ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 січня 2015 р. Справа № 918/1803/14

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р. розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відсотків та пені в сумі 25 385 грн. 01 коп.

В засіданні приймали участь представники:

позивача : не з'явився;

відповідача : не з'явився.

Суть спору: позивач - Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 25 385 грн. 01 коп., з яких: 19 773 грн. 33 коп. заборгованості по кредиту, 4 290 грн. 55 коп. заборгованості по відсоткам, 0,94 заборгованість за прострочення суми комісії по адмініструванні кредиту та 1 320 грн. 19 коп. пені.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 17 грудня 2014 року порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 26 грудня 2014 року.

22.12.2014 р. позивачем через відділ канцелярії суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Ухвалами суду від 26.12.2014 р., 12.01.2015 р. розгляд справи відкладено на 12.01.2015 р., 26.01.2015 р. відповідно.

В судовому засіданні 12.01.2015 р. представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання 26.01.2015 р. не з'явився, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень наявними в матеріалах справи.

Суд вбачає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду позовної заяви без участі представника відповідача відповідно до статті 75 ГПК України.

В результаті розгляду матеріалів справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

22.07.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (надалі - Банк) та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (надалі - Позичальник) було укладено договір про надання овердрафту № 59-13 (надалі - Договір, а.с. 6-11), відповідно до умов якого Банк зобов'язується надати позичальнику Овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов'язується повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним (пункт 1 Договору).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що Банк надає Позичальнику Овердрафт, а Позичальник приймає його на наступних умовах: ліміт заборгованості по Овердрафту (максимальна сума, в межах якої Позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому) 20 000,00 гривень (двадцять тисяч грн. 00 коп.) встановлюється на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_2.

Згідно пункту 2.2. Договору процентна ставка встановлюється у розмірі 25,0 % річних.

Пунктом 2.2.1. встановлено що у разі невиконання вимог. передбачених у п. 2.5.1 процентна ставка встановлюється на рівні 2,0 вище діючої, починаючи з 1-го числа наступного місяця в якому було не дотримано даної умови. В подальшому при виконанні Позичальником протягом наступного аналізованого періоду зазначеної вимоги, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на попередньому рівні, починаючи з 1-го числа наступного місяця після місяці, в якому виконана дана умова. Така заміна розміру процентів додоатковгог погодження сторонами не потребує.

Згідно пункту 2.4. Договору, дата остаточного повернення Овердрафту - "21" липня 2014 року.

Відповідно до пунктів 2.8. та 2.9. Договору, підставою надання Банком Овердрафту є подання Позичальником в Банк розрахункових документів на суму, що перевищує залишок коштів на його поточному рахунку. Датою надання Овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку Позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку).

На виконання умов Договору позивачем на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_2 перераховано кошти в сумі 19 773 грн. 33 коп., що підтверджується меморіальним ордером № 21959741 від 31.07.2014 р. (а.с. 15), які в подальшому були використані відповідачем для розрахунків (банківські виписки а.с. 15-17) та неповернуті позивачу в строк визначений Договором.

Таким чином, станом на час звернення позивача до суду заборгованість відповідача по кредиту становила 19 773 грн. 33 коп..

Відповідно до пункту 3.2. Договору, проценти за користування Овердрафту нараховується щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, умовно, 360 днів у році), за ставкою, вказаною у п. 2.2. цього Договору з урахуванням строку користування Овердафтом, з моменту надання Овердрафту до терміну, вказаному в п. 2.4. цього Договору до дати звернення Банку із заявою до суду із вимогою про дострокове повернення суми Овердрафту та сплати процентів, комісій та інших належних до сплати за цим договором платежів.

У випадку, якщо рішення суду прийнято не на користь банку/позовну заяву Банку залишено без розгляду нарахування процентів/комісії відновлюється з дати припинення нарахування.

У випадку нарахування і погашення Овердрафту протягом одного операційного дня, проценти не нараховуються.

На підставі пункту 3.2. Договору позивач з липня 2014 року по жовтень 2014 року включно нарахував відповідачу проценти за користування Овердрафтом в сумі 4 290 грн. 55 коп. (розрахунок а.с. 18), які відповідачем, в порушення умов Договору, не були оплачені.

