РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015Справа №910/23863/13
За позовом Державного підприємства "Житлоінбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "АРЧЕР"

За участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Житло-Комфорт"

про відшкодування збитків 1387884,15 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники:

від позивача: Ковригіна В.Є. (довіреність № 150/3-11/14 від 03.11.2014)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "АРЧЕР" збитків за Договором субпідряду № 2/08-10 від 02.08.2010 року та Додатковою угодою № 5 від 06.06.2011 року в розмірі 1 387 884,15 грн.

Свої вимоги позивач, з посиланням на ст. ст. 22, 853, 883 ЦК України, ст. ст. 22, 224, 225 ГК України обґрунтовує тим, що у зв'язку з неякісним виконанням відповідачем робіт за договором субпідряду №2/08-10 від 02.08.2010р. позивачу буде необхідно витратити 1387884,00 грн., на усунення недоліків допущених відповідачем при монтажі світлопрозорого вентильованого фасаду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2013 року порушено провадження по справі № 910/23863/13, розгляд справи призначено на 20.01.2014 року.

У зв'язку з нез'явленням в судове засідання 20.01.2014 року представника відповідача розгляд справи відкладено на 03.02.2014 року.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 03.02.2014 року призначено судову експертизу, виконання якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6) та зупинено провадження у справі.

14.01.2015 через відділ діловодства суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта № 2382/2383/14-42 від 30.12.2014 та матеріали справи № 910/23863/13.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2015 року поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 26.01.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2015 року за клопотанням представника позивача продовжено строк розгляду справи та відкладено розгляд справи на 09.02.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 09.02.2015р. свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача відзив на позов не надав, явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Ухвали суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

У відповідності з положеннями п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, ухвала суду надіслана за вказаною адресою вважається врученою відповідачеві належним чином, а тому підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, господарський суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Представник третьої особи в судове засідання 09.02.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від третьої особи до суду не надходило.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України в судовому засіданні складено протоколи, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 09.02.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до ст. 85 ГПК України.

В судовому засіданні суд повідомив про порядок отримання повного тексту рішення відповідно до вимог ст. 87 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2002 року між Національною академією наук України та Державним підприємством «Житлоінбуд» було укладено договір № 127 про будівництво житлового будинку на вул. Васильківській, 31/17 у Голосіївському районі м. Києва, предметом якого є збір вихідних даних, проектування, будівництво та введення в експлуатацію житлового будинку з необхідними інженерними мережами на земельній ділянці за адресою: вул. Васильківська, 31/17 у Голосіївському районі міста Києва, замовником якого за погодженням Київської міської державної адміністрації виступає Національна академія наук України.

02 серпня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІП Будтехніка» (за договором генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арчер» (за договором субпідрядник) було укладено договір субпідряду № 2/08-10 , відповідно до умов якого ТОВ «ВІП Будтехніка» доручило, а ТОВ «Арчер» зобов'язалося на свій ризик, власними та залученими силами і засобами виконати роботи з постачання необхідних комплектуючих та монтажу фасадної системи для влаштування світлопрозорого вентильованого фасаду на об'єкті будівництва «Житловий будинок з вбудованими приміщеннями та підземною автостоянкою на вул. Васильківська, 31/17, у Голосіївському районі м. Києва» відповідно до розробленої проектної документації та паспорту оздоблення, погодженого сторонами календарного графіку виконання робіт, здати роботи Держкомісії, усунути за свій рахунок недоліки і дефекти, що виникли з вини субпідрядника в процесі виконання робіт та в гарантійні строки експлуатації об'єкту, а генпідрядник зобов'язується оплатити ці роботи та вартість елементів фасадної системи у відповідності до умов цього договору (п. 1.1 договору № 2/08-10).

Результатом робіт згідно з п. 1.3 вказаного договору є збудовані субпідрядником світлопрозорі фасади об'єкта.

Згідно з п. 2.2 договору сторони домовилися, що загальна сума договору складається з сумарної вартості монтажних робіт та вартості елементів фасадної системи (матеріалів), що постачаються субпідрядником і орієнтовно становить 15339172,01 грн. з ПДВ.

Згідно з п. 3.1 договору розрахунки за цим договором будуть відбуватися на підставі додатку № 2 до договору (Календарний графік, поставки матеріалів, виконання робіт та платежів) та щомісячних актів приймання виконаних робіт (форми КБ-2в і КБ-3).

