ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р.Справа № 916/3839/14

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Гладишевої Т.Я.

(Склад колегії суддів Одеського апеляційного господарського суду сформовано згідно із розпорядженням голови суду № 61 від 14.01.2015 року)

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача:

- Смолянець В.В. (довіреність № 28-01 від 13.01.2015 року)

- Мельник О.В. (довіреність № 34-01 від 13.01.2015 року)

від відповідача: Латій О.В. (довіреність № 01-22/06 від 11.01.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР", в особі Одеської філії ДП "УКРДІПРОДОР" - "ОДЕСАДІПРОДОР"

на рішення господарського суду Одеської області від " 01" грудня 2014 року, повний текст якого складено та підписано " 02" грудня 2014 року

по справі № 916/3839/14

за позовом Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР", в особі Одеської філії ДП "УКРДІПРОДОР" - "ОДЕСАДІПРОДОР"

до відповідача Служби автомобільних доріг в Одеській області

про стягнення 183 690,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

19.09.2014 року Державне підприємство Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" в особі Одеської філії Державного підприємства "Українського державного інституту з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" - "Одесадіпродор" (далі позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Служби автомобільних доріг в Одеській області (далі відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 183 690,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по укладеному між сторонами договору № 2609 від 14.12.2011 року в частині сплати за надані послуги по виконанню робіт з розробки проектно-кошторисної документації на реконструкцію автомобільної дороги державного значення. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати понесені при розгляді справи

Рішенням господарського суду Одеської області від 01.12.2014 року (суддя Демешин О.А.) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Такий висновок суду мотивований тим, що в матеріалах справи відсутні підписані обома сторонами Акти здачі-приймання викинених робіт відповідно до умов договору, а тому підстави виникнення у Служби автомобільних доріг в Одеській області протягом 212 календарних днів з дати підписання акту (п.3.3 Договору) зобов'язання щодо здійснення проплати - не настало. Також суд першої інстанції зазначив, що з моменту підписання додаткової угоди 10.02.2014 року про розірвання договору, всі зобов'язання по виконанню умов зазначеного договору припинились.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, ДП "УКРДІПРОДОР" звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати і прийняти нове, яким позивні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача 183 690,00 заборгованості. Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, в зв'язку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За твердженням апелянта, в матеріалах справи є належні докази в підтвердження виконання ним умов договору, а саме позивачем були проведені топогеодезичні та інженерно-геологічні вишукування, у зв'язку з чим оформлено матеріали вишукувань, топографічних знімань та висновки по інженерно-геологічним умовам в 2-х томах, які були надані для огляду та досліджувались судом першої інстанції.

Крім того скаржник зазначає, місцевим господарським судом було невірно встановлено, що єдиною підставою неможливості прийняття та оплати виконаних робіт за договором, є неспроможність відповідача зареєструвати бюджетні зобов'язання, а не факт не отримання ним Акту здачі-прийняття робіт та накладної

Відповідач відзив на апеляційну скаргу до суду не надав, але його представник в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим, відповідаючим матеріалам справи та нормам чинного законодавства.

В процесі розгляду апеляційної скарги, в судовому засіданні позивачем надані пояснення до апеляційної скарги, які залучені до матеріалів справи.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу та пояснення на неї, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, 14.12.2011 року між Службою автомобільних доріг в Одеській області (Замовник) та Одеською філією Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР" - "ОДЕСАДІПРОДОР" (Виконавець) був укладений договір № 2609 на виконання робіт з розробки проектно-кошторисної документації на реконструкцію автомобільної дороги державного значення (регіональна) Рені - Орлівка - Ізмаїл на ділянці км 8+000 - км 13+000, Одеська області, відповідно до п.1.1 якого, замовник доручає, а виконавець зобов'язався у 2011-2012 роках виконати роботи з розробки проектно-кошторисної документації на реконструкцію автомобільної дороги державного значення (регіональна) Рені - Орлівка - Ізмаїл на ділянці км 8+000 - км 13+000, Одеська область (а.с.09-12).

Відповідно до п. 1.2. договору, термін виконання та здачі робіт визначається календарним планом робіт, який є невід'ємною частиною цього Договору і може бути змінений, про що складається додаткова угода.

За змістом п. 9.1. сторонами встановлено, що договір набирає чинності з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Пунктом 4.1. договору сторонами визначений термін виконання робіт, зокрема: початок - 14.12.2011 року, закінчення - 13.02.2012 року.