Таким чином, станом на час звернення позивача до суду заборгованість відповідача по відсоткам становила 4 290 грн. 55 коп..

Згідно пункту 4.1. Договору, Позичальник зобов'язаний повернути банку Овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього.

Пунктами 4.7. та 4.8. Договору визначено, що Банк у випадках передбачених п. 2.10. цього Договору, вправі вимагати дострокового повернення Овердрафту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за цим Договором, про що письмово повідомляє Позичальника. Позичальник зобов'язаний протягом 10 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги Банку (п. 4.7) достроково повернути Овердрафт, проценти, комісії та інші, належні до сплати платежі за цим Договором.

У відповідності до пункту 2.10. Договору, Банк має право відмовити Позичальнику у наданні Овердрафту в наступних випадках: надання Позичальником для здійснення платежів документів, що не відповідають вимогам чинного законодавства та встановленим в Банку правилам; представлення позичальником у Банк для отримання Овердрафту документів/інформації, що виявились недостовірними; невиконання Позичальником зобов'язань передбачених цим Договором та/або договорами, якими забезпечується виконання зобов'язань за цим Договором; наявності арешту на грошові кошти Позичальника на його поточних рахунках, які обліковуються в Банку; наявності невиконаного Позичальником перед Банком грошового зобов'язання; перевищення діючої суми поточного ліміту заборгованості по Овердрафту на момент надання Позичальником платіжного доручення або у випадку проведення платежу за таким платіжним дорученням; порушення проти Позичальника справи про банкрутство або прийняття рішення про його припинення; непогоджені Позичальника зі зміною процентної ставки в порядку, передбаченому п. 3.7. цього Договору; погіршення фінансового положення Позичальника (наявність одночасно двох ознак передбачених п. 5.4. цього Договору); невиконання вимог п. 2.5. цього Договору; невиконання Позичальником зобов'язання за одним з кредитних договорів, які вже укладені або ж будуть в подальшому укладені з Позичальником.

07.08.2014 р. позивач звертався до відповідача з повідомленням-вимогою № 2014/08/07-2 від 07.08.2014 р. (а.с. 12, докази направлення відповідачу а.с. 13). Вказана вимога залишена відповідачем без задоволення та відповіді.

Пунктом 6.1. Договору визначено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення овердрафту, оплати процентів, комісій) Позичальник, на вимогу Банку, сплачує йому пеню в розмірі 0,03 % за кожен день прострочки від простроченої/неспралеченої суми, але не більше подвійної облікової ставки національного Банку України, що діяла у період прострочки від несплаченої суми за весь час прострочки.

На підставі пункту 6.2. Договору позивач нарахував відповідачу пеню по прострочених відсотках за період з 22.07.2014 р. по 08.10.2014 р. в розмірі 1 320 грн. 19 коп. (розрахунок а.с. 19).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважаться повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів.

Відповідач доказів сплати заборгованості по кредиту, відсоткам та пені суду не подав.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 25 385 грн. 01 коп., з яких: 19 773 грн. 33 коп. заборгованості по кредиту, 4 290 грн. 55 коп. заборгованості по відсоткам, 0,94 заборгованість за прострочення суми комісії по адмініструванні кредиту та 1 320 грн. 19 коп. пені стверджується матеріалами справи, є законною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

Частина 1 статті 546 ЦК України передбачає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В сукупності вищевикладеного вбачається, що задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення з відповідача 25 385 грн. 01 коп., з яких: 19 773 грн. 33 коп. заборгованості по кредиту, 4 290 грн. 55 коп. заборгованості по відсоткам, 0,94 заборгованість за прострочення суми комісії по адмініструванні кредиту та 1 320 грн. 19 коп. пені, які стверджуються матеріалами справи, є законними та обґрунтованими.

Частиною 2 статті 49 ГПК України визначено, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору

На відповідача на підставі частини 2 статті 49 ГПК України покладаються витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827 грн. 00 коп..

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (33013, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, ) - 25 385 грн. 01 коп., з яких: 19 773 грн. 33 коп. заборгованості по кредиту, 4 290 грн. 55 коп. заборгованості по відсоткам, 0,94 заборгованість за прострочення суми комісії по адмініструванні кредиту, 1 320 грн. 19 коп. пені та 1 827 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане суддею "30" січня 2015р..

Суддя Войтюк В.Р.