номер провадження справи 19/103/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2015 Справа № 908/3589/14

За позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108)

до Публічного акціонерного товариства "Дружківське рудоуправління" (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Поленова, 112)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Шевченко, 1)

про стягнення 17568,40 грн.

Судді: Давиденко І.В. (головуюча)

Носівець В.В.

Топчій О.А.

Представники сторін:

Від позивача: Хлабистін Д.М.- представник за довіреністю № 26 від 01.01.14.

Від відповідача: Піттєль І.В. - представник за довіреністю № 71 від 08.12.14.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 25.09.14. звернулось Державне підприємство "Придніпровська залізниця" з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Дружківське рудоуправління" про стягнення 17568,40 грн. за комерційним актом АА № 044490/7/270 від 09.05.14., з яких: 10480,00 грн. - штрафу, 7088,40 грн. - додаткові збори.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за неправильно зазначену відповідачем у залізничній накладній № 53471454 маси вантажу у вагоні № 66730458 за відправкою Бантишево-Маріуполь-Сотрувальний, останньому нараховано суму штрафу та додаткові збори. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на дані залізничної накладної № 53471454, комерційного акту 0444490/7/270 від 09.05.14.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.09.14. порушено провадження у справі № 908/3589/14, справі присвоєно номер провадження 19/103/14, судове засідання призначено на 14.10.14. о 11-10.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.10.14. розгляд справи № 908/3589/14 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 18.11.14. о 11-30.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.11.14. на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору у справі № 908/3589/14 на п'ятнадцять днів; на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 09.12.14. о 12-00.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.12.14. на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у розгляді справи № 908/3589/14 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча", на підставі ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Розпорядженням Голови господарського суду Запорізької області від 09.12.14. визначена колегія суддів наступного складу: головуюча суддя - Давиденко І.В., судді: Носівець В.В. та Топчій О.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.12.14. розгляд справи № 908/3589/14 призначено на 22.01.15. о 12-00.

В судовому засіданні 22.01.15. представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.01.15. проти позову в частині стягнення суми штрафу в розмірі 10 480,00 грн. не заперечував, в іншій частині позову - просив суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/3589/14.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд Запорізької області, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дружківське рудоуправління» (Вантажовідправник) 08.05.14. зі станції Бантишеве Донецької залізниці на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці відвантажило Публічному акціонерному товариству «Маріупольський металургійний завод ім. Ілліча» (Вантажоодержувач) за залізничною накладною № 53471454 у 2-х вагонах у т.ч. і у вагоні № 66730458 вантаж - "пісок формовочний", навалом.

При оформленні перевізних документів, зокрема, в залізничній накладній № 53471454 у вагоні № 66730458 відповідачем вказано масу вантажу: 69 000,00 кг.

Навантаження вагону здійснювалось засобами Вантажовідправника, правильність внесених до накладної відомостей підтвердив своїм підписом представник Вантажовідправника, у відповідності до п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

При проходженні вагону № 66730458 з вантажем через станцію Чаплине Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено невідповідність відомостей, зазначених відповідачем в накладній № 53471454 фактичним параметрам, про що працівниками станції складений акт загальної форми № 484 від 09.05.14.

При контрольному переважуванні вагонів з вантажем на станції Чаплине Придніпровської залізниці на справних 150-тонних вагонних вагах станції, виявилось: вагон № 66730458 - вага брутто 96 700,00 кг, вага тари (з документу) 22 700,00 кг, вага нетто 74 000,00 кг, що більше проти даних залізничної накладної на понад вантажопідйомності вагон 5 000,00 кг.

Факт неправильності зазначення маси вантажу підтверджується комерційним актом АА № 0444490/7/270 від 09.05.14., який підписаний належними особами, зокрема: начальником станції, прийомоздавальником, начальником вантажного району.

Надлишок вантажу в кількості 5 000,00 кг з вагону № 66730458 був перевантажений у вагон № 63401046 та за досильною накладною № 46098273 зі станції Чаплине було відправлено залізницею на станцію призначення Маріуполь-Сортувальний.

Згідно ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів закріплено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф підлягає стягненню у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За невірно зазначену у залізничній накладній № 53471454 маси вантажу у вагоні № 66730458 позивач нарахував відповідачу, як Вантажовідправнику, штраф в розмірі 10 480,00 грн. із розрахунку: 2096,00 грн. (провізна плата) х 5.

Перевіривши розрахунок суми штрафу, суд встановив, що він відповідає вимогам Статуту залізниць України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення 10 480,00 грн. штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 1 465,10 грн. - плати за користування вагонами, 2 403,60 грн. - збору за маневрову роботу, 1 511, 40 грн. - збору за зберігання вантажу, 308,80 грн. - збору за зважування та 217,80 грн. - довідки про перевезення телеграфом, суд відмовив в задоволенні позову в цій частині з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 119 Статуту залізниць України встановлено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата.

Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами користування вагонами і контейнерами.

Під користуванням вагонами (контейнерами) слід розуміти використання відповідного рухомого складу залізниці певним суб'єктом господарської діяльності, у тому числі власником залізничної під'їзної колії, який безпосередньо приймає вагони (контейнери) від залізниці для виконання подальших операцій з ними, а потім повертає їх залізниці.

Час користування, за який цим суб'єктом господарської діяльності вноситься відповідна плата, визначається від моменту прийняття вагонів (контейнерів) від залізниці до моменту їх повернення залізниці.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства.

У разі затримки вагонів на станції призначення з причин, які залежать від вантажовласника, залізниця складає акт загальної форми ГУ-23, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно п. 3 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.99. N 113, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Пам'яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23. За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді.

Відповідно до п 4. Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.99 N 113, відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Враховуючи вищевикладене, станцією затримки Бантишеве було складено Акт загальної форми (форма ГУ-23) № 574 від 13.05.14. з зазначенням в ньому про накопичувальну картку № 19051086.

Згідно п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Таким чином, додаткові збори, які просить стягнути з відповідача на свою користь позивач, повинні були бути включені залізницею до накопичувальної картки № 19051086, яка зазначена в Акті загальної форми (форма ГУ-23) № 574 від 13.05.14.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не подано суду в якості доказу нарахування додаткових зборів: 1 465,10 грн. - плати за користування вагонами, 2 403,60 грн. - збору за маневрову роботу, 1 511, 40 грн. - збору за зберігання вантажу, 308,80 грн. - збору за зважування та 217,80 грн. - довідки про перевезення телеграфом, накопичувальної картки № 19051086.

Крім того, позивачем не подано суду Відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, де має бути зазначено облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними.

До матеріалів справи позивачем залучено накопичувальну картку № 20051098 від 20.05.14., з якої вбачається, що платником є Метінвест Шиппінг, а дана картка датована 20.05.14., тоді як Акті загальної форми (форма ГУ-23) № 574 було складено залізницею 13.05.14.

За таких обставин, суд не приймає в якості належного доказу нарахування залізницею додаткових зборів картку № 20051098 від 20.05.14.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє позивачу в задоволенні позову в частині стягнення 1 465,10 грн. - плати за користування вагонами, 2 403,60 грн. - збору за маневрову роботу, 1 511, 40 грн. - збору за зберігання вантажу, 308,80 грн. - збору за зважування та 217,80 грн. - довідки про перевезення телеграфом.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дружківське рудоуправління" (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Поленова, 112, ) на користь Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, 108, ) 10 480 (десять тисяч чотириста вісімдесят) грн. 00 коп. - штрафу.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.01.15.

Судді І.В. Давиденко (головуюча)

В.В. Носівець

О.А. Топчій