ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.01.2015 Справа № 905/2531/13

Розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на бездіяльність в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України

За позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача Комунального підприємства по теплопостачанню "Вуглик" Горлівської міської ради, м. Горлівка, Донецька область

заінтересована особа Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, м. Київ

Суддя Кутіщева-Арнет Н.С.

представники:

від позивача: Остапенко В.М., дов. № 14-109 від 18.04.2014 р.

від відповідача: не з'явився

від ВДВС: Іваниця О.О, дов. № 3-14/4.1/1421 від 29.12.2014 р.

До господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - позивача по даній справі -надійшла скарга на бездіяльність в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Ухвалою суду від 24.12.2014р. скарга була прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 21.01.2015 р.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.

В судовому засіданні, 21.01.2015р., представник позивача (заявника) підтримав вимоги, викладені у скарзі.

Представник Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України вважає скаргу безпідставною та необґрунтованою, в запереченнях на скаргу вказує, що 12.05.2014 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кедою М.В. (далі - державний виконавець) відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Донецької області № 905/2531/13 від 07.02.2014 про стягнення з Комунального підприємства по теплопостачанню «Вуглик» Горлівської міської ради (далі - КПТ «Вуглик») на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі -ПАТ НАК «Нафтогаз України») 11 277 312,76 грн. основного боргу, 134 473,49 грн. пені, 394 705,95 грн. штрафу, 53 789,39. грн.. - 3% річних, 15 476,50 грн. інфляційних, 68 730,53 грн. судового збору. Так, відповідно до викладеного, керуючись статями 11, 52, 57, 65 Закону України та статями 59, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», державним виконавцем 23.07.2014 винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено для виконання до банківських установ. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення розрахунків у паливно-енергетичному комплексі» від 3 липня 2014 року № 1571-VII, внесено зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» від 23.06.2005 року № 2711-ІУ, зі змінами від 05.05.2013 № 238-УІІ, подовжено процедуру погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу до 01.01.2016 року.

Статтею 37 Закону передбачені обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження. Так, відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону, виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Керуючись викладеним, 22.08.2014 державним виконавцем 22.08.2014 року винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 43239441 з виконання наказу господарського суду Донецької області № 905/2531/13 від 07.02.20914 про стягнення з КПТ «Вуглик» на користь ПАТ НАК «Нафтогаз України» 11 277 312,76 грн. основного боргу, 134 473,49 грн. пені, 394 705,95 грн. штрафу, 53 789,39. грн.. - 3% річних, 15 476,50 грн. інфляційних, 68 730,53 грн. судового збору. Отже, державний виконавець при здійсненні виконавчих дій з виконання наказу господарського суду Донецької області № 905/2531/13 від 07.02.20141 діяв в межах і у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Крім того, слід зазначити, що ст. 37 Закону передбачає обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, тобто це обов'язок державного виконавця, а не його право. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян".

Слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 28 Цивільного кодексу України, ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Як вбачається зі скарги ПАТ «НАК ««Нафтогаз України», яка підписана уповноваженим представником Теклюком Я., представником не зазначено повного імені, не зазначено власного імені та по батькові.

Відповідно до того, що скарга ПАТ «НАК ««Нафтогаз України» не відповідає вимога ч. 7 ст. 82 Закону (не зазначено повного імені представника стягувача - власного імені та по батькові), в.о. начальника відділу ПВР ДВС України Кузьменко О.О., скарга розглянута в загальному порядку. Крім того, Законом не передбачено будь-яке виключення з вимог до імені представника, у зв'язку з зазначенням його у доданій до скарзі довіреності.

Враховуючи вищевикладене, ВДВС просить суд відмовити в задоволенні скарги.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та скарги, заслухавши пояснення скаржника та ВДВС, суд встановив: рішенням господарського суду Донецької області від 10.10.2013р. позов Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до відповідача Комунального підприємства по теплопостачанню "Вуглик" Горлівської міської ради про стягнення 11277312,76 грн. основного боргу 268946,97 грн. пені, 789411,89 грн. штрафу, 53789,39 грн. 3% річних, 31614,16 грн. інфляційних, 68730,53 грн. задоволено частково.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.11.2013р. рішення господарського суду від 10.10.2013р. у справі № 905/2531/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.01.2014р. постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.11.2013р. у справі № 905/2531/13 залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду Донецької області від 10.10.2013р. було видано наказ від 07.02.2014р. про стягнення з Комунального підприємства по теплопостачанню "Вуглик" на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 11277312,76 грн. основного боргу, 134473,49 грн. пені, 394705,95 грн. штрафу, 53789,39 грн. 3% річних, 15476,50 грн. інфляційних, 68730,53 грн. судового збору.

12.05.2014р. старшим держаним виконавцем Кедою М.В. відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Донецької області № 905/2531/13 від 07.02.2014р.

23.07.2014р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено до банківських установ.

