ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Справа № 925/327/14

Господарський суд Черкаської області в складі колегії суддів: головуючого - судді Спаських Н.М., суддів Дорошенко М.В., Гура І.І., з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: Гречка В.П. - за довіреністю; Мегей О.В. - за довіреністю;

від відповідача: Якіляшек І.О. - за довіреністю;

треті особи: Дєдяєва А.В. - за довіреностями від Короткова Ю.Г. та ФГ "Зерно життя", від Тальнівської РДА - не з'явився (клопотання про розгляд справи без участі представника);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Лідер» до Головного управління Держземагенства у Черкаській області про визнання незаконними та скасування наказів, про визнання недійсними договорів та про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

28.02.2014 року ПСП "Лідер" звернулося до суду із позовом до Головного управління Держземагенства у Черкаській області в вимогами про поновлення терміном на 10 років договору оренди 197,3 га землі в адмінмежах Майданецької сільської ради Тальнівського району; зобов'язання вчинити дії з видання наказів про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою; визнання наказів такими, що видані не у відповідності з вимогами чинного законодавства та скасування наказів; визнання укладених Коротковим Юрієм Григоровичем договорів оренди землі такими, що укладені не у відповідності з діючим законодавством і скасування договорів.

В ході розгляду справи позивач свої вимоги уточнив та просив суд поновити терміном на 10 років договір оренди землі №26 від 28.02.2014 року на 197,3 га землі в адмінмежах Майданецької сільської ради Тальнівського району; зобов'язати Головне управління Держземагенства у Черкаській області вчинити дії з видання наказів про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою; визнати накази Управління Держземагенства такими, що видані не у відповідність вимогам чинного законодавства та скасувати накази Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 21.06.2013 року «Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою»: №ЧК/:02:001/00000076, №ЧК/:02:001/00000075, №ЧК/:02:001/00000077, №ЧК/:02:001/00000079, №ЧК/:02:001/00000071, №ЧК/:02:001/00000072, скасувати накази Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 31.12.2013 року: №ЧК/124086600:02:001/00001798; №ЧК/124086600:02:001/00001799; №ЧК/124086600:02:001/00001800; №ЧК/124086600:02:001/00001801; №ЧК/124086600:02:001/00001796; №ЧК/124086600:02:001/00001797; визнати укладені Коротковим Юрієм Григоровичем договори оренди землі з Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області такими, що укладені не у відповідності чинного законодавства, скасувати договори від 31.12.2013 року за кадастровими номерами: №:02:001:0360 - 65,9000 га; №:02:001:0359 - 42,2000 га; №:02:001:0355 - 7,0723 га; №:02:001:0357 - 21,1913 га; №:02:001:0358 - 24,3531 га; №:02:001:0356 - 7,0819 га, та зняти їх з державної реєстрації.

Рішенням у справі від 12.05.2014 року позовні вимоги були задоволені частково - визнано незаконними та скасовано накази Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 21.06.2013 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою та від 31.12.2013 року про затвердження документації із землеустрою і надання земельної ділянки в оренду; визнано недійсними укладені між Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області та громадянином Коротковим Ю.Г. договори оренди землі від 31.12.2013 року; зобов'язано Головне управління Держземагентсва у Черкаській області розглянути питання щодо видачі наказів про надання дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою на 197,3 га землі в адмінмежах Майданецької сільської ради Тальнівського району, а в частині вимог про поновлення терміном на 10 років договору оренди землі № 26 від 28.02.2014 року суд у задоволенні позову відмовив через передчасність цієї вимоги, заявленої до часу розробки проекту землеустрою та отримання відмови відповідача у поновленні договору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 року рішення суду першої інстанції було частково скасовано із відмовою у позові за всіма задоволеними позовними вимогами, а в решті вимог стосовно відмови у поновленні терміном на 10 років договору оренди землі № 26 від 28.02.2014 року - рішення залишено без змін.

Постановою ВГСУ від 23.09.2014 року судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій скасовані із направленням справи на новий розгляд. При цьому суд касаційної інстанції звернув увагу на необхідність остаточного визначення належного складу сторін у спорі з урахуванням більш детального аналізу природи спору, поданого позову та цільового призначення земельних ділянок, з приводу яких виник спір та їх фактичного використання певними особами.

При повторному розгляді справи розпорядженням голови господарського суду черкаської області від 12.12.2014 року для вирішення спору утворено колегію суддів у складі головуючого судді Спаських Н.М., суддів Дорошенка М.В. та Гури І.І.

Позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги і заявою від 28.10.2014 року № 373 (а.с. 4 том 3) остаточно просить суд розглянути і задовольнити позовні вимоги про:

- визнання незаконними і скасування наказів головного управління Держземагенства у Черкаській області від 21.06.2013 року "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою": №ЧК/:02:001/00000076, №ЧК/:02:001/00000075, №ЧК/:02:001/00000077, №ЧК/:02:001/00000079, №ЧК/:02:001/00000071, №ЧК/:02:001/00000072, - визнання незаконними і скасування наказів Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 31.12.2013 року "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду": №ЧК/124086600:02:001/00001798; №ЧК/124086600:02:001/00001799; №ЧК/124086600:02:001/00001800; №ЧК/124086600:02:001/00001801; №ЧК/124086600:02:001/00001796; №ЧК/124086600:02:001/00001797;

- визнання недійсними укладених між громадянином Коротковим Юрієм Григоровичем та Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області договори оренди землі від 31.12.2013 року на земельні ділянки за кадастровими номерами: №:02:001:0360 - 65,9000 га; №:02:001:0359 - 42,2000 га; №:02:001:0355 - 7,0723 га; №:02:001:0357 - 21,1913 га; №:02:001:0358 - 24,3531 га; №:02:001:0356.

