ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2015 р. Справа № 918/2033/14

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Щербині С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Управління комунальною власністю Виконавчого комітету Рівненської міської ради

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 25 004 грн. 42 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Борисова І.В., довіреність №08-30 від 14.01.2015;

від відповідача - не з'явився;

У судовому засіданні 02 лютого 2015 року, відповідно до ст.85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26 грудня 2014 року Управління комунальною власністю Виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - Управління, позивач) звернувся до господарського суду Рівненської області із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, відповідач) про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 25 004 грн. 42 коп..

Ухвалою суду від 29 грудня 2014 року позовну заяву №08-1078 від 24.12.2014р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/2033/14, розгляд якої призначено на 15 січня 2015 року.

15 січня 2015 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору.

Ухвалою суду від 15 січня 2015 року розгляд справи відкладено на 02 лютого 2015 року, у зв'язку із неявкою відповідача.

У судовому засіданні 02 лютого 2015 року уповноважений представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач не забезпечив явку свого уповноваженого представника у призначені судові засідання 15 січня та 02 лютого 2015 року, витребуваних судом документів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Ухвали суду про порушення провадження у даній справі та про відкладення розгляду справи були надіслані відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а саме: 33001, АДРЕСА_1. Проте вказані поштові відправлення були повернуті підприємством поштового зв'язку з посиланням на закінчення терміну їх зберігання. (а.с.24, 34)

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час судового засідання, крім того, останньому надавалося достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень та додаткових документів.

Така сама правова позиція знайшла своє відображення в пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" яким роз'яснено, що за змістом цієї норми (статті 64 ГПК України), зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Нез'явлення Відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву та направлення представника для участі в судові засідання, матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2009 р. між Управлінням комунальною власністю Виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Орендар) укладено Договір оренди нежитлових приміщень № 1904.

За умовами п. 1.1 договору оренди Орендодавець передає, а Орендар приймає в орендне користування нежитлове приміщення для розміщення столярної майстерні на АДРЕСА_3 загальною площею 198,4 кв.м., яке перебуває на балансі Управління комунальною власністю вартість якого (визначена експертним шляхом) становить 211000 грн. за станом на 31.05.2009р.

Строк договору оренди встановлюється з 10 липня 2009 року по 10 червня 2013 року (п. 2.1 договору).

За змістом п.2.2 договору при відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору впродовж одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Пунктом 3.1 договору визначено, що орендна плата по цьому договору встановлюється в сумі 1607,82 грн. в місяць плюс ПДВ згідно чинного законодавства, що за рік становить 9% від вартості об'єкта, визначеної шляхом проведення незалежної оцінки.

Згідно п.3.2 договору орендна плата сплачується Орендарем до 20 числа поточного місяця.

Відповідно до п.5.4 договору Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Пунктом 7.4 договору визначено, що Орендодавець може пред'явити вимогу про дострокове розірвання договору оренди, якщо Орендар: використовує приміщення не за призначенням; навмисно чи по необережності погіршує стан приміщення; не вніс орендної плати протягом 3-х місяців по закінченню терміну платежу; не зробив капітальний ремонт у випадку, передбаченому п.5.6; не виконує свої зобов'язання, передбачені договором оренди.

Договір оренди нежитлового приміщення № 1904 від 10.07.2009 року підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін.

25.08.2009 року додатковим договором внесено зміни до договору оренди № 1904 від 10.07.2009 р., а саме п.1.1 викладено в редакції: "Орендодавець передає, а Орендар приймає в орендне користування нежитлове приміщення для випічки та продажу кондитерських виробів на АДРЕСА_3 загальною площею 198,4 кв.м., яке перебуває на балансі управління комунальною власністю, вартість якого (визначена експертним шляхом) становить 211 000 грн. за станом на 31.05.2009р.".

Пункт 3.1 викладено в редакції: "Орендна плата по цьому договору встановлюється в сумі 17 844,71грн. в місяць плюс ПДВ згідно з чинним законодавством, що за рік становить 10% від вартості об'єкта, визначеної шляхом проведення незалежної експертної оцінки."

Додатковий договір від 25.08.2009 року підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін.

01.09.2012 року між сторонами укладено додатковий договір, яким внесено зміни до договору оренди № 1904 від 10.07.2009р., а саме п.1.1 викладено в редакції: "Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 198,4 кв.м., розташоване за адресою: м. Рівне, АДРЕСА_3. Майно перебуває на балансі управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради. Вартість майна, визначена відповідно до звіту про оцінку майна, складає 455 640,00 грн. станом на 30 червня 2012 року.

Пункт 3.1 викладено в редакції: "Орендна плата за цим договором визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що є власністю територіальної громади міста Рівне, затвердженої рішенням Рівненської міської ради та встановлюється в сумі 3766 грн. 62 коп. в місяць. Розрахунок додається."

Пункт 3.3 викладено в редакції: "Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць."

Пунктом 3.8 викладено в редакції: "Орендна плата, перерахована не своєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати."

Додатковий договір від 01.09.2012 року підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін.