22.08.2014р. державним виконавцем Кедою М.В. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 43239441 з виконання наказу господарського суду Донецької області № 905/2531/13 від 07.02.2014р про стягнення з Комунального підприємства по теплопостачанню "Вуглик" на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 11277312,76 грн. основного боргу, 134473,49 грн. пені, 394705,95 грн. штрафу, 53789,39 грн. 3% річних, 15476,50 грн. інфляційних, 68730,53 грн. судового збору.

Підставами зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 07.02.2014р. по справі № 905/2531/13 стало включення боржника до Реєстру підприємств паливно - енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно - енергетичного комплексу». В постанові зазначено, що виконавче провадження зупинено до 01.01.2016р.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

12.09.2014р. Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулася до керівника відділу ДВС зі скаргою № 14/2-4479 на дії державного виконавця щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження ВП № 43239441.

Частиною 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову.

23.09.2014р. ВДВС на адресу Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» надіслано лист № 14-0-34/5643/2.-664/4 (14-0-34/5642/2.-433/4) в.о. начальника відділу примусового виконання рішень ДВС України Кузьменко О.С. У вказаному листі зазначає про те, що скарга від 12.09.2014р. № 14/2-4479 подана, на його думку, без дотримання вимог ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», а тому була розглянута органом ДВС в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

13.10.2014р. ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до господарського суду Запорізької області зі скаргою на дії органу Державної виконавчої служби, в якій просило визнати незаконною бездіяльність в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменко О.С. щодо не винесення постанови за результатами розгляду скарги НАК «Нафтогаз України» від 12.09.2014р. №14/2-4479 та зобов'язати Відділ примусового виконання рішень ДВС України розглянути скаргу НАК «Нафтогаз України» від 12.09.2014р. №14/2-4479 та винести за результатами її розгляду відповідну постанову. В обґрунтування скарги заявник зазначає, що скарга НАК «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» від 12.09.2014р. №14/2-4479 відповідає передбаченим ч.7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» вимогам та зазначає, що посилання органу ДВС на те, що у зазначеній скарзі «не зазначено повного імені (ім'я, по-батькові) представника стягувача» не є підставою для відмови у розгляді скарги від 12.09.2014р. №14/2-4479.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.10.2014р. по справі № 905/2531/13, відмовлено Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в прийнятті скарги на бездіяльність в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Позивачем було подано апеляційну скаргу (вих. № 14/2-1155 від 29.10.2014р.) на ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.10.2014р. по справі № 905/2531/13.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.12.2014р. по справі №905/2531/13 апеляційну скаргу позивача (Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") задоволено, скасовано ухвалу суду від 16.10.2014р. по справі № 905/2531/13, та передано на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Розглянувши надані сторонами матеріали та вислухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" слід задовольнити, виходячи з наступного:

У Листі Міністерства юстиції України від 16.03.2005р. № 25-32/479 щодо застосування статті 85 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції (ст. 121-2 ГПК України). Враховуючи, що примусове виконання судових рішень, постановлених господарськими судами, згідно зі ст. 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" та ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" здійснюють державні виконавці, скарги на дії чи бездіяльність останніх розглядаються господарськими судами за правилами ст. 121 - 2 ГПК України.

Відповідно до ч.2 п.9.9 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII 1 ГПК України тощо.

Частиною 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 1 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Частина 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити:

1. найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2. повне найменування (ім'я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3. реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4. зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено;

5. викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6. підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, скарга стягувача від 12.09.2014р. № 14/2-4479 відповідає передбаченим ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» вимогам. Крім того, скарга подана від імені юридичної особи - Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», підписана уповноваженим представником - Теклюком Я.В., про що зазначено у самій скарзі і до скарги додана довіреність на Теслюка Ярослава Володимировича, де зазначено повне ім'я та по батькові цієї особи.

Тому твердження ВДВС, що скарга стягувача від 12.09.2014р. № 14/2-4479 не містить повного імені (імені та по-батькові) представника стягувача, що в свою чергу на думку органу ВДВС є порушенням, вимог ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», є безпідставним.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Однак наведені вище обставини ставлять під сумнів неупередженість державного виконавця, свідчать про те, що бездіяльність ВДВС щодо не вчинення заходів із розгляду скарги від 12.09.2014р. № 14/2-4479 та не винесення за результатами її розгляду відповідної постанови, є безпідставною та порушує права і законні інтереси стягувача.

Згідно ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо.

Лист від 23.09.2014р. № 14-0-34/5643/2.-664/4 (14-0-34/5642/2.-433/4), яким стягувачу було фактично відмолено від розгляду скарги від 12.09.2014р. № 14/2-4479 та не винесення за результатами її розгляду відповідної постанови, надійшов на адресу стягувача лише 26.09.2014р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України».

Таким чином, скарга на дії органу державної виконавчої служби подана в межах процесуальних строків.

Враховуючи викладені обставини суд вважає, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменко О.С. щодо невинесення постанови за результатами розгляду скарги Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 12.09.2014 № 14/2-4479.

Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби України розглянути скаргу Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 12.09.2014р. № 14/2-4479 та винести за результатами її розгляду відповідну постанову.

Суддя Н.С. Кутіщева -Арнет