ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р. Справа № 926/464/13

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Новосад Д.Ф.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Горобієвської Р.Л.

на ухвалу господарського суду Чернівецької від 13.11.2014р.

у справі № 926/464/13

за позовом Фізичної особи-підприємця Горобієвської Р.Л.

до Фізичної особи-підприємця Котика Д.Б.

про усунення перешкод у користуванні майном

з участю представників :

від скаржника - не з"явився

від відповідача - не з"явився

Сторони належним чином були повідомлені про день та час слухання справи, однак повноважних представників в засідання не скерували, в зв"язку з чим колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні прийнято вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 13.11.2014р. у справі № 926/464/13 (суддя Скрипничук І.В.) за позовом фізичної особи-підприємця Горобієвської Р.Л. до фізичної особи-підприємця Котика Д.Б. про усунення перешкод у користуванні майном, відмовлено у задоволенні заяви позивача про зміну способу та порядку виконання рішення у даній справі від 11.10.2013р.

Не погоджуючись з даною ухвалою скаржник (позивач) - фізична особа-підприємець Горобієвська Р.Л. подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить частково скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки, як зазначає скаржник, аргументи відповідача щодо наявності перешкод для добровільного виконання рішення суду суперечать вимогам щодо належності та допустимості доказів в господарських спорах.

Наводить скаржник і інші доводи, що є на його думку підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 11.10.2013 задоволено позов фізичної особи-підприємця Горобієвської Рози Леонідівни смт. Кельменці до фізичної особи-підприємця Котика Дениса Борисовича с. Грушівці, Кельменецького району, Чернівецької області про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення приміщення торгового павільйону (магазину) № 3 по вул. Заставська, 13 "Б", смт. Кельменці, Чернівецької області загальною площею 39,7 м. кв., при цьому відповідача зобов'язано підписати та передати акт прийому-передачі приміщення.

На виконання даного рішення судом видано наказ № 926/464/13 від 29.11.2013.

05.11.2014 представник позивача звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання рішення, а саме: із зобов"язати фізичну особу - підприємця Котика Д.Б. усунути перешкоди у користуванні майном шляхом звільнення торгового павільйону (магазину) № 3 по вул. Заставнянській, 13 Б, смт. Кельменці загальною площею 39.7 кв.м, при цьому підписати та передати акт прийому - передачі приміщення, - та усунути перешкоди у користуванні майном шляхом звільнення (виселення) із приміщення торгового павільйону (магазину) № 3 по вул. Заставнянській, 13 Б, смт. Кельменці загальною площею 39.7 кв. м від речей, товару та інших матеріальних цінностей, які належать фізичній особі - підприємцю Котику Д. Б. У разі невиконання даного рішення ДВС у Кельменецькому районі дозволити Горобієвському В. О., як представнику позивача Горобієвської Рози Леонідівни, виконати його самостійно.

Як вбачається із матеріалів справи, 12.05.2014 року відповідач направив до ДВС заяву-повідомлення про наявність обставин, що унеможливлюють виконання рішення у добровільному порядку, а саме: приміщення, яке зобов'язано відповідача звільнити, безперервно блокується шляхом встановлення перед вхідними дверима залізобетонних плит, будівельних блоків, які загороджені дерев»янною огорожею. Позивач, у свою чергу, пояснює, що блокування входу в приміщення є необхідністю для проведення ремонтних робіт та реконструкції даху.

Вищезазначене підтверджується матеріалами справи, а саме ухвалами Кельменецького районного суду Чернівецької області від 13.06.2013 р. та 09.07.2013р., актом комісійного огляду від 05.07.2013р., фотофіксацією фактів блокування, актом державного виконавця від 13.05.2014р., який був ним складений під час перевірки стану виконання боржником рішення суду.

Щодо твердження скаржника, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про неможливість звільнення відповідачем приміщення у добровільному порядку, то це спростовується наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2014р.державний виконавець наклав на боржника штраф, за невиконання рішення боржником без поважних причин, про що виніс відповідні постанови.

Державний виконавець 03.06.2014р., після проведення вищевказаних виконавчих дій, скерував подання до правоохоронних органів про притягнення боржника до відповідальності за невиконання судового рішення.

04 червня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в порядку ч.3 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження». Як вбачається з матеріалів справи, позивач дану постанову в установлений законом строк не оскаржував. Отже, постанова про закінчення виконавчого провадження набрала законної сили.

Відповідач оскаржив до господарського суду Чернівецької області, постанови державного виконавця про накладення на нього штрафів та виконавчого збору. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.07.2014 року, вищезгадану ухвалу господарського суду Чернівецької області від 23.06.2014р залишено без змін, при цьому суд зазначив, що рішення не виконано боржником з об'єктивних причин, а саме вхід до приміщення заблоковано бетонними блоками та дерев`янною огорожею.

Постановою від 12.12.2014р. начальника слідчого відділу Кельменецького РВ УМВС України у Чернівецькій області закрито кримінальне провадження № 0000159, з підстав відсутності в діях Котика Д.Б. складу кримінального правопорушення за попередньою кваліфікацією ч.1 ст.382 КК України. Як зазначено, в даній постанові, а саме, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим встановлено факт блокування залізобетонними плитами, будівельними блоками, дерев`яною огорожею вхідних дверей в приміщення, яке за рішенням суду зобов'язано відповідача звільнити.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду відповідно до статті 121 ГПК України, слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом раніше встановленими.

Змінюючи спосіб та порядок виконання рішення, суд не може змінювати останнє по суті, тобто суд не може визначити порядок та умови здійснення виконавчого провадження.

При цьому, суд першої інстанції вірно зауважив, що заявником до заяви не додано жодних доказів, які підтверджували б обставини, викладені у заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Відповідно до п.7.2. Постанови №9 від 17.10.2012 р. Пленуму ВГС України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення та роблять його неможливим встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржник не надав належних та допустимих доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених в ухвалі господарського суду Чернівецької області від 13.11.2014р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Чернівецької області від 13.11.2014 року у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.33,34,43,49,91,99,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу фізичної особи- підприємця Горобієвської Р.Л. залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Чернівецької області від 13.11.2014р. у справі № 926/464/13 залишити без змін.

3.Судові витрати покласти на скаржника.

4..Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути господарському суду Чернівецької області.

6. Повний текст постанови складено " 29 " січня 2015р.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Новосад Д.Ф.

суддя Мельник Г.І.