ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2015 р. Справа № 920/913/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Білецька А.М. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - Золотий О.Д. директор, наказ № 1-К від 02.01.2004 року.

відповідача - Зякун С.О. дов. № 10-19/17-Д/42 від 26.06.2014 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Сумиобленерго", м. Суми (вх. №4234 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 27.10.14 у справі № 920/913/14

за позовом ТОВ "Завод "ЕКО-Продукт", с. Іволжанське, Сумський район

до ПАТ "Сумиобленерго", м. Суми

про визнання незаконним та скасування рішення засідання комісії

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської області від 27.10.20104 р. у справі № 920/913/14 (суддя Заєць С.В.) позов задоволено в повному обсязі. Скасовано рішення засідання комісії з розгляду актів про порушення філії "Сумське МРВЕ" у формі протоколу № 2 від 08.05.2014 року з приводу нарахування відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Еко-Продукт" (код 32367564) грошових коштів в сумі 209765,93 грн. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" в особі філії "Сумське МРВЕ" (40024, м. Суми, вул. Прокоф'єва, 9, код 24000329) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Еко-Продукт" (40000, м. Суми, вул.. Гагаріна, 9а, код 32367564) 1218 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Відповідач звернувся до господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення господарського суду Сумської області від 27.10.20104 р. у справі № 920/913/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування викладених вимог відповідач посилається на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, зокрема ст.ст. 235,237 ГК України, ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», п.п. 3.2, 3.3, 3.31, 6.40, 10.2.26 Правил користування електричною енергією, які відповідно до умов договору № 1800 від 26.02.2004 "Про постачання електричної енергії", є обов'язковими для сторін. Також, скаржник посилається на порушення п. 2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562. При цьому відповідач зазначає, що в даному випадку виявлене та зафіксоване в акті № 069784 порушення Правил, передбачене пп. 2 п. 2.1 Методики, який не містить вимоги доведення факту втручання споживача в роботу приладу обліку. В зв'язку з чим відповідач вказує на те, що самого факту відсутності (зриву) пломби не залежно від мети та можливості безоблікового споживання електроенергії достатньо для донарахування вартості електричної енергії за Методикою. Скаржник також не погоджується з висновками суду про те, що в матеріалах справи відсутні буд-які докази на підтвердження втручання споживача-позивача в роботу засобів обліку, оскільки демонтований лічильник електричної енергії №162652 є складовою засобу обліку в цілому і його відсутність (демонтаж), що підтверджується Актом про порушення №069784, є безпосереднім втручанням позивача в роботу засобів обліку.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому з наведеними відповідачем доводами не погоджується, вважає їх безпідставними, а рішення суду таким, що ґрунтується на повному та всебічному з'ясуванні судом всіх обставин справи, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

Позивач вважає, що демонтування лічильника у ТОВ "Завод "ЕКО-Продукт" та зірвані при цьому пломби взагалі не вплинули на комерційний облік електричної енергії та не є способом вчинення крадіжки споживачем електричної енергії через зниження показників засобів обліку або споживання її поза приладами обліку. Позивач також посилається на те, що виходячи з фактичних обставин, які пов'язані з виконанням сторонами договору № 1800 від 26.02.2004, демонтуванням (викраденням) лічильника електроенергії та зривом пломб, ПАТ «Сумиобленерго» не можна вважати потерпілою стороною, оскільки останній не поніс жодних витрат.

13.01.2015 позивач надав до суду доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, в яких зокрема посилається на те, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження втручання позивача в роботу засобів обліку та як наслідок споживання не облікованої електроенергії, тому вважає безпідставним та неможливим визначення її обсягу та вартості, оскільки п. 1.1 та розділ 2 Методики встановлю порядок для визначення обсягу та вартості саме не облікованої електроенергії.

28.01.2015 відповідач надав до суду пояснення по справі, в яких зазначив про те, що сам по собі факт пошкодження чи зриву пломб, в тому числі, порушення цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби, незалежно від мети та можливості безоблікового споживання електроенергії, є достатньою правовою підставою для застосування оперативно-господарської санкції у вигляді донарахування вартості необлікованої електричної енергії. Таким чином, відповідач вважає висновок суду першої інстанції про недоведеність використання не облікованої електроенергії, як відсутності підстав застосування вимог Методики та нарахування обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення Правил, помилковим.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 26 лютого 2004 року між Товариство з обмежено відповідальністю "Завод "Еко-продукт" та Публічне акціонерне товариство "Сумиобленерго" в особі філії "Сумське МРВЕ" укладено договір про постачання електричної енергії № 1800.

