КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р. Справа№ 910/22344/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від позивача: Хрущ О.О. - за дов.

від відповідача: Хатченко Т.В. - за дов.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району міста Києва

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2014

у справі № 910/22344/14 (суддя Ломака В.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білтек Буд»

до Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району міста Києва

про стягнення 1 209 062, 83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Білтек Буд» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району міста Києва (далі, відповідач) про стягнення 1 209 062, 83 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що відповідно до укладеного між відповідачем та ТОВ «Саарланд Буд Інвест» договору останній виконав будівельно-монтажні роботи, які відповідачем не були оплачені в повному обсязі, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед ТОВ «Саарланд Буд Інвест». Оскільки в подальшому право вимоги щодо виконання відповідного зобов'язання з оплати відповідних робіт перейшло до позивача за договором про відступлення права вимоги, він вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2014 у справі № 910/22344/14 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білтек Буд» 1 209 062 (один мільйон двісті дев'ять тисяч шістдесят дві) грн. 83 коп. основного боргу та 24 181 (двадцять чотири тисячі сто вісімдесят одна) грн. 26 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду обгрунтоване тим, що факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 1 209 062,893 грн. належним чином доведений, документально підтверджений.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2014 у справі № 910/22344/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що рішення постановлене при невірному застосуванні пояснень та доводів відповідача, що мають значення для справи. Також, обставини, які мають значення для справи і які місцевий суд визнав встановленими, не були доведені під час судового засідання.

Так, у апеляційній скарзі відповідач стверджує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги пояснення та надані докази відповідача відносно досягнутої домовленості, погодженої в умовах спірного Договору № 525-12 від 28.09.2012, щодо джерел його фінансування. Як зазначає скаржник, у відповідача відсутні підстави для стягнення з нього вказаної суми заборгованості з огляду на відсутність фінансування спірного обсягу робіт на 2013 рік.

Також, апелянт наголосив на тому, що судом не було враховано, що Генпідрядником було порушено строки виконання робіт за Договором № 525-12 від 28.09.2012, що призвело до унеможливлення вчасної оплати актів виконаних робіт за договором.

Крім того, на думку скаржника, судом не враховані доводи відповідача стосовно його вимог зменшити вартість виконаних робіт на 34 179,12 грн.

Також, відповідач зауважив, що відповідно до умов Договору № 525-12 від 28.09.2012 (пункт 5.6.) кінцеві розрахунки з генпідрядником за виконані роботи здійснюються після затвердження акту готовності об'єкту до експлуатації, втім, до даного часу акт готовності об'єкту до експлуатації сторони оформлено не було, а тому і підстав для здійснення кінцевих розрахунків відповідно до умов договору наразі немає.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу відповідача у справі № 910/22344/14 передано на розгляд судової колегії Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Отрюха Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2014 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 03.02.2015.

02.02.2015 від представника позивача через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просив залишити рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2014 у справі № 910/22344/14 без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Позивач у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач у судовому засіданні підтримав доводи, викладені ним у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду скасувати, у позові відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзив на неї, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для скасування чи зміни судового рішення з огляду на наступне.

Згідно частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як підтверджується матеріалами справи, 28.09.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Саарланд Буд Інвест» (генпідрядник) та відповідачем (замовник) було укладено Договір № 525-12 на закупівлю (виконання) підрядних робіт (далі, Договір) (том 1, а.с. 15-23) відповідно до пункту 1 якого генпідрядник виконує власними та залученими силами і обіговими коштами, всі види будівельно-монтажних робіт (відповідно до проектно-кошторисної документації) по об'єкту: «Капітальний ремонт житлового будинку по вул. Шолом-Алейхема, 11а» у Деснянському районі м. Києва, здає в обумовлені строки виконані роботи замовнику, а замовник приймає та оплачує виконані роботи за рахунок цільових бюджетних коштів, передбачених розпорядженням КМДА від 26.03.2012 № 466 та розпорядженням Деснянської РДА від 05.04.2012 № 163.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором будівельного підряду.

Згідно частини 1 статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Додатками до Договору сторони погодили договірну ціну на будівництво об'єкту та графік виконання та фінансування будівельно-монтажних робіт.

