РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р. Справа № 918/541/13

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Коломис В.В. ,

судді Саврій В.А.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

від третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача ПАТ "ВТБ Банк" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 04.11.14 р. у справі № 918/541/13

за позовом Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Амур Сервіс"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Мухомеджанова Юрія Хусейновича

про стягнення в сумі 3 939 545 грн. 96 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 04.11.2014 року у справі № 918/541/13 (суддя Бережнюк В.В.) провадження у справі припинено.

Мотивуючи прийняту ухвалу місцевий господарський суд зазначив, що з отриманого спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 04.11.2014 року вбачається, що 02.09.2014 року внесено запис про державну реєестрацію припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Амур Сервіс" за рішенням засновників. Також вказано, що відомості про юридичних осіб-правонаступників ТзОВ "Фірма Амур Сервіс" відсутні.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить останню скасувати з підстав порушення норм процесуального і матеріального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обгрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції припинив провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України в зв'язку з ліквідацією відповідача за рішенням його засновників та відсутністю правонаступників. Однак судом не враховано, що предметом спору є звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. А відтак, оскільки ліквідація іпотекодавця за ст. 17 Закону України "Про іпотеку" не є підставою для припинення іпотеки, а також оскільки в розумінні ст.ст. 110-112 ЦК України майно юридичної особи, у тому числі що перебуває в іпотеці, не зникає після введення ліквідаційної процедури, а включається до ліквідаціної маси і використовується ліквідатором як актив для задоволення вимог кредиторів або після задоволення вимог передається учасникам юридичної особи, спірні правовідносини по справі передбачають правонаступництво. Таким чином, підстави припинення провадження за п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України у даній справі відсутні.

В судовому засіданні 12.01.2015 року представник позивача підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та просить її задоволити.

Відповідач та третя особа в судові засідання не з'явились. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція була повернута з поміткою "Не значиться за даною адресою". З огляду на вказане, судом було надіслано ухвалу на адресу засновника товариства - Іващук В.В. Ухвали суду, що направлялись на адресу третьої особи - Мухомеджанова Ю.Х., повернуті поштовим відділенням з поміткою "Повертається за закінченням терміну зберігання". Таким чином, обов'язок суду щодо повідомлення сторін про слухання справи виконано, а негативні процесуальні наслідки через неотримання власної кореспонденції покладаються на сторони.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в квітні 2013 року позивач - публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Амур Сервіс" про стягнення кредитної заборгованості у загальній сумі 3939545,96 грн. шляхом звернення стягнення на заставлене майно за іпотечним договором № 17.08-03/07-ДІ01 від 03.07.2007 р., укладеним між сторонами.

Як зазначено судом першої інстанції, під час підготовки справи №918/541/13 до розгляду суддею отримано спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 04.11.2014 р. У останньому містяться відомості, що 02 вересня 2014 року внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Амур Сервіс" за рішенням засновників. Також вказано, що відомості про юридичних осіб-правонаступників ТзОВ "Фірми Амур Сервіс" відсутні.

За умовами частин 1 та 2 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що з 02.09.2014 р. припинено діяльність відповідача ТзОВ "Фірми Амур Сервіс".

З огляду на вказане, місцевий господарський суд дійшов висновку про припинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Однак колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції помилковим з наступних підстав.

За умовами п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З огляду на предмет спору суд відзначає, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору іпотеки № 17.08-03/07-ДІ01 від 03.10.2007 року, укладеним між ВАТ "ВТБ Банк" (правонаступник ПАТ "ВТБ Банк"), як іпотекодержатель та ТзОВ "Фірма Амур Сервіс", як іпотекодавець. Предметом даного договору є передача іпотекодавцем іпотекодержателю в іпотеку нерухомого майна для забезпечення зобов'язань позичальника (Мухомеджанова Ю.Х.) за Генеральною угодою № 03 від 03.10.2007 р. та кредитними договорами, що укладені та/або будуть укладені на іі підставі.

Як зазначалось вище, 02 вересня 2014 року до ЄДР внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Амур Сервіс" за рішенням засновників.

Ліквідаційна процедура юридичної особи за рішенням засновників регулюється ст.ст. 110-112 Цивільного кодексу України та ст.ст. 59-61 Господарського кодексу України, відповідно до яких майно юридичної особи інвентаризується та реалізується у випадку відсутності грошових коштів для погашення вимог кредиторів. Майно, що залишилось після задоволення вимог кредиторів, передається учасникам юридичної особи.

Стаття 17 Закону України "Про іпотеку" не визначає як підставу для припинення іпотеки, припинення юридичної особи за рішенням засновників.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи наведене суд констатує, що спірні правовідносини передбачають правонаступництво іпотекодавця навіть у випадку припинення юридичної особи за рішенням засновників, оскільки майно юридичної особи, що перебуває в іпотеці не зникає та зберігає свій статус для наступного власника.

Суд відзначає, що матеріали справи не містять відмостей про хід ліквідаційної процедури ТзОВ "Фірма Амур Сервіс" за рішенням засновників, зокрема, даних інвентаризації майна боржника, перелік кредиторів, відомостей про погашення вимог кредиторів, реалізації або передачі майна засновникам.

Відтак, припиняючи провадження у справі суд першої інстанції залишив поза увагою вирішення питання чи допускають спірні правовідносини правонаступництво, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд місцевого господарського суду.

Окрім цього, з наданих суду апеляційної інстанції письмових пояснень засновника ТзОВ "Фірма Амур Сервіс" Іващук В.В. вбачається, що в червні 2014 року спірне майно в іпотеці не перебувало та відповідно в процесі ліквідації було продано. Однак доказів зазначеного суду не подано.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст.ст. 105, 106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" від 27.11.2014 року № 2248/1700-2 задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 04.11.2014 року у справі № 918/541/13 скасувати.

3. Справу № 918/541/13 передати на розгляд до господарського суду Рівненської області.

4. Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.