- зобов'язання Головного управління Держземагенства у Черкаській області розглянути питання щодо видання наказів про надання дозволу СП "Лідер" на розроблення проекту землеустрою на 197,3 га землі в адмінмежах Майданецької сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

Ухвалою від 10.11.2014 року суд залучив до участі у справі в якості третьої особи Фермерське господарство "Зерно життя", яке за договорами суборенди землі із гр. Коротковим Ю.Г. в даний час користується спірними земельними ділянками.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач просить задовольнити свої позовні вимоги з тих підстав, що 28.02.2007 року позивач із Тальнівською РДА уклав договір оренди землі № 26, строк дії якого закінчився 31.12.2011 року. Позивач продовжував користуватися орендованими земельними ділянками і після закінчення строку дії вказаного договору. На підставі ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" позивач мав право на поновлення договору на тих самих умовах та на той же строк, однак питання поновлення дії договору на користь позивача вирішено не було. Згодом позивач довідався, що земельні ділянки, якими він продовжував користуватися, Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області були передані іншому орендарю - гр. Короткову Ю.Г., з яким було укладено договори оренди землі від 31.12.2013 року. На переданих гр. Короткову Ю.Г. землях знаходиться водонапірна башта та дві артезіанські свердловини, якими користуються жителі с. Майданецьке. Оскільки позивач вважає, що він мав першочергове право на переоформлення власних договорів оренди на новий строк на тих же умовах, а гр. Коротков Ю.Г. незаконно, в т.ч. без проведення аукціону, отримав в оренду земельні ділянки, на які претендує позивач, то позивач вважає свої права порушеними, з чого і виник спір.

У судовому засіданні при повторному розгляді справи представники позивача свої уточнені вимоги за заявою від 28.10.2014 року № 373 підтримали повністю та просять їх задовольнити.

Представники відповідачів - Головного управління Держземагенства та третіх осіб - Фермерського господарства "Зерно життя", гр. Короткова Ю.Г. проти позову заперечили з мотивів, що укладені із позивачем договори оренди землі закінчилися 31.11.2011 року. ПСП "Лідер" належним чином не скористався своїми правами для продовження терміну користування земельними ділянками і переоформлення договорів, бо не дотримав передбаченої ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" процедури узгодження даного питання, тому земельні ділянки правомірно було передано у користування гр-ну Короткову Ю.Г. Оформлення в даний час документів на користування земельними ділянками на користь позивача є неможливим, оскільки фактичним і законним орендарем вже є гр. Коротков Ю.Г.

Тальнівська РДА листом від 20.11.2014 року № 03-16/3309 (а.с. 75 том 3) просила розгляд справи проводити без своєї участі, позовні вимоги визнала повністю, без надання будь-яких пояснень щодо своєї позиції.

Заслухавши доводи і заперечення представників учасників процесу та дослідивши зібрані у справі докази, судом було встановлено наступне:

Спір між сторонами по справі виник щодо відносин, пов'язаних з орендою землі, які регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» та іншими нормативними документами.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об'єктом права власності українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", яким визначено, що втратив чинність Закон України "Про розмежування земель державної та комунальної власності" .

З дня набрання чинності цим Законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Згідно з ч. 5 ст. 16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ст. 116 Земельного кодексу України).

Питання про порядок укладення договорів оренди земельних ділянок, перелік істотних умов таких договорів визначені Законом України "Про оренду землі".

В зв"язку зі змінами до ЗК України, з 01.01.2013 року, повноваження райдержадміністрацій щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, перейшли до органів Держземагентства України.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 лютого 2007 року, на виконання розпорядження Тальнівської райдержадміністрації від 20.01.2007 року № 26 між приватним сільськогосподарським підприємством "Лідер" (орендар, позивач) та Тальнівською райдержадміністрацією (орендодавець, третя особа) укладено договір оренди землі (а.с. 15-17, т. 1).

За умовами даного договору в оренду позивачу передано земельні ділянки загальною площею 197,3 га, які знаходяться за межами населеного пункту в адмінмежах Майданецької сільської ради.

У справу не надано доказів, що даний договір оренди землі визнавався недійсним чи є підстави вважати його нікчемним з моменту укладення.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Строк дії договору оренди - до 31.12.2011 року ( п. 8).

Вказаний договір був зареєстрований у Тальнівському районному відділі Черкаської філії ДП "Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсам" (запис № 14 від 12.03.2007 року).

12.03.2007 року між сторонами договору складено акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду (а.с. 14).

Згідно п. 34-37 договору -- зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки.

Позивач вказує, що після закінчення терміну дії договору оренди 31.12.2011 року він продовжував користуватися орендованими ним земельними ділянками.

В ході розгляду справи було з'ясовано, що договір оренди землі № 26 від 28.02.2007 року не містить спеціальної умови про право позивача-орендаря на продовження договору оренди та не містить механізму вирішення даного питання, встановленого за згодою сторін.

Пункт 21 договору вимагає повернення орендарем земельної ділянки після припинення дії договору у стані не гіршому, ніж вона передавалася в оренду.

У відповідності до ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" в редакції, чинній станом на 31.12.2011 року передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

На відміну від ст. 764 ЦК України ( з глави 58 ЦК про найм (оренду)) про те, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (тобто без будь-яких додаткових умов та процедур), до правовідносин сторін повинен бути застосований спеціальний Закон - "Про оренду землі", яким встановлено детальний порядок вирішення питання про пролонгацію саме договору оренди землі.