Згідно з пунктом 2.1. Договору, договірна ціна робіт, що доручені для виконання генпідряднику, згідно договірної ціни (ціни пропозиції конкурсних торгів, додаток № 1) становить 1 630 123, 00 грн., крім того ПДВ 326 024, 60 грн. Всього вартість робіт по договору становить 1 956 147, 60 грн.

У пункті 2.2. Договору сторони погодили, що договірна ціна обсягу робіт на 2012 рік, узгоджена сторонами на підставі проектно-кошторисної документації в межах ліміту асигнувань згідно розпорядження КМДА від 26.03.2012 № 466 та розпорядження Деснянської РДА від 05.04.2012 № 163, на 2012 рік становить 1 956 147, 60 грн. разом з ПДВ.

Обсяг фінансування на 2012 рік становить 1 956 147, 60 грн. разом з ПДВ.

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що у випадку недофінансування договору в поточному році узгодження договірної ціни здійснюється на кожен послідуючий рік будівництва, обґрунтовується розрахунками і оформляється сторонами шляхом укладання додаткових угод. Річні обсяги фінансування по договору визначаються щорічно в межах ліміту асигнувань згідно розпорядження КМДА від 26.03.2012 № 466 та розпорядження Деснянської РДА від 05.04.2012 № 163 на поточний рік, і можуть бути уточнені на протязі року, в зв'язку зі змінами в розпорядженні КМДА від 2603.2012 № 466 та розпорядженні Деснянської РДА від 05.04.2012 № 163.

В силу приписів пункту 2.4. Договору договірна ціна є динамічною і може переглядатися сторонами тільки за наступними умовами:

- зміна обсягів і складу робіт за обґрунтованим рішенням замовника;

- прийняття нових законодавчих і нормативних актів, що впливають на вартість робіт;

- уточнення договірної ціни робіт згідно лімітів затвердженої проектно-кошторисної

документації.

Згідно з пунктом 3.1. Договору обсяги та терміни виконання етапів робіт встановлюються відповідно до графіку виконання та фінансування робіт, погодженого сторонами (додаток № 2, який є невід'ємною частиною даного договору).

Як визначено пунктом 3.2. Договору, при несвоєчасному, за вини генпідрядника, початку виконання робіт, їх відставанні від графіку замовник попереджає генпідрядника. Якщо в місячний строк не буде забезпечено суттєвих зрушень, замовник може розірвати договір в односторонньому порядку і вимагати відшкодування фактичних збитків.

Згідно з пунктом 3.6. Договору строки виконання робіт переносяться на відповідний час при коригуванні сторонами графіку фінансування об'єкту, як з причин невиконання графіку фінансування так і в зв'язку зі змінами в розпорядженні КМДА від 26.03.2012 № 466 та розпорядженні Деснянської РДА від 05.04.2012 № 163.

Відповідно до пункту 5.1. Договору згідно умов конкурсної пропозиції генпідрядника роботи по договору виконуються без авансових платежів, тобто поточні розрахунки виконуються виключно за фактично виконані роботи на підставі актів виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін.

Згідно пункту 5.3. Договору поточні розрахунки виконуються виключно за фактично виконані роботи на підставі актів виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін. Акти виконаних робіт готує генпідрядник і передає для підписання технагляду у строк не пізніше 26 числа звітного місяця. Замовник на протязі 3-х робочих днів перевіряє його і підписує в частині фактично виконаних обсягів робіт. Акти КБ-2в надані після 26-го числа не включаються до загального реєстру виконання, тому не можуть братися до оплати в поточному місяці, переносяться на слідуючий.

Кінцеві розрахунки з генпідрядником за виконані роботи здійснюються після затвердження акту готовності об'єкту до експлуатації. Замовник має право затримати кінцеві розрахунки за роботи, виконані з недоробками і дефектами, виявленими при прийманні об'єкту в експлуатацію, до їх усунення (пункт 5.6. Договору).

Відповідно до пункту 5.7. Договору платежі здійснюються шляхом перерахування замовником відповідних сум на розрахунковий рахунок генпідрядника, протягом 30 календарних днів (згідно умов конкурсної пропозиції) після надходження цільових бюджетних коштів на рахунок замовника.

Пунктом 5.8. Договору визначено, що враховуючи те, що джерелом фінансування по даному договору є кошти міського бюджету, сторони погоджуються, що згідно з пунктом 62 рішення Київської міської ради