Здача і приймання робіт здійснюється сторонами щомісячно шляхом підписання Акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрати (форма КБ-3), згідно додатку № 1, а також оформлення відповідних актів на приховані роботи (п. 7.1 договору).

Пунктом 7.2 договору сторони погодили, що за результатами виконаних робіт субпідрядник зобов'язаний щомісячно не пізніше 25-го числа звітного місяця, передати генпідряднику зазначені в п. 7.1 договору форми, генпідрядник зобов'язаний не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за звітним, розглянути та підписати зазначені форми та передати їх субпідряднику. У разі аргументованої відмови генпідрядником в підписанні зазначених форм стосовно окремих видів робіт сторони складають акт, в якому узгоджують перелік недоліків в роботі та строки їх усунення. Після усунення субпідрядником всіх недоліків в роботі, які виникли з його вини, генпідрядник зобов'язаний протягом трьох робочих днів з моменту усунення підписати акт приймання виконаних робіт стосовно робіт, які не було прийнято у зв'язку з виявленими недоліками.

Поетапний прийом робіт на завершених влаштуванням фасадних систем секцій будинку здійснюється робочою приймальною комісією, за участі замовника будівництва об'єкта згідно діючого законодавства України (п. 7.4 договору).

Пунктом 8.1.1 договору визначено, що субпідрядник зобов'язаний виконувати роботи у повній відповідності до затвердженої кошторисної, проектної та дозвільної документації з відміткою замовника «До виконання робіт», будівельних норм та правил, умов договору та з дотриманням правил техніки безпеки.

Субпідрядник гарантує відповідність виконаних робіт проектній документації та можливість експлуатації фасадів об'єкта протягом гарантійного строку, а саме: монтажні роботи - 50 років; алюмінієві панелі - 20 років з урахуванням гарантії на незмінність кольору (п. 11.1 договору). Наявність недоліків, виявлених протягом гарантійного строку, та їх характер встановлюються спеціальною комісією. До участі в комісії повинні бути залучені представники субпідрядника, генпідрядника, актора проекту, власники об'єкту або його частини та/або представники експлуатуючої організації, яка забезпечує експлуатацію об'єкта після введення його в експлуатацію. Комісія оформлює свої висновки шляхом складання акту про виявлені дефекти (п. 11.3 договору). У разі, якщо субпідрядник не усунув недоліки у встановлені Актом строки, генпідрядник може залучити іншого виконавця з подальшою компенсацією витрат субпідрядником (п. 11.4 договору).

Згідно з п. 14.1 строк виконання робіт за договором становить 10 календарних місяців з моменту надходження першого платежу. Дати початку та завершення робіт погоджуються сторонами в Календарному графіку виконання робіт, який є невід'ємною частиною договору і погоджується та підписується сторонами.

Згідно з вимогами ст. 631 ЦК України - договір набуває чинності з моменту його укладення; термін дії договору - до червня 2011 року, а в частині розрахунку - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п.п. 14.1, 14.2, 14.4 договору).

Після укладення договору субпідряду № 2/08-10 між сторонами було укладено додаткові угоди № 1 від 03.11.2010 року, № 2 від 18.08.2010 року, № 3 від 21.02.2011 року, в яких сторони вносили зміни щодо вартості договору у зв'язку із виникненням додаткових обсягів робіт.

06 червня 2011 року між позивачем - Державним підприємством «Житлоінбуд», Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІП Будтехніка» та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Арчер», було укладено додатковий договір про внесення змін до договору субпідряду № 2/08-10, відповідно до умов якого сторони дійшли згоди здійснити заміну Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП Будтехніка» за основним договором Державним підприємством «Житлоінбуд» та перевести на останнього усі права та обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП Будтехніка» за основним договором з урахуванням фактично виконаних зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІП Будтехніка» за основним договором на момент набрання чинності даним додатковим договором.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до умов договору субпідряду відповідачем було виконано роботи по монтажу фасадної системи, про що свідчать Акти приймання виконаних будівельних робіт, Довідки про вартість виконаних будівельних робіт, Акти проміжного приймання відповідальних конструкцій.

Крім того в матеріалах справи наявні сертифікати відповідності встановлених металоконструкцій, акт результатів випробувань та протокол сертифікаційних випробувань.