Цієї процедури повинен дотримуватися з одного боку орендар, який за змістом ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" зобов'язаний повідомити про свій намір поновити дію договору, а також і уповноважена особа на поновлення договору з боку місцевих органів влади в силу вимог ст. 19 Конституції України про обов'язок діяти виключно на підставі вимог чинного законодавства.

При цьому згідно умов договору оренди від 28.02.2007 року та приписів статей 21, 25 Закону України "Про оренду землі", належне виконання обов'язків за договором оренди землі полягає у використанні земельної ділянки відповідно до її цільового призначення; виконанні встановлених обмежень (обтяжень) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; своєчасній та повній сплаті орендної плати; дотриманні режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення та інше.

Проти позивача у справу не подано заперечень, що він неналежним чином виконував умови договору оренди землі від 28.02.2007 року.

Як вказано вище, у відповідності до ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", для пролонгації договору оренди орендар повинен повідомити орендодавця про своє бажання продовжити строк дії договору до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. І якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди та за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Виходячи з цього суд вважає, що направлення орендарем листа-пропозиції про поновлення договору оренди на адресу орендодавця не пізніше ніж за місяць до закінчення дії договору оренди землі, про що вказано у ч. 1 та 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" -- є обов'язковим.

З цих підстав суд не погоджується із доводами позивача про те, що у відносинах сторін вирішальне значення має сам факт продовження користування позивачем орендованими земельними ділянками після закінчення договору від 28.02.2007 року, бо Тальнівська РДА не направила позивачу свої заперечення проти поновлення договору оренди землі.

Суд вважає, що заперечення проти поновлення договору позивачу не були направлені саме тому, що позивач не дотримав передбаченого ч. 1 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" порядку повідомлення про намір поновлення договору оренди землі на новий строк і не направив Тальнівській РДА листа із чітким клопотання про поновлення договору.

Лише на направлену пропозицію про поновлення договору за змістом ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", орендарю може не бути направлено заперечення проти поновлення договору, оскільки направлення будь-якого заперечення без попереднього отримання від орендаря пропозиції на поновлення договору є не логічним.

При цьому суд виходить з такого:

Згідно з пунктом 2.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 6 від 17 травня 2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ спорах, то виникають із земельних відносин" відповідно до яких, у вирішенні спорів пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі". Частиною шостою зазначеної статті передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Відтак господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору.

Слід зазначити, що зі свого боку позивач не надав суду доказів, що в період до закінчення дії договору оренди землі від 28.02.2007 року (коли на думку позивача він вирішував із Тальнівською РДА питання про поновлення договору) існували інші претенденти на отримання в оренду цих же земельних ділянок, якими користувався позивач, щоб можна було доводити наявність у позивача першочергового права перед іншими особами на поновлення договору. Третя особа гр. Коротков Ю.Г. права на земельні ділянки почав оформляти лише у червні 2013 року, тобто через 1,5 року після дати закінчення дії (31.12.2011 року) договору оренди землі від 28.02.2007 року із позивачем

За доводами позивача, він подав у справу всі свої звернення до Тальнівської РДА із пропозицією щодо поновлення договору оренди землі, складені як в період дії договору від 28.02.2011 року так і після його закінчення.

Так, позивач звернувся до голови Тальнівської РДА із клопотанням від 25.05.2011 року № 262 ( а.с. 20 том 1), яким повідомляє, що ПСП "Лідер" не має заперечень проти перезаключення договору № 26 від 28.02.2007 року на земельні ділянки площею 197,3 га в зв'язку із зміною розміру орендної плати на 4,5% з червня 2011 року терміном на 5 років.

Дане клопотання суд не приймає в якості доказу виконання позивачем ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" щодо обов'язку повідомити про свій намір поновлення договору оренди, оскільки зі змісту клопотання вбачається, що ним позивач із Тальнівською РДА намагався вирішити інші питання, ніж поновлення договору оренди. Так, в тексті клопотання взагалі немає прохання про поновлення дії договору на підставі ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" і до клопотання не прикладено проекту додаткової угоди, як вимагається цією нормою.

Також в засідання 02.02.2015 року позивач надав суду додаткові документи, які передували появі клопотання № 262 від 25.05.2011 року і з яких вбачається, що це клопотання є лише відповіддю позивача на пропозицію до нього з боку Тальнівської РДА змінити розмір ставки за оренду землі.

Так, 14.01.2011 року Тальнівська РДА направила позивачу лист № 24/01-13 у якому прямо зазначила, що вона пропонує позивачу внести зміни до договору оренди землі від 28.02.2007 року в частині збільшення розміру орендної плати. Одночасно в листі було вказано, що відмова позивача від внесення змін до договору буде прийнята до уваги при вирішенні питання про його поновлення після його закінчення 31.12.2011 року.

Тобто Тальнівська РДА чітко розрізняла, що питання щодо збільшення ставки по оренді землі до 4,5% від нормативної грошової оцінки вона має намір вирішити в найближчий час і дає позивачу для цього 5 днів з моменту отримання позивачем листа від 14.01.2011 року, а питання про поновлення договору буде можливим до вирішення у майбутньому, після закінчення дії договору оренди і ці питання є абсолютно різними. Текст листа Тальнівської РДА від 14.01.2011 року не дозволяє зробити висновок, що сторони листування вирішували одночасно і питання про зміну розміру плати за землю і про поновлення дії договору оренди, оскільки станом на 14.01.2011 року позивач ні в якому вигляді не порушував питання про поновлення дії договору оренди землі - доказів про це у справі не існує.