На виконання умов договору оренди №1904 Управлінням, відповідно до акту прийому - передачі нежитлового приміщення №44 від 10.07.2009 року передано, а ФОП ОСОБА_1 прийнято нежитлові приміщення по АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 16 липня 2014 року, розірвано договір оренди нежитлового приміщення №1904 від 10.07.2009 року (із змінами внесеними додатковими договорами від 25.08.2009р., від 01.09.2012р.), укладений між Управлінням комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради м. Рівне (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 м. Рівне (Орендар). А також, стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради 38 531грн. 84коп. - боргу по орендній платі, 3445грн. 74коп. - пені.

Судом встановлено, що нежитлове приміщення по АДРЕСА_3 в м.Рівне повернуто Управлінню 21 жовтня 2014 року, що підтверджується Актом №292 прийому-передачі нежитлового приміщення на АДРЕСА_3 (а.с.17).

Проте, відповідач свої зобов'язання в частині оплати орендної плати належним чином не виконав, внаслідок таких неправомірних дій за період з 01 липня по 21 жовтень 2014 року включно у орендаря виникла заборгованість з орендної плати в сумі 18 885 грн. 37 коп., що стверджується розрахунком заборгованості з орендної плати по договору оренди №1904 від 10.07.2009 р. (а.с.12).

17 грудня 2014 року позивач надіслав відповідачу претензію №08-1064 з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати в сумі 18 885 грн. 37 коп. та 4 493 грн. 80 коп. - пені, проте дана претензія залишена без відповіді та задоволення.

Судом встановлено, що сума основного боргу за договором оренди нежитлового приміщення від 10 липня 2009 року № 1904, складає 18 885 грн. 37 коп., що підтверджується належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які б могли свідчити про погашення вказаної заборгованості перед позивачем.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець (позивач у справі) передає або зобов'язується передати наймачеві (відповідач у справі) майно у користування за плату на певний строк.

В силу ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Водночас, передане за договором оренди майно є комунальним, тому на спірні правовідносини поширюється дія спеціального закону - Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст. 762 ЦК України).

Згідно з ст. ст. 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно та в повному обсязі, незалежно від результатів господарської діяльності.

Крім того у абзаці 3 пункту 5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України відображено правову позицію, якою роз'яснено, що з урахуванням положень статей 653, 795 ЦК України та умов договору, якщо останніми передбачено, що після закінчення або дострокового розірвання договору оренди нарахування орендної плати за фактичне користування майном припиняється з моменту підписання акта приймання-передачі приміщення орендодавцеві, нарахування орендної плати за відповідний період є правомірним.

Судом встановлено, що відповідно до п.3.4. Договору оренди нежитлового приміщення №1904 від 10.07.2009 р., після закінчення дії даного договору орендна плата сплачується на день фактичної здачі приміщення по акту. Орендоване приміщення було здане лише 21 жовтня 2014 року, що підтверджується Актом №292 прийому-передачі (а.с.17).

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 18 885 грн. 37 коп. основного боргу з орендної плати є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до п.3.8. додаткового договору до договору оренди нежитлового приміщення від 10.07.2009 р. №1904 (зі змінами, внесеними додатковим договором від 25.08.2009 ) від 01.09.2012 р. позивач просить стягнути з відповідача 6 119 грн. 05 коп. пені за неналежне виконання зобов'язань щодо сплати орендної плати.

Пунктом 3.8 Додаткового договору до договору оренди нежитлового приміщення від 10.07.2009 р. №1904, що орендна плата, перерахована не своєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п.3.2 договору оренди №1904 (із змінами і доповненнями) орендна плата сплачується Орендарем до 20 числа поточного місяця.

Згідно ч.2 ст.218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 ЦК України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За змістом ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

Нарахування пені Управлінням проведено в межах шестимісячного строку нарахування штрафних санкцій, визначеного ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Суд, здійснивши власний розрахунок суми пені заявленої позивачем за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE, встановив, що розмір пені становить 5 393 грн. 19 коп.

Враховуючи наведені правові приписи, умови договору оренди №1904 щодо строку оплати, дати проведених відповідачем оплат у рахунок погашення заборгованості по орендній платі та визначений позивачем період початку нарахування пені, суд здійснивши власний розрахунок пені, вважає правомірною до нарахування пеню в розмірі лише 5 939 грн. 19 коп.. У решті заявленої до стягнення пені в сумі 179 грн. 86 коп. необхідно відмовити.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління комунальною власністю Виконавчого комітету Рівненської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованість з орендної плати в сумі 18 885 грн. 37 коп., 5 939 грн. 19 коп. пені. У решті позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 179 грн. 86 коп. відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України сплата судового збору покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1 813 грн. 86 коп.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (33000, АДРЕСА_4, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Управління комунальною власністю Виконавчого комітету Рівненської міської ради (33028, м.Рівне, вул.Соборна, 12а, код ЗКПО 26259563) 18 885 (вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят п'ять) грн. 37 коп. заборгованість з орендної плати, 5 939 (п'ять тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять) грн. 19 коп. - пені, а також 1 813 (одну тисячу вісімсот тринадцять) грн. 86 коп. витрат по оплаті судового збору.

У решті позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 179 грн. 86 коп. - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 02.02.2015 р.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1- до справи;

2- позивачу рекомендованим (33000, м.Рівне, вул.Соборна, 12-А);

3- відповідачу рекомендованим (33000, АДРЕСА_2).