Позивач зазначає, що протягом гарантійного строку виявилися недоліки у виконаних роботах, а саме в квартирах №№ 52, 117, 233, 251, 374, 432, в усіх квартирах торці 1 секції внаслідок не герметичного прилягання прижимних планок до конструкцій фасаду дощові води потрапляють в приміщення квартир. Причиною негерметичності фасаду є те, що відстань між прижимною планкою та склом (або емалітом) перевищує товщину гумового ущільнювача, що в свою чергу могло стати наслідком неякісного монтажу прижимних планок або не вірного монтажу склопакетів (та емаліту) планок в результаті якого утворилась відстань між гумовими ущільнювачами та каркасом фасаду, про що свідчить складений комісією у складі представників замовника, експлуатуючої організації, проектувальника, підрядника - не з'явилися, дефектний акт. У зв'язку з чим позивач наполягає на відшкодуванні завданих відповідачем збитків у розмірі 1387884,15 грн.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договір № 2/08-10 від 02.08.2010 року за своєю правовою природою є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 839 ЦК України, підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

За приписами ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно норм ст. 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Аналогічні норми містяться також в статті 20 Господарського кодексу України, якою встановлено, що кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування збитків.

Згідно із частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною другою статті 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, стягнення збитків є видом цивільно-правової відповідальності.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді реальних збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Таким чином, для вирішення питання щодо покладення збитків на відповідача необхідно встановити їх реальний розмір.

Саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

За клопотанням представника позивача судом призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експерта були поставлені питання, зокрема щодо технічних причин пошкоджень та протікання фасадних конструкцій у квартирах № 52, 117, 233, 251, 255, 374, 387, 432 та в усіх квартирах 1 секції житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Київ. пров. Коломийський, 17/31-а та чи є неякісно поведений монтаж конструкцій фасаду причиною його протікання? Яка вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень унаслідок залиття та не якісного монтажу світлопрозорого вентильованого фасаду Zerringer у квартирах № 52, 117, 233, 251, 255, 374, 387, 432 та в усіх квартирах 1 секції житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Київ, пров. Коломийський, 17/31 -а?

14.01.2015 року через відділ діловодства суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта № 2382/2383/14-42 від 30.12.2014 та матеріали справи № 910/23863/13.

З висновку експерта № 2382/2383/14-42 від 30.12.2014 зокрема слідує, що причиною виникнення протікань та задувань в конструкціях системи світлопрозорого вентильованого фасаду ймовірно є неякісне виконання робіт з монтажу фасадних систем, а також неякісне кріплення конструктивних елементів між собою та влаштування примикання між ними.

Вартість ремонтно-будівельних робіт необхідних для усунення виявлених недоліків, дефектів та пошкоджень у виконаних ТОВ "Компанія "Арчер" будівельних роботах по монтажу світлопрозорого вентильованого фасаду на житловому будинку, що знаходиться за адресою м. Київ, пров. Коломийський, 17/31-а, залежить від прийнятих технічних рішень (способу та організації виконання робіт; застосованих матеріалів, виробів, а також машин і механізмів; можливого виконання додаткових робіт та понесення додаткових витрат, що можливо встановити за результатами розкриття або демонтажу конструкцій тощо), які обумовлюються розробленою і погодженою у встановленому законом порядку проектно-кошторисною документацією.

Розробка проектно-кошторисної документації, а також погодження документації в встановленому законом порядку з відповідними службами і установами не відноситься до діяльності Київського НДІСЕ.

Інших доказів (у розумінні статті 32 ГПК України), які б підтверджували наявність підстав для стягнення з відповідача збитків у розмірі 1387884,00 грн. позивач суду не надав.

За таких підстав суд дійшов висновку про недоведеність позивачем розміру збитків, що є одним із елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків (шкоди).

Відсутність повного складу цивільного правопорушення (не доведеність розміру збитків) робить неможливою відповідальність відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, враховуючи, що матеріалами справи не доведено розмір збитків позивача, доведення якого є необхідною умовою у відповідності до ст. 623 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, відповідно відсутні правові підстави для стягнення з відповідача грошових коштів у заявленому до стягнення розмірі, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмові у позові покладаються судом на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 33, 34, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 20, 22, 623 Цивільного кодексу України, ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 10.02.2015р.

Суддя Грєхова О.А.