Лист Тальнівської РДА на адресу позивача від 08.02.2011 року № 123/01-13 за змістом є аналогічним листу від 14.01.2011 року.

Після листа позивача на адресу Тальнівської РДА від 25.05.2011 року № 262 (а.с. 20 том 1), між цими сторонами відбулася переписка саме щодо внесення змін до договору оренди землі з приводу збільшення орендної плати до 4,5% (листи від 10.06.2011 року № 01-13/1582 та від 21.06.2011 року № 287).

Зокрема, у листі від 10.06.2011 року № 01-13/1582 Тальнівська РДА повідомила позивача, що райдержадміністрацією буде прийнято розпорядження про внесення змін у договір оренди від 28.02.2007 року № 26 в частині збільшення розміру орендної плати до 4,5% від нормативної грошової оцінки землі та продовження терміну дії договору на 5 років.

За доводами представників сторін таке розпорядження Тальнівською райдержадміністрацією прийнято так і не було, ніяких додаткових угод з приводу продовження дії договору оренди від 28.02.2007 року на 5 років не укладалося.

Суд вважає, що вказані листи, якими обмінялися позивач і Тальнівська РДА, не свідчать про те, що сторони цими листами здійснювали процедуру поновлення договору оренди, яка передбачена ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", оскільки в листах немає посилання на прохання позивача поновити договір з підстав того, що договір закінчується і він є добросовісним орендарем.

Ці листи свідчать лише про те, що майже за рік до закінчення терміну дії договору від 28.02.2007 року Тальнівська РДА ініціювала питання про збільшення плати за оренду землі і внесення змін до договору cаме з цього приводу. Надаючи згоду на цю пропозицію листом № 262 від 25.05.2011 року (а.с. 20) позивач поєднав свої побажання одночасно внести зміни до договору щодо збільшення розміру орендної плати і переукладення договору на 5 років. Однак такі дії позивача не є виконанням ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" щодо поновлення договору після закінчення його дії добросовісним орендарем.

Як вказано вище, ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" вимагає від орендаря обов'язково повідомити про своє бажання поновити дію договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Позивач не надав у матеріали справи належних і допустимих доказів про те, що він просив Тальнівську РДА поновити договір оренди землі внаслідок того, що він належно виконував обов'язки за умовами договору від 28.02.2007 року і не направляв Тальнівській РДА проект додаткової угоди у строк не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Клопотання від 07.12.2011 року № 438 (а.с. 21), в якому позивач чітко просив Тальнівську РДА вжити заходи до пролонгації договору, було направлено позивачем із порушенням граничного місячного терміну направлення такого роду листа для поновлення договору. До цього клопотання

позивачем проект додаткової угоди також не прикладався.

Клопотання від 05.01.2012 року № 11 та від 01.02.2012 року № 46 (а.с. 22,23 том 1) про перезаключення договору оренди землі на новий строк позивач направив на адресу Тальнівської РДА вже після закінчення терміну дії договору оренди землі від 28.02.2007 року, який сплив 31.12.2011 року і також без прикладення проекту додаткової угоди, що є порушенням вимог ст. 33 ЗУ "Про оренду землі".

Проект додаткової угоди для поновлення договору оренди землі позивач направив Тальнівський РДА лише 22.10.2012 року в додаток до листа від 22.10.2012 року № 452 (а.с. 33 том 1), тобто майже через рік після закінчення терміну дії договору оренди землі від 28.02.2007 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивач не дотримався встановленого порядку вирішення питання про поновлення договору оренди землі у відповідності до ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" (не направив Тальнівській РДА чіткого клопотання про поновлення із проектом додаткової угоди), то договір оренди від 28.02.2007 року є припиненим внаслідок спливу терміну його дії і позивач втратив право вимагати його поновлення з підстав переважного права. До закінчення терміну дії договору оренди землі № 26 від 28.02.2007 року його сторони також не досягли згоди щодо зміни умов договору в частині збільшення орендної плати та не уклали угоди про продовження його дії.

У постанові ВГСУ у даній справі від 23.09.2014 року (а.с. 252 том 2) суд касаційної інстанції прямо вказав на правильність і законність висновків суду апеляційної інстанції щодо припинення дії договору оренди землі та відповідного права позивача на користування земельною ділянкою.

Оскільки договір оренди від 28.02.2007 року не був поновленим у встановленому порядку, то факт продовження користування позивачем як орендарем земельними ділянками після закінчення терміну дії договору оренди, не має вирішального значення і не свідчить про автоматичне продовження відносин оренди між її сторонами. В такому випадку позивач лише здійснює незаконне користування земельними ділянками, які він повинен був повернути орендодавцю ще в січні 2012 року.

Без отримання від орендаря належного клопотання про поновлення договору оренди землі із проектом додаткової угоди до договору Тальнівська РДА була позбавлена можливості вчинити всі належні дії для розгляду питання про поновлення договору у встановлені строки як передбачено ст. 33 ЗУ "Про оренду землі".

Доводи представників позивача про те, що всі проекти змін до договору оренди повинна була готувати Тальнівська РДА суд відхиляє, оскільки цей обов'язок статтею 33 ЗУ "Про оренду землі" прямо покладено на орендаря земельної ділянки, як на ініціатора вирішення питання про поновлення дії договору оренди землі.