Звертаючись до господарського суду, позивач зазначив про те, що на виконання умов договору та порядку розрахунків позивач знімав показники розрахунків фактично отриманої електричної енергії з засобів обліку об'єкту споживання, про що свідчать копії актів про обсяги переданої споживачу (спожитої споживачем) електричної енергії за період з січня по грудень 2013 р. Позивач вказує на те, що спожита енергія на підставі актів за вказаний період була повністю сплачена.

25 лютого 2014 року представники відповідача здійснили перевірку на об'єкті - кафе "Спорт", м. Суми, вул. Гагаріна, 9А та склали акт про порушення Правил користування електричною енергією № 069784 ( т. 1 а.с. 37). У даному акті зазначено, що споживач порушив п. 6.40 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.96 року, а саме зрив пломб постачальника електричної енергії з клемної кришки лічильника № 6302 СОЕ, з щита (доступ до т/с, лівий кут, низ) - 54606319 СОЕ, з щита (доступ до т/с, правий верхній кут) -54606320 СОЕ та пошкодження розрахункового засобу обліку шляхом демонтування лічильника № 162652.

08 травня 2014 року комісією з розгляду актів про порушення філії "Сумське МРВЕ" розглянуто Акт про порушення № 069784 від 25.02.2014 року. За результатами розгляду зазначено акту комісією складено відповідний протокол № 2 від 08 травня 2014 року ( т.1, а. с. 38), яким прийняте рішення про проведення нарахування обсягу та вартості не облікованої активної електричної енергії, відповідно до формули 2.4. Методики на підставі п. 2.5. Методики. Позивачу відповідно до вимог Методики було здійснено розрахунок суми вартості не облікованої електроенергії, яка склала 209765,93 грн. ( т.1 а. с. 43-45).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним не було спожито позаобліково електроенергію, яку було нараховано відповідачем за фактом демонтажу (крадіжки) лічильника, якій повинен бути підключеним до електроопалювальної установки. За фактом крадіжки зазначеного лічильника 29.04.2014 року порушене кримінальне провадження. На час розгляду справи винна особа не установлена.

Також, позивач вказує на те, що в актах про обсяги переданої споживачу електричної енергії зазначались нульові показники використання електричної енергії, про що відповідач був обізнаний, оскільки на кожному акті за весь період стоять підписи повноважених представників, що, на думку позивача, свідчить про відсутність заборгованості. Крім того, позивач посилається на складений між сторонами акт звірки взаємних розрахунків, за яким у позивача відсутня заборгованість за спожиту єлетроенергію. За таких обставин, позивач вважає, що акт про правопорушення є протиправним, а нарахована сума безпідставною.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до господарського суду з позовом про визнання недійсним та скасування рішення засідання комісії з розгляду актів про порушення філії "Сумське МРВЕ" у формі протоколу № 2 від 08.05.2014 року з приводу нарахування відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Еко-Продукт" грошових коштів в сумі 209765,93 грн.

Вирішуючи даний господарський спір, суд першої інстанції виходив з обставин, за якими встановив, що зі змісту акту від 25.02.2014 року № 069784 сторонами зафіксований факт демонтування лічильника № 162652 (СТКЗ-10АН4Р.Bt). Відповідно до схеми електропостачання об'єкта споживача кафе "Спорт", м. Суми, вул. Гагаріни, 9 А, яка є додатком № 7 до договору, у позивача зазначено 2 точки встановлення комерційних засобів обліку електроенергії: лічильник встановлений для вимірювання перетікань електроенергії безпосередньо до кафе; лічильник № 162652 (якій демонтовано) - встановлено для обліку електроенергії, що потрібна для опалення кафе.

Судом першої інстанції взято до уваги, що сторонами складено акти про обсяги спожитої електроенергії, відповідно до яких споживання електроенергії на опалення не відбувалося, оскільки в актах в графі "покази приладів обліку" зазначено - " 0" (т.1 а. с. 224-242), в тому числі і за період з 27.08.2013 р. по 25.02.2014 р. Також, в п. 7 акту про порушення № 069784 від 25.02.2014 року зазначається, що електроустановка електроопалення відключена від електропостачання.

За таких обставин, місцевим господарським судом встановлено, що демонтування лічильника у споживача та зірвані при цьому пломби не вплинули на комерційний облік електричної енергії для електроопалення або на поза облікове споживання електричної енергії, та не є способом вчинення крадіжки позивачем електричної енергії через зниження показників засобів обліку або споживання її поза приладами обліку.

Крім того, виходячи з п. 1.2 ПКЕЕ, вимог Методики, а також враховуючи, те що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження втручання споживача-позивача в роботу засобів обліку та як наслідок споживання не облікованої електроенергії, суд вважав безпідставним та не можливим визначення її обсягу та вартості, пославшись на те, що вказана Методика встановлює порядок для визначення обсягу та вартості саме не облікованої електроенергії.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими правомірними та такими, що підлягають задоволенню шляхом скасування рішення засідання комісії з розгляду актів про порушення філії "Сумське МРВЕ" у формі протоколу № 2 від 08.05.2014 року з приводу нарахування відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Еко-Продукт" грошових коштів в сумі 209 765 грн. 93 коп.

Проте, колегія суддів не може погодитись з даними висновками господарського суду.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого:

чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються;

чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин;

яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Як вбачається з матеріалів справи, прийняте рішення цим вимогам не відповідає, оскільки суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, невірно застосував Правила користування електричною енергією та Методику визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, не надав належної правової оцінки спірним правовідносинам, а також наведеним відповідачем доводам та доказам в обґрунтування викладених заперечень, а прийняв, як достовірний доказ позицію та докази надані позивачем, що призвело до помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Переглядаючи оскаржуване рішення в апеляційному порядку, дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав вимог та заперечень учасників судового процесу, суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.02.2004 між Товариством з обмежено відповідальністю "Завод "Еко-продукт" та Публічним акціонерним товариством "Сумиобленерго" в особі філії "Сумське МРВЕ" укладено договір про постачання електричної енергії № 1800 (т. 1, а.с 9-12).

Статтею 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та Законом України "Про електроенергетику".

Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, не обумовлених цим договором, сторони зобов'язалися керуватись чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п.4.2.3 договору споживач сплачує постачальнику вартість недорахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, затверджених постановою НКРЕ від 05.04.06 № 562, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов, визначених Методикою.

Споживач не несе відповідальності перед постачальником відповідно до вимог пунктів 4.2.2-4.2.3 цього договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини постачальника або внаслідок дії обставин непереборної сили.

25 лютого 2014 року представники відповідача здійснили перевірку на об'єкті - кафе "Спорт", м. Суми, вул. Гагаріна, 9А та склали акт про порушення Правил користування електричною енергією № 069784 ( т. 1 а.с. 37). У даному акті зазначено, що споживач порушив п. 6.40 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.96 року, а саме зрив пломб постачальника електричної енергії з клемної кришки лічильника № 6302 СОЕ, з щита (доступ до т/с, лівий кут, низ) - 54606319 СОЕ, з щита (доступ до т/с, правий верхній кут) -54606320 СОЕ та пошкодження розрахункового засобу обліку шляхом демонтування лічильника № 162652.

Статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" визначено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну кримінальну відповідальність. Правопорушення в електроенергетиці є: порушення вимог нормативно-правових актів, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, порушення правил користування електроенергією.

Згідно п. 3.31 Правил, розрахунковий засіб обліку електричної енергії має бути опломбований на кріпленні кожуха лічильника пломбою з тавром Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, а на затискній кришці - пломбою І електропередавальної організації.

Пломби з тавром електропередавальної організації мають бути встановлені також на пристроях, що закривають первинні і вторинні кола живлення засобу обліку, приводи і кнопки управління комутаційних апаратів та кришки автоматів, встановлених у цих колах, двері комірок трансформаторів напруги, кришки на зборках і колодках затискачів, випробувальних блоках, лінії зв'язку автоматизованих систем обліку та всі інші пристрої і місця, що унеможливлюють доступ до струмоведучих частин схеми обліку.

Відповідно до п. 3.2 Правил відповідальність за технічний стан засобів обліку несе та організація, на балансі якої вони перебувають, або організація, яка здійснює їх експлуатацію на підставі договору.

Пунктом 10.2.26 Правил визначено, що споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

Відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені (пункт 3.3 Правил).

Відповідно до вказаних пунктів Правил, підставами для настання відповідальності споживача є наявність акта про пломбування та передача на збереження пломб власнику (користувачу) електроустановки.

Додатком 3.1 договору № 1800 від 26.02.2004 "Про постачання електричної енергії" в редакції додаткової угоди №1800/3 від 12.10.2012 визначено балансову належність лічильників, які обліковують електричну енергію спожиту електроустановками кафе "Спорт" за адресою: м. Суми, вул. Гагаріна, 9 А, споживача.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до вищезазначених норм права та умов договору відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб покладається на позивача.

Згідно п. 6.40 Правил у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики.

Виходячи з аналізу вказаного пункту Правил, лише сам факт пошкодження чи зрив пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, є достатньою підставою для складання акту про порушення та застосування Методики, незалежно від того, які саме пломби відсутні чи пошкоджені енергопостачальника чи державного повірника.

Факт встановлення пломб постачальника електричної енергії на клемній кришці лічильника М62652 - 54606302 СОЕ, щиті (доступ до т/с, лівий кут, низ) - 546606319 СОЕ, щиті (доступ до т/с правий верхній кут) - 54606320 СОЕ, які було встановлено з метою унеможливлення доступу до струмоведучих частин схеми обліку відповідачем, (та інших пломб встановлених безпосередньо на корпусі лічильника №162652) і передача їх на зберігання позивачу, підтверджується актом про пломбування № 120001 від 08.11.2011. Факт їх відсутності було встановлено під час проведення перевірки 25.02.2014 представниками енергопостачальника та підтверджено позивачем, що було підставою для складання Акту про порушення №069784 та відповідно підставою для застосування Методики.

Підпунктом 2 п. 2.1 Методики передбачено, що вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою з урахуванням вимог ПКЕЕ у разі "виявлення таких порушень пошкодження або відсутність пломб з відбитками тавр енергопостачальника чи інших заінтересованих сторін, індикаторів, установлених у місцях указаних в акті про пломбування, складеному в порядку визначеному ПКЕЕ. Зокрема підпунктами 1-3 пункту 2.1 Методики так само як і п. 6.40 Правил розмежовує такі порушення як відсутність чи зрив пломб постачальника електричної енергії, пломб держповірки, пошкодження приладу обліку, інші дії споживача, які призвели до зміни показів приладу обліку і не ставить їх в залежність одне від одного.

В даному випадку виявлене та зафіксоване в Акті №069784 порушення Правил, передбачене пп. 2 п. 2.1 Методики, який не містить вимоги доведення факту втручання споживача в роботу приладу обліку. Одного факту відсутності (зриву) пломби не залежно від мети та можливості безоблікового споживання електроенергії достатньо для донарахування вартості електричної енергії за Методикою.

Вказана позиція підтверджується постановами Вищого господарського суду України прийнятими при здійсненні касаційного перегляду судових рішень у аналогічних справах зі спорів про застосування оперативно-господарських у сфері електроенергетики, зокрема постановами Вищого господарського суду України від 03.04.2014 у справі № 910/19786/13, від 01.07.2014 у справі №908/3679/13.

За своєю правовою природою рішення енергопостачальника про донарахування вартості не облікованої вартості необлікованої спожитої електроенергії є оперативно-господарською санкцією.

Статтею 235 ГК України встановлено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватись оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Згідно ст. 237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення.

Крім того, навіть якщо в діяннях споживача не було умислу, необережність як форма вини також є складовою у цивільному (господарському) правопорушенні, що передбачає відповідальність у вигляді стягнення суми не облікованої електричної енергії.

Тобто сам по собі факт пошкодження чи зриву пломб, в тому числі, порушення цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби (дріт, кордова нитка тощо), незалежно від мети та можливості безоблікового споживання електроенергії, є достатньою правовою підставою для застосування оперативно-господарської санкції у вигляді донарахування вартості необлікованої електричної енергії.

Вказану правовому позицію підтримує Вищий господарський суд України при перегляді в касаційному порядку аналогічних справ, що підтверджується постановами, від 07.08.2014 по справі №906/1764/13, від 18 листопада 2014 по справах №904/7168/13 та №922/1739/14.

Крім того, як роз'яснено Національною комісією регулювання електроенергетики України у листі від 07.05.2007 №2996/11/17-07, в разі незгоди споживача із зафіксованим в акті порушень фактом пошкодження пломб, енергопостачальна компанія має довести те, що пломби дійсно пошкоджені та те, що пошкодження пломб відбулося в результаті дій (бездіяльності) споживача. Те, що порушення пломб призвело до змін показів засобів обліку, доводити необов'язково.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про недоведеність використання не облікованої електроенергії, як відсутності підстав застосування вимог Методики та нарахування обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення Правил є помилковим.

Також безпідставним є посилання суду на ту обставину, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження втручання споживача в роботу засобів обліку, оскільки до п. 1.2 Правил, засоби обліку це засоби вимірювальної техніки, у тому числі лічильники, трансформатори струму та напруги, кола обліку, які використовуються для визначення обсягу електричної енергії та величини споживання електричної потужності. Виходячи з вказаного визначення демонтований лічильник електричної енергії №162652 є складовою засобу обліку в цілому і його відсутність (демонтаж), що підтверджується Актом про порушення №069784 і який підписаний директором позивача без зауважень, є безпосереднім втручанням позивача в роботу засобів обліку.

Слід також зазначити, що суд безпідставно зробив посилання на п. 7 Акту про порушення від 25.02.2014, як на підтвердження того, що електроустановка була відключеною і не працювала, оскільки вказаний пункт Акту передбачає заповнення переліку струмоприймачів, які відключаються представниками енергопостачальцика під час складання акту.

Таким чином, перевіркою уповноваженими представниками постачальника електричної енергії було встановлено пошкодження пломб енергопостачальної організації на засобах обліку, що є порушенням вимог ст. 27 Закону України "Про електроенергетику", п.3.3, п. 6.40 Правил.

08 травня 2014 року комісією з розгляду актів про порушення філії "Сумське МРВЕ" розглянуто Акт про порушення № 069784 від 25.02.2014 року. За результатами розгляду зазначено акту комісією складено відповідний протокол № 2 від 08 травня 2014 року ( т.1, а. с. 38), яким прийняте рішення про проведення нарахування обсягу та вартості не облікованої активної електричної енергії, відповідно до формули 2.4. Методики на підставі п. 2.5. Методики. Позивачу відповідно до вимог Методики було здійснено розрахунок суми вартості не облікованої електроенергії, яка склала 209765,93 грн. ( т.1 а. с. 43-45).

Колегія суддів вважає, що відповідачем застосовано Методику без будь-яких порушень, правомірно визначені вихідні дані та застосовані коефіцієнт використання в розмірі 0.75, а також зроблено донарахування вартості електричної енергії за Методикою

З огляду на викладене, враховуючи, що факт порушення позивачем умов договору та Правил користування електричною енергією є доведеним та підтвердженим належними доказами у справі, розрахунок суми вартості не облікованої електроенергії, яка склала 209765,93 грн., є документально обґрунтованим, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення засідання комісії з розгляду актів про порушення філії "Сумське МРВЕ" , яке оформлено протоколом № 2 від 08.05.2014 року, яким до позивача було застосовано оперативно-господарської санкції в сумі 209765,93 грн.

За таких обставин, рішення господарського суду Сумської області від 27.10.2014 року підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У зв'язку з задоволенням апеляційної скарги відповідача, відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 25, 32-34, 43, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п.1,4 ч.1 ст. 104 ст. ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" в особі філії "Сумське МРВЕ", м. Суми, задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 27.10.14 у справі № 920/913/14

скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Еко-Продукт" (40000, м. Суми, вул. Гагаріна, 9а, код 32367564) на користь Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" в особі філії "Сумське МРВЕ" (40024, м. Суми, вул. Прокоф'єва, 9, код 24000329) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги в розмірі 913,50 грн.

Доручити господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 03 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н. В.