Розділом 3 договору передбачено порядок здійснення оплати. Так, відповідно до п.3.2 Договору, підставою для здійснення розрахунків є підписані сторонами Акти здачі-приймання виконаних робіт, які складаються Виконавцем і подаються для підписання Замовнику. Замовник зобов'язується підписати і повернути Виконавцю в п'ятнадцятиденний термін з дати отримання зазначених документів. У випадку відмови Замовника від підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт, останній надсилає Виконавцю в п'ятнадцяти денний термін з дати отримання звітних документів мотивовану відмову з переліком недоліків, які підлягають усуненню та термінами їх виконання.

Відповідно до п.п.4.7.1., виготовлена проектно-кошторисна документація передається Виконавцем Замовнику у 4-х примірниках по накладній та 1 примірник на електронному носії, а виконані роботи по Акту здачі-приймання виконаних робіт, які Замовник зобов'язується прийняти, підписати акт та передати Виконавцю в 15-денний термін від дати отримання або надати письмову мотивовану відмову від прийняття робіт.

Відповідно до п.п.5.1.1. та п.п.5.1.2. Договору, Замовник зобов'язаний: Своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи. Прийняти виконані роботи згідно з Актом здачі-приймання виконаних робіт.

Додатковими угодами до договору сторони декілька разів вносили зміни до нього, щодо визначення терміну виконання робіт. Так, додатковою угодою № 4 від 04.07.2013 року, яка підписана уповноваженими представниками обох сторін та скріплена їх печатками та є невід'ємною частиною договору, викладено п.4.1 договору в іншій редакції, а саме визначено, що початком робіт є грудень 2011 року, а кінець - червень 2014 року. Додатком до цієї додаткової угоди виступає календарний план робіт, яким встановлено строки виконання етапів робіт та загальна вартість робіт, яка складає 358 147,20 грн. (а.с.113-114)

Відповідно до п.1 Додаткової угоди № 4, п.1.1 Договору був викладений в іншій редакції: « 1.1 Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується у 2011-2014 роках виконати роботи з розробки проектно-кошторисної документації на реконструкцію автомобільної дороги державного значення (регіональна) Одеса - Рені - Орлівка (на Бухарест) на ділянці км 286+259 - км 291+259, Одеська області»ю

10.02.2014 року підписаною між сторонами Додатковою угодою до Договору, сторони дійшли згоди про його розірвання. Пунктом 2 Угоди сторони передбачили, що обов'язки сторін по виконанню умов вищезазначеного Договору припиняється з моменту набуття чинності даної додаткової угоди. Додаткова угода є невід'ємною частиною Договору і набирає чинності з моменту її підписання сторонами та скріплення печатками (а.с.117).

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов договору сторонами було погоджено та скріплено печатками:

- завдання № 15-4/11 від 20.20.2011 року на розробку проектно-кошторисної документації на реконструкцію автомобільної дороги державного значення (а.с.13-14);

- календарний план робіт на проектні та вишукувальні роботи загальною вартістю 358 147,20 грн. (з ПДВ) (а.с.15);

- протокол угоди про договірну ціну на розробку проектно-кошторисної документації (а.с.16);

- зведений кошторис на проектні та вишукувальні роботи (а.с.17).

04.02.2014 року позивач направив на адресу відповідача лист № 123/1 з додатками, а саме акт здачі-приймання робіт № 2 та накладну, для розгляду підписання та сплати за отримані/надані послуги відповідно до умов Договору № 2609 від 14.12.2011 року (а.с.53).

06.02.2014 року Служба автомобільних доріг в Одеській області направила на адресу позивача лист-відповідь № 02-240/10, яким повідомила про неможливість прийняти та оплатити роботи за договором, оскільки не спроможний зареєструвати бюджетні зобов'язання, що й стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Судова колегія повністю погоджується з позовними вимогами Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР", в особі Одеської філії ДП "УКРДІПРОДОР" - "ОДЕСАДІПРОДОР", не погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог та вважає, що позовна заява та апеляційна скарга Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР", в особі Одеської філії ДП "УКРДІПРОДОР" - "ОДЕСАДІПРОДОР" підлягають задоволенню, а рішення місцевого господарського суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Місцевим господарським судом під час прийняття оскаржуваного рішення не було встановлено, що єдиною підставою неможливості прийняття та оплати виконаних позивачем робот за договором є неспроможність відповідача зареєструвати бюджетні зобов'язання, а ніяким чином не факт не отримання останнім акту здачі-приймання робіт № 2 від 30.10.2013 року та накладної, разом з якими передано результати робіт вартістю 183 690,00 грн., як вбачається зі змісту рішення.

