підрядні роботи розрахувався частково у розмірі 387 462, 61 грн., що підтверджується карткою рахунку № 361 про рух коштів за 01.01.2011 р. - 08.12.2014 р. та банківськими виписками (наявні в матеріалах справи), внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 220 259, 10 грн.

Позивачем неодноразово на адресу відповідача направлялись претензії з вимогою погасити заборгованість, шляхом перерахуванням грошових коштів на розрахункових рахунок позивача.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує зобов'язання щодо оплати виконаних підрядних робіт на суму 220 259, 10 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору субпідряду № 15 від 15.07.2011 р., суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, виконав всі передбачені договором підрядні роботи, які прийняті відповідачем без зауважень по актам приймання виконаних будівельних робіт та довідкам про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати.

Відповідач за виконані роботи не розрахувався, в результаті чого заборгував позивачеві 220 259, 10 грн.

Як встановлено ст. 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, судом встановлено, що договір субпідряду № 15 від 15.07.2011 р. містить умову, відповідно до якої, виконання зобов'язання з оплати коштів за виконані роботи пов'язано з діями особи, яка не є стороною такого договору.

Однак, за змістом ст. 511 ЦК України, зобов'язання не може створювати обов'язку для третьої особи.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 528 ЦК України, у випадку покладення виконання обов'язку боржником на іншу особу, відповідальним за виконання зобов'язання залишається боржник, а не така особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Також, згідно ч. 2 ст. 838 ЦК України, генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду.

Частиною 2 ст. 194 ГК України передбачено, що неналежне виконання зобов'язання третьою особою не звільняє сторони від обов'язку виконати зобов'язання в натурі.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідальним за виконання зобов'язання з оплати виконаних робіт на суму 220 259, 10 грн. залишається відповідач та факт неотримання коштів від замовника будівництва не являється підставою для відмови від виконання зобов'язань за договором субпідряду № 15 від 15.07.2011 р.

Такої позиції дотримується і Вищий господарський суд України у постановах від 03.10.2012 р. у справі №5011-53/4606-2012 та від 03.12.2012 р. у справі №5011-16/4107-2012.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Також, суд відзначає, що пунктом 6 ст. 1.4. договору сторони погодили за надання послуг генерального підряду, відповідач утримує з платежів, належних позивачу до сплати за даним договором, 5 % від вартості виконаних позивачем робіт без урахування вартості матеріалів і обладнання, які були використані під час виконання позивачем договору. Таке утримання обов'язково відображається в кожному з акті прийому-передачі виконаних робіт, а також у довідці за ф. КБ-3.

З наявних в матеріалах справи актів приймання виконаних будівельних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати, судом не вбачається утримання 5 % від вартості виконаних позивачем робіт, враховуючи те, що останнє є обов'язковою умовою п. 6 ст. 1.4. договору.

Отже, за розрахунком суду обґрунтованою до стягнення є сума у розмірі 209 246, 15 грн. з утриманням за відповідачем 5 %, передбачених п. 6 ст. 1. 4 договору.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

При цьому, відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов'язання щодо оплати виконаних робіт та не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору субпідряду № 15 від 15.07.2011 р та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають частковому задоволенню у розмірі 209 246, 15 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Будінженермережа-2» (03126, м. Київ, проспект Відрадний, буд. 107, ідентифікаційний код - 04013376), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення на користь Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 30, ідентифікаційний код - 31868786) 209 246 (двісті дев'ять тисяч двісті сорок шість) грн. 15 коп. - основного боргу та 4 184 (чотири тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 92 коп. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 05.02.2015 р.

Суддя Бондарчук В.В.