Верховним Судом України в аналізі практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України (лист від 01.04.2014 року) викладено позицію, що можна погодитися з практикою судів, які відповідно до ст. 33 Закону України від 6 жовтня 1998 року N 161-XIV "Про оренду землі" вважають укладеною додаткову угоду до договору оренди землі про поновлення цього договору у разі не підписання її орендодавцем, якщо орендар не пізніше ніж за місяць до закінчення строку договору направив орендодавцю лист-повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди і після спливу строку договору продовжує користуватися земельною ділянкою, а орендодавець протягом місяця після спливу строку договору не висловив заперечень проти додаткової угоди і пропозицій про зміну договору. За цих умов згідно із ч. 6 ст. 33 Закону України від 6 жовтня 1998 року N 161-XIV "Про оренду" договір оренди вважається продовженим на той самий строк і на тих саме умовах, які передбачалась договором, з мовчазної згоди орендодавця. Відомості про наявність додаткової угоди необхідні для її державної реєстрації, що здійснюється одночасно з внесенням записів до Поземельної книги відповідно до порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 року N 1021 (зі змінами), з часу проведення якої настає момент поновлення договору і виникнення за ним права оренди (ст. 640 ЦК, ст. 125 ЗК).

Якщо ці умови не виконано, то немає підстав вважати, що договір оренди між сторонами був поновленим на новий строк та тих же умовах.

Такої ж позиції щодо наслідків не направлення до закінчення дії договору проекту додаткової угоди до клопотання про поновлення договору оренди землі в аналогічних спорах (справи № 911/2525/14 та № 911/2526/14 постанови від 14 та 15 січня 2015 року за участі позивача ТОВ "Нова Україна" ) притримується і Вищий господарський суд України.

В частині врахування при вирішенні спору висновків Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 2а/2370/3311/2012 (а.с. 29 том 1) то суд встановив таке:

У відповідності до постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції", судам роз'яснено, що в порядку ст. 35 ГПК України не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, участь в яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовим рішенням ( в т.ч. в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійснених іншим судом.

З постанови Черкаського окружного адмінсуду від 11.10.2012 року у справі № 2а/2370/3311/2012 (а.с. 29 том 1) вбачається, що адмінсуд у спорі між ПСП "Лідер" та Тальнівською РДА прийшов до висновку, що листами від 25.05.2011 року, 07.12.2011 року, 05.01.2012 року та 01.02.2013 року (без вказівки їх номерів та точного змісту) позивач звернувся до голови Тальнівської РДА про продовження терміну дії договору на строк до 31.12.2016 року. Позивачу з боку Тальнівської РДА листом від 07.03.2012 року № 01-13/575 було надано дозвіл на виготовлення техдокументації із землеустрою, що посвідчує право користування земельною ділянкою площе. 197,3 га на умовах оренди. Суд встановив, що позивач після закінчення дії договору оренди продовжував користуватися земельною ділянкою, належним чином виконував умови договору оренди від 28.02.2007 року, а Тальнівська РДА порушила місячний термін розгляду листів-повідомлень позивача про намір поновити договір оренди землі. З цих підстав Черкаський окружний адміністративний суд прийшов до висновку, що договір оренди від 28.02.2007 року між ПСП "Лідер" та Тальнівською РДА вважається поновленим на той самий строк і на тих же умовах.

В мотивувальній частині постанови адміністративного суду також вказано, що на адресу позивача Тальнівською РДА був направлений лист від 28.12.2011 року з повідомленням про закінчення дії договору оренди землі від 28.02.2007 року № 26 і він знаходиться на а.с. 32 адмінсправи (а.с. 30 том 1). Цього листа жоден з учасників процесу у справу господарському суду Черкаської області не подав.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 11.10.2012 року було визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Тальнівської РДА від 06.08.2012 року № 331 "Про припинення користування земельними ділянками ПСП "Лідер" та проведення конкурсу щодо набуття права оренди земельних ділянок за межами населено пункту в адмінмежах Майданецької сільської ради" та зобов'язано Тальнівську РДА розглянути питання щодо поновлення договору оренди землі ПСП "Лідер" № 26 від 28.02.2007 року.

У тексті постанови Черкаського окружного адмінсуду немає посилання на факт направлення позивачем на адресу відповідача проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі у відповідності до вимог ст. 33 ЗУ "Про оренду землі".

З урахуванням вищевказаного тлумачення преюдиціальності судового рішення у іншій справі згідно ст. 35 ГПК України, для розгляду даної справи постанова Черкаського окружного адмінсуду від 11.10.2012 року має значення лише в частині встановлення обставин укладення договору оренди від 28.02.2007 року, направлення звернень позивача до Тальнівської РДА від 25.05.2011, 07.12.2011, 05.01.2012, 01.02.2012, надання дозволу на виготовлення технічної документації листом від 07.03.2012 та змісту резолютивної частини рішення, а оцінку цим обставинам господарський суд самостійно надає при розгляді даної справи № 925/327/14 в межах предмету доказування.

З пояснень представників позивача вбачається, що постанова Черкаського окружного адмінсуду від 11.10.2012 року Тальнівською РДА не виконана.

05.02.2013 року Тальнівською РДА листом № 01-13/3716 було повідомлено ПСП «Лідер», що з 01.01.2013 року, повноваження райдержадміністрації, щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, перейшли до органів Держземагентства України (а.с. 36, т. 1).

Представник Держземагенства заперечив свої обов'язки щодо виконання постанови Черкаського окружного адмінсуду від 11.10.2012 року, оскільки це рішення стосується лише Тальнівської РДА і заміна відповідача у справі не проводилася.

Таким чином із зібраних у справі доказів суд не вбачає підстав вважати, що позивач дотримався порядку поновлення договору оренди землі, встановленого ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" і тому договір оренди № 26 від 28.02.2007 року не є поновленим на той же строк і на тих же умовах, а припинив свою дію.

Саме по собі скасування постановою Черкаського адмінсуду від 11.10.2012 року розпорядження Тальнівської РДА № 331 від 06.08.2012 року (а.с. 28 том 1), якою, зокрема, було вирішено припинити право користування ПСП "Лідер" земельними ділянками площею 197,3 га внаслідок закінчення з 01.01.2012 року дії договору оренди № 26 від 28.02.2007 року, не свідчить про те, що договір оренди не припинився. За загальним правилом, дія договору припиняється в силу закінчення терміну його дії, що не потребує прийняття окремого рішення органу владних повноважень для констатації цього факту.

Судом встановлено, що позивач не дотримався порядку поновлення дії договору оренди від 28.02.2007 року, тому договір не може вважатися автоматично продовженим на новий термін і юридично є припиненим.

З приводу доводів позивача про те, що ПСП "Лідер" та гр. Коротков Ю.Г. в один і той же час претендували на оренду земельних ділянок площею 197,3 га в адмінмежах Майданецької сільської ради, але Головним управлінням Держземагенства перевагу було неправомірно надано Короткову Ю.Г., суд встановив таке:

Дійсно, 07.03.2012 року рішенням Тальнівської РДА позивачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складення документа, що посвідчує право користування на умовах оренди земельною ділянкою площею 197,3 га в адмінмежах Майданецької сільської ради ( а.с. 26 том 1). Орендар повинен був замовити документацію із землеустрою в місячний термін, про що прямо вказано у дозволі.

Суд не розцінює факт надання дозволу на виготовлення техдокументації (а.с. 26 том 1) у березні 2012 року як згоду Тальнівської РДА на поновлення договору оренди землі від 28.02.2007 року на новий термін, оскільки належним доказом того, що таке поновлення відбулося, є лише дотримання ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" до часу закінчення дії договору оренди, тобто до 31.12.2011 року. Натомість судом встановлено, що позивач навіть не подав Тальнівській РДА належним чином складеного клопотання про поновлення договору із проектом додаткової угоди.

Надання Тальнівською РДА дозволу ПСП "Лідер" на виготовлення проекту техдокументації із землеустрою може свідчити про те, що ці сторони вирішили оформити свої відносин через оформлення нового договору оренди в загальному порядку, для чого і виготовлялася документація.

Як вбачається із відповіді ТОВ "Земельно-кадастрове бюро" від 15.08.2012 року № 69 ( а.с. 27 том 1) заяву про виготовлення техдокуметації ПСП "Лідер" подало лише 06.08.2012 року, тобто із порушенням місячного терміну, встановленого дозволом Тальнівської РДА (а.с. 26 том 1).

У виготовленні технічної документації позивачу було відмовлено з причини, що станом на березень місяць 2012 року, коли видавався дозвіл на виготовлення техдокументації, не було розпорядження про поновлення договору оренди землі від 28.02.2007 року і договір оренди закінчився 31.12.2011 року.

Позивач не надав доказів оскарження відмови у виготовленні техдокументації, принаймі через позов про визнання права на її виготовлення та зобов'язання вчинити дії, а також не звернувся до інших спеціалізованих організацій за виготовленням техдокументації, на що мав повне право.

Таким чином, через не замовлення у місячний строк та фактичне не виготовлення позивачем техдокументації на земельну ділянку, немає підстав вважати, що Тальнівська РДА та позивач продовжували знаходитися і знаходяться у чинних відносинах щодо переоформлення договору оренди землі і позивач мав право обґрунтовано очікувати оформлення з ним нового договору оренди землі або поновлення договору.

Як вбачається із матеріалів справи, 18 червня 2013 року до Головного управління Держземагенства у Черкаській області звернувся гр. Коротков Ю.Г. із клопотанням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду строком на 20 років для ведення фермерського господарства в межах Майданецької сільської ради Тальнівського району за межами населеного пункту за рахунок земель державної форми власності ( а.с. 78-84 та 234-239 том 1).

Клопотання гр. Коротков Ю.Г. подав щодо земельних ділянок загальною площею 167,7986 га, а той час як позивача ПСП "Лідер" орендував за договором від 28.02.2007 року в 197,3 га земель.

Як стверджували представники сторін в ході рогляду справи, в адмінмежах Майданецької сільської ради Тальнівського району знаходиться всього 197,3 га землі. З яких 167,4839 га станом на 01.07.2011 року обліковувались за ПСП «Лідер», а в 2013 році 167,7986 га було передано в оренду Короткову Ю.Г. за присвоєно відповідні кадастрові номери, що підтверджено листом № 1958 від 03.07.2014 року Відділу Держземагентства у Тальнівському району Черкаської області.

Виходячи із вказаної різниці у площах земельних ділянок позивач не позбавлений права звернутись до Головного управління Держземагенства у Черкаській області щодо підписання договору оренди на 30 га землі які слугують різницею між орендованою площею ПСП «Лідер» та гр. Коротковим Ю.Г.

З матеріалів справи вбачається, що 21.06.2013 року Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області було прийнято накази "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою":

№ЧК/:02:001/00000076, № ЧК/:02:001/00000075, №ЧК/:02:001/00000077, №ЧК/:02:001/00000079, №ЧК/:02:001/00000071, №ЧК/:02:001/00000072, якими гр. Короткову Ю.Г. дозволено розробляти проект землеустрою на відведення земельних ділянок із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (а.с. 241-246 том 1)

В подальшому гр. Коротков Ю.Г. 24.06.2013 року звернувся до ПП "Інвестиційна компанія "Меркурій -Інвест" із замовленням на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 167,7986 га для вчення фермерського господарства, що розташовані в адмінмежах Майданецької сільської ради ( а.с. 233 том 1).