Висновок місцевого господарського суду, що строк оплати за договором для нього ще не настав є необґрунтованим, оскільки умови наявності бюджетного фінансування по мірі надходження державних коштів не є підставою звільнення відповідача від своєчасного виконання своїх зобов'язань відповідно до вимог ст. 854 ЦК України та п. 3.3 договору, за умовами якого оплата за виконані роботи мала бути здійснена протягом 212 календарних днів з дати підписання акту здачі-приймання виконаних робіт, виходячи з фактичного виділення коштів бюджету відповідного рівня.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази не отримання відповідачем бюджетних коштів для оплати виконаних позивачем робіт та таких доказів, всупереч вимогам ст. 33 ГПК України, відповідачем суду не надано.

Також місцевим господарським судом не було досліджено, що згідно п. п. 3.2 та 4.7.1 договору відповідач вправі не приймати роботи лише за умови надання письмової мотивованої відмови. Аналогічні положення містяться в абз. 2 ч. 4 ст. 882 ЦК України, де передбачено, що акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку відмова відповідача від підписання акту здачі-приймання виконаних робіт, яка ґрунтується на неможливості проведення реєстрації бюджетних зобов'язань, тому що процедура закупівлі робіт відбулась у 2011 р., у той час як фінансування надійшло лише у 2013 р., суперечить умовам договору, які пов'язують право позивача на оплату вартості результатів робіт лише з виділенням бюджетних коштів, а не з їх реєстрацією у вигляді бюджетних зобов'язань. При цьому в разі, якщо відповідач не міг оплатити роботи з вини органу казначейства, він повинен був оскаржити бездіяльність останнього в передбаченому законом порядку, не відмовляючи позивачеві у прийнятті робіт.

За змістом ч. 1 ст. 229 ГК України та ч. 1 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов'язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Відповідальність боржника означає можливість стягнення за рахунок майна боржника суми невиконаного грошового зобов'язання, тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов'язання за будь-яких обставин.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України - відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів, тому, посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів, як на підставу для відмови у задоволення позову є помилковим, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Таким чином, саме відповідач відповідно до вищезазначених норм закону, зобов'язаний вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання ним обов'язків за договором.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що відсутність бюджетних коштів та неперерахування їх позивачу не виправдовує невиконання обов'язків відповідачем та не є підставою для звільнення його від здійснення розрахунків. До того ж у разі відсутності коштів для розрахунків, відповідач повинний був призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати робіт, що останнім зроблено не було.

Крім того, висновки місцевого господарського суду про те, що 10.02.2014 року договір було розірвано, а тому підстави для задоволення позову відсутні є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України у випадку розірвання договору за згодою сторін зобов'язання припиняється з моменту досягнення відповідної домовленості контрагентами, а тому, розірвання договору ніяким чином не впливає на обов'язок відповідача сплатити позивачу борг за роботи, виконані до названої дати.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 01.12.2014 року по справі № 916/3839/14 не відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, а тому воно підлягає скасуванню, а позовна заява та апеляційна скарга Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР", в особі Одеської філії ДП "УКРДІПРОДОР" - "ОДЕСАДІПРОДОР" - задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 99, 101-105 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР", в особі Одеської філії ДП "УКРДІПРОДОР" - "ОДЕСАДІПРОДОР" задовольнити.

2. Рішення господарського суду Одеської області від « 01» грудня 2014 року по справі № 916/3839/14 скасувати.

Позов Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР", в особі Одеської філії ДП "УКРДІПРОДОР" - "ОДЕСАДІПРОДОР" задовольнити.

Стягнути з Служби автомобільних доріг в Одеській області (65031, м. Одеса, вул. М. Грушевського, 49, ) на користь Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР" в особі Одеської філії ДП "УКРДІПРОДОР" - "ОДЕСАДІПРОДОР" (65031, м. Одеса, вул. М. Грушевського, 49, ) 183 690,00 суми заборгованості за Договором № 2609 від 14.11.2011 року та судовий збір за розгляд позовної заяви в сумі 3 574,00 грн.

3. Стягнути з Служби автомобільних доріг в Одеській області (65031, м. Одеса, вул. М. Грушевського, 49, ) на користь Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР", в особі Одеської філії ДП "УКРДІПРОДОР" - "ОДЕСАДІПРОДОР" (65031, м. Одеса, вул. М. Грушевського, 49, ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги у сумі 1 836,91 грн.

4. Видачу наказів за постановою із зазначенням реквізитів сторін доручити господарському суду Одеської області.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „06" лютого 2015 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Т.Я. Гладишева