ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р.Справа № 922/5650/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Південна залізниця" в особі Люботинського будівельно-монтажного експлуатаційного управління, м. Люботин
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 6169,44 грн.
за участю :

Представник позивача - Розуван В.В. довіреність №1501 від 25.12.2014 року;

Представник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство "Південна залізниця" в особі Люботинського будівельно-монтажного експлуатаційного управління звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 6169,44 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за Договором на відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна №17 від 19.10.2009 року.

Ухвалою господарського суду від 09.12.2014 року за позовною заявою було порушено провадження по справі №922/5650/14 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 січня 2015 року.

Ухвалою суду від 13.01.2015 року розгляд справи було відкладено на 03 лютого 2015 року.

Через канцелярію суду 03.02.2015 року позивач надав письмові пояснення по суті позовних вимог (вх.№4050), які були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримував позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, документів, витребуваних судом та відзиву на позовну заяву, не надав. До суду повернулась ухвала суду про порушення провадження по справі від 09.12.2014 року, яка була направлена на юридичну адресу відповідача, із довідкою пошти "за закінченням строку зберігання".

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначає, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином, суд вважає, що відповідач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

27 липня 2009 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) було укладено Договір оренди №4177-Н, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлова одноповерхова будівля торгівельного центру (майно), загальною площею 339,1 кв.м, розміщене за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває на балансі Люботинського будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 387 Південної залізниці (далі - Балансоутримувач).

Рішенням господарського суду Харківської області по справі №922/5258/13 від 11.03.2014 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.04.2014р., було розірвано Договір №4177-Н від 27.07.2009 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Харківській області та ФОП ОСОБА_1.

Сторонами на виконання рішення суду було укладено угоду від 05.08.2014 року про розірвання договору оренди №4177-Н від 27.07.2009 року, згідно п. 1 якої сторони домовились вважати Договір оренди розірваним 23.06.2014 року.

Згідно п. 10.9. Договору оренди №4177-Н, майно вважається поверненим балансоутримувачу та орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання.

Відповідно до акту приймання-передачі орендованого майна від 23.06.2014 року по Договору оренди № 4177-Н від 27.07.2009 року, відповідач передав, а позивач прийняв окреме індивідуально визначене майно - нежитлову одноповерхову будівлю торгівельного центру, загальною площею 339,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Тобто, орендар продовжував користуватися майном до 23.06.2014 року.

19 жовтня 2009 року між ДП "Південна залізниця" в особі Люботинського будівельно-монтажного експлуатаційного управління - Балансоутримувач (позивач) та ФОП ОСОБА_1 - Орендар (відповідач) було укладено Договір про відшкодування витрат на утримання Орендованого нерухомого майна №17.

Відповідно до п.1.1 Договору на відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна №17 від 19.10.2009 року, балансоутримувач - Люботинське будівельно-монтажне експлуатаційне управління забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 339,1 м.кв., а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно займаної ним площі до загальної площі будівель, що знаходяться на обслуговуванні балансоутримувача.

Як зазначається позивачем, Орендар належним чином не виконував обов'язки передбачені в п.2.2.3. Договору № 17 від 19.10.2009 року, а саме, з березня по червень, після винесення рішення суду 11.03.2014 року до підписання акту приймання - передачі користувався майном, а плату Балонсоутримувачу не вносив.

Відтак, станом на 27.11.2014 року відповідач має заборгованість по відшкодування витрат по утриманню нерухомого майна перед Державним підприємством «Південна залізниця» в особі відокремленого підрозділу «Люботинське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» в розмірі - 6169грн., яка утворилася з 01 березня 2014 року по 01 червня 2014 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 статті 762 Цивільного кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед Державним підприємством "Південна залізниця" в особі Люботинського будівельно-монтажного експлуатаційного управління склала 6169,44 грн..

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Південна залізниця" в особі Люботинського будівельно-монтажного експлуатаційного управління обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 612, 624, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (61013, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Державного підприємства "Південна залізниця" в особі Люботинського будівельно-монтажного експлуатаційного управління (62433, Харківська область, м.Люботин, вул.Деповська, 60; ) - заборгованість за Договором на відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна №17 від 19.10.2009 року в розмірі 6169,44 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1827,00 грн..

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.02.2015 р.

Суддя Т.С. Денисюк