На підставі виготовленого проекту землеустрою (а.с. 216, 229-232 том 1), 31.12.2013 року Головне управління Держземгенства у Черкаській області видало накази 31.12.2013 року:

№ ЧК/124086600:02:001/00001798; №ЧК/124086600:02:001/00001799; №ЧК/124086600:02:001/00001800; №ЧК/124086600:02:001/00001801; №ЧК/124086600:02:001/00001796; №ЧК/124086600:02:001/00001797 про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду (а.с. 217-228 том 1). Даними наказами було затверджено проекти землеустрою на земельні ділянки та надано гр. Короткову Ю.Г. в оренду на 10 років земельні ділянки згідно кадастрових номерів для фермерського господарства з вказівкою на необхідність подальшого укладення договорів оренди землі.

Договори оренди землі із гр. Коротковим Ю.Г. були укладені 31.12.2013 року і зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ( а.с. 151-209 том 1).

Суд не погоджується із доводами представників позивача про те, що земельні ділянки гр. Короткову повинні були передаватися лише на підставі земельного аукціону, який не проводився.

Пунктом 15 ч. 2 ст. 134 Земельного Кодексу України (в редакції, яка була чинна на весь період оформлення документів Коротковим Ю.Г. і по сьогоднішній день) передбачено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

З матеріалів справи вбачається, що спірні земельні ділянки було передані в оренду саме громадянину Короткову Ю.Г. для ведення фермерського господарства.

На думку суду той факт, що договори оренди землі із гр. Коротковим Ю.Г. були оформлені 31.12.2013 року, а засновником Фермерського господарства "Зерно життя" він став ще 02.12.2013 року (дата реєстрації ФГ "Зерно життя" а.с. 88 том 3), не є достатньою підставою для визнання цих договорів недійсними, оскільки про це не існує імперативної норми чинного законодавства.

Позивач також не вказав суду, яку норму законодавства було порушено при передачі гр. Короткову земель в оренду для ведення фермерського господарства, якщо він особисто не був зареєстрований і не проживав на території Майданецької сільської ради.

Позивач не довів, що станом на час подання гр. Коротковим Ю.Г. клопотання від 18.06.2013 року про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду для ведення фермерського господарства в межах Майданецької сільської ради Тальнівського району позивач також знаходився із місцевими органами влади у чинних правовідносинах з приводу отримання прав на це ж землекористування. При цьому суд виходить з того, що договір оренди землі між позивачем та Тальнівською РДА № 26 від 28.02.2007 року не можна вважати автоматично продовженим, а дозвіл на розробку проекту техдокументації від 07.03.2012 року для оформлення права користування землею із Тальнівською РДА позивач так і не реалізував шляхом виготовлення цієї документації.

У справі також немає доказів, що станом на 18 червня 2013 року у ГУ Держземагенства України в Черкаській області знаходилася на розгляді така ж чи аналдогічна заява позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з метою отримання землі в оренду, як подав гр. Коротков Ю.Г., але перевагу неправомірно було надано гр. Короткову Ю.Г.

Листування позивача із ГУ Держземагенства у Черкаській області за наявними у справі доказами розпочалося із вручення відповідачу 25.06.2013 року листа позивача № 328 від 21.06.2013 року (а.с. 37 том 1). Станом на цей час щодо гр. Короткова вже були видані накази про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою. В даному листі № 328 від 21.06.2013 року позивач просив вирішити питання щодо поновлення договору оренди землі № 26 від 28.02.2007 року, однак за висновком суду позивач порушив процедуру вирішення даного питання згідно вимог ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" ще із Тальнівською РДА.

У відповідь на звернення позивача, ГУ Держземагенства у Черкаській області у 2013 році повідомило заявника про неможливість вирішення питання про поновлення договору оренди землі та про обтяження земельних ділянок, на які претендував позивач правами гр. Короткова Ю.Г. (а.с 38-44, 53 том 1).

В силу пункту 5 статті 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Суд приходить до висновку, що зібраними у справі доказами позивач не довів наявність у нього порушеного права, яке б могло бути підставою для оскарження оформлених Головним управлінням Держземагенства України у Черкаській області документів на користь гр. Короткова Ю.Г. з приводу надання йому в оренду земельних ділянок.

У відповідності до ст. 21 ГПК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, за відсутності доказів порушеного права, навіть при наявності доведених порушень законодавства при прийнятті оскаржених позивачем рішень, у позивача немає підстав вимагати визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держземагенства України у Черкаській області щодо передачі земельних ділянок в оренду гр. Короткову Ю.Г. для ведення фермерського господарства.

Таким чином, у задоволенні позову в частині визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держземагенства України у Черкаській області від 21.06.2013, від 31.12.2013 позивачу слід відмовити повністю.

Питання доступу до власної водонапірної башти, яка в даний час знаходиться на орендованих гр. Коротковим Ю.Г. земельних ділянках чи її демонтажу, позивачем може бути вирішена через земельний сервітут чи через встановлення права користування земельною ділянкою навколо неї. Доказів існування спору між позивачем і гр. Коротковим Ю.Г. з приводу користування водонапірною баштою та свердловинами у справі немає.

Оскільки між гр. Коротковим Ю.Г. та Головним управлінням Держземагенства України у Черкаській області є чинними відносини з оренди земельних ділянок, що розташовані на території Майданецької сільської ради і позивач не довів підстав для їх скасування, то позивач не вправі вимагати зобов'язання відповідача розглянути питання щодо видачі наказів про надання

дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки земельні ділянки, на користування якими претендує позивач, вже обтяжені правами гр. Короткова Ю.Г. та не вилучалися в нього.

В цій частині позовних вимог у задоволенні позову також слід відмовити.

З приводу позовної вимоги про визнання недійсними укладених між гр. Коротковим Ю.Г. та Головним управлінням Держземагенства України у Черкаській області договорів оренди землі від 31.12.2013 року суд прийшов до висновку, що дана вимога не може бути розглянута господарським судом виходячи з наступного:

У відповідності до текстів спірних договорів, його стороною є фізична особа гр. Коротков Ю.Г. ( а.с. 151 том 2). Сторонами не надано у справу доказів, що Коротков Ю.Г. має статус суб'єкта підприємницької діяльності.

За матеріалами справи також було встановлено, що на орендовані земельні ділянки гр. Коротков Ю.Г. уклав договори суборенди від 01.04.2014 року із Фермерським господарством "Зерно життя" ( а.с. 44 том 3).

Однак обставина, що фактичним користувачем спірних земельних ділянок в даний час є ФГ "Зерно життя", сама по собі не дозволяє залучити до участі у справі це фермерське господарство в якості відповідача за вимогами про визнання недійсними договорів оренди землі від 31.12.2013 року із гр. Коротковим Ю.Г. Тому в цій частині суд відхиляє клопотання позивача про зміну складу відповідачів у справі.

Крім того, позивач, вказуючи, що договори суборенди за змістом договорів оренди заборонені до укладення з боку гр. Короткова Ю.Г. без згоди ГУ Держземагенства України у Черкаській області, не ставить у позові питання про визнання їх недійсними, а оскаржує лише договори оренди від 31.12.2013 року, сторонами у яких є гр. Коротков Ю.Г. і відповідач у даній справі.

За змістом роз'яснення постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", до участі у справі за вимогами про визнання договорів недійсними в якості відповідачів залучаються всі учасники договору, тим більше якщо договір оскаржується особою, яка не є стороною договору. Однак при залученні до участі у справі в якості відповідачів всіх сторін договору суд повинен пересвідчитися, що склад сторін узгоджуватиметься із вимогами ст. 1 ГПК України.

У відповідності до ст. 1,21 ГПК України відповідачами у господарському процесі можуть бути юридичні особи та фізичні особи, які набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

У відповідності до роз'яснення п. 41 листа ВГСУ від 29.09.2009 року № 01-8/530 "Про деякі питання порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм ГПК України" зі змінами і доповненнями --- за змістом частин першої і другої статті 1 та частини першої статті 21 ГПК громадяни (фізичні особи) можуть бути відповідачами у господарських справах тільки:

- якщо вони здійснюють підприємницьку діяльність і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності;

- у випадках, передбачених законодавчими актами України (зокрема, пунктом 4 частини першої статті 12 названого Кодексу - це корпоративні відносини).

В іншому разі фізичні особи (громадяни) не можуть залучатися господарським судом до участі в розгляді справ саме як відповідачі, а судове рішення, прийняте з порушенням відповідних норм процесуального права, підлягає скасуванню або зміні на підставі пункту 4 частини першої статті 104 ГПК.

Позивач наполіг на розгляді всіх позовних вимог у сукупності господарським судом Черкаської області, в т.ч. і за вимогами про визнання договорів недійсними, укладених за участі гр. Короткова Ю.Г. і ГУ Держземагенства України в Черкаській області.

Таким чином, для розгляду позовної вимоги про визнання недійсними договорів оренди землі від 31.12.2013 року, укладених за участі фізичної особи-громадянина Короткова Ю.Г., цю особу слід залучити до участі у справі в обов'язковому порядку, однак це виключає можливість вирішення спору господарськими судами України, оскільки склад сторін не відповідатиме вимогам ГПК України.

З цих підстав провадження у справі в частині вимоги про визнання недійсними укладених між громадянином Коротковим Юрієм Григоровичем та Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області договорів оренди землі від 31.12.2013 року на земельні ділянки за кадастровими номерами: №:02:001:0360 - 65,9000 га; №:02:001:0359 - 42,2000 га; №:02:001:0355 - 7,0723 га; №:02:001:0357 - 21,1913 га; №:02:001:0358 - 24,3531 га; №:02:001:0356 слід припинити.

На підставі ст. 49 ГПК України, при відмові у позові судові витрати покладаються на позивача, а 1218,00 грн. за розгляд припиненої у провадженні вимоги про визнання недійсними договорів оренди позивачу слід повернути із Державного бюджету України.

Керуючись ст. 1,21, 49, п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині вимоги про визнання недійсними укладених між громадянином Коротковим Юрієм Григоровичем та Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області договорів оренди землі від 31.12.2013 року на земельні ділянки за кадастровими номерами: №:02:001:0360 - 65,9000 га; №:02:001:0359 - 42,2000 га; №:02:001:0355 - 7,0723 га; №:02:001:0357 - 21,1913 га; №:02:001:0358 - 24,3531 га; №:02:001:0356 - припинити.

2. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 09 лютого 2015 року ( 07 та 08 лютого - вихідні дні).

Головуючий суддя Н.М. Спаських

Судді М.В. Дорошенко

І.І. Гура