УХВАЛА

про вжиття заходів до забезпечення позову

09.02.2015Справа № 910/27779/14

За позовомКиївської міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Пателі Лізинг»
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні
позивача1. Державної архітектурно-будівельної інспекції України Департамент державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві 2. Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради
прозобов'язання вчинити дії
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

не викликалися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київська міська рада звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пателі Лізинг» про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що будівництво житлово-офісного комплексу на земельній ділянці у м. Києві на вул. Нижній Вал, 27-29 здійснюється відповідачем без дотримання будівельних норм, а також за відсутності необхідної проектно-кошторисної документації, у зв'язку з чим позивачем заявлено вимогу про зобов'язання відповідача знести самовільно здійснену надбудову на спірному об'єкті будівництва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.12.2014 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 19.01.2015 р., залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України Департамент державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві та Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради.

В судовому засіданні 19.01.2015 р. судом оголошувалась перерва на 09.02.2015 р.

29.01.2015 р. від представника позивача надійшло клопотання про забезпечення позову, в якому позивач просив суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом заборони Державній реєстраційній службі України та її структурним підрозділам вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією права власності на спірне нерухоме майно, а також заборонити Державній архітектурно-будівельній інспекції України узгоджувати та видавати відповідні документи про готовність зазначеного об'єкта до експлуатації.

Розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких воно ґрунтується, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення з огляду на наступне.

Клопотання позивача мотивоване обґрунтованим побоюванням введенням в експлуатацію спірного житлово-офісного комплексу, наслідком якого стане відчуження нерухомого майна на користь третіх осіб, що у разі задоволення позовних вимог унеможливить виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Позовні вимоги у даній справі ґрунтуються на тому, що відповідач здійснює самочинне будівництво, оскільки житлово-офісний комплекс на земельній ділянці у м. Києві на вул. Нижній Вал, 27-29, будується з істотними відхиленнями від проекту, грубими порушеннями будівельних норм і правил.

В даному випадку земельна ділянка під спірним об'єктом будівництва знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Києва, а тому позивачем як уповноваженою особою на розпорядження такою земельною ділянкою, поданий позов з метою надійної і безпечної експлуатації спірного нерухомого майна, належного поточного і капітального ремонтів, обслуговування тощо.

Позивач стверджує, що не зважаючи на те, що будівництво зазначеного об'єкту ще не завершене, його не прийнято у встановленому законом порядку в експлуатацію, не проведено його технічної інвентаризації та не зареєстровано право власності, відповідачем розповсюджується інформація про продаж квартир (апартаментів, приміщень) в спірному об'єкті самочинного будівництва. Зокрема на сайті житлового комплексу «Поділ Престиж» міститься інформація, яка свідчить про те, що відповідач здійснює підготовчі дії до введення об'єкту по вул. Нижній Вал, 27-29 в експлуатацію з метою подальшого продажу квартир.

Крім того позивач вказує, що зважаючи на розповсюдження інформації про продаж квартир, приміщень у спірному об'єкті самочинного будівництва відповідач може до закінчення розгляду даної справи вжити заходів, спрямованих на введення об'єкту в експлуатацію та/або державну реєстрацію прав на об'єкт, в тому числі як на об'єкт незавершеного будівництва.

Вказані наміри відповідача на реалізацію спірного нерухомого майна, зокрема, підтверджується наявними оголошеннями про продаж на сайтах нерухомості: www.meget.kiev.ua/novostroyki, www.novobudovy.com, www.novostroyki.lun.ua тощо.

В той же час, за змістом ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 376 Цивільного кодексу України вбачається, що особою, яку може бути зобов'язано здійснити перебудову чи знесення самочинного будівництва, є власник такого майна.

Тобто, можливість реального виконання рішення суду про зобов'язання особи здійснити знесеня самовільно здійсненої надбудови у випадку задоволення позову обумовлена перебуванням такого об'єкту будівництва у власності зобов'язаної за рішенням суду особи.

При цьому, прийняття в експлуатацію об'єкта будівництва відповідача створює можливість для відчуження ним даного об'єкта іншій особі (особам) і набуття нею (ними), на момент виконання судового рішення, права власності або іншого правового титулу на відповідний об'єкт, що може бути обставиною, яка утруднить чи зробить неможливим виконання відповідачем судового рішення (статті 66 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні висновки містяться в постанові Вищого господарського суду України від 16.10.2014 р. у справі №910/6255/14.

Таким чином, з огляду на зміст заявлених позовних вимог, невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо прийняття в експлуатації житлово-офісного комплексу, що знаходиться у м. Києві на вул. Нижній Вал, 27-29, та здійснення державної реєстрації речових прав та їх обтяжень вказаного будинку зазначеним державним органам до ухвалення судового рішення у справі, може призвести до ускладнення виконання рішення суду в частині відновлення порушених прав позивача.

З огляду на викладене вбачається, що невжиття заходів до забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення господарського суду, оскільки спірне майно може бути відчужено іншим особам.

За змістом п. 9 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Таким чином, суд знаходить клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Київської міської ради про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

2. Заборонити Державній архітектурно-будівельній інспекції України (Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві) узгоджувати та видавати відповідні документи (декларації, акти тощо) про готовність зазначеного об'єкта будівництва до експлуатації, а також видавати сертифікат (сертифікати) відповідності закінченого будівництвом об'єкта стосовно офісно-житлового комплексу «Поділ Престиж» або окремих його частин (приміщень), будівництво яких здійснюється за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, 27-29 (на розі вулиць Костянтинівській та Нижній Вал) у Подільському районі м. Києва.

3. Заборонити Державній реєстраційній службі України та її структурним підрозділам у місті Києві вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією прав власності на нерухоме майно та внесенням та реєстрацією в відповідних базах даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

- документів, що подаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Пателі Лізинг» як забудовником у складі «основного пакету» документів для державної реєстрації прав на квартири, апартаменти квартирного типу, інші житлові або нежитлові приміщення та інші об'єкти нерухомого майна, що є складовими новозбудованого об'єкту будівництва офісно-житлового комплекс «Поділ Престиж» за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, 27-29 (на розі вулиць Костянтинівській та Нижній Вал) у Подільському районі м. Києва;

- відомостей щодо переходу прав власності та інших речових прав на об'єкт (об'єкти) будівництва та/або окремі його (їх) частини, об'єкт (об'єкти) незавершеного будівництва та/або окремі його (їх) частини за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, 27-29 (на розі вулиць Костянтинівській та Нижній Вал) у Подільському районі м. Києва, де Товариством з обмеженою відповідальністю «Пателі Лізинг» проводиться будівництво офісно-житлового комплексу «Поділ Престиж» та будь-яких інших записів, що стосуються зазначених об'єктів нерухомості.

4. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 09.02.2015 р., підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 09.02.2016 р.

5. Стягувачем за даною ухвалою є Київська міська рада (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 22883141).

6. Боржниками за даною ухвалою є:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Департамент державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві) (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26; ідентифікаційний код 37471912);

Державна реєстраційна служба України (02660, вул. Марини Раскової, 15; ідентифікаційний код 37508344).

Суддя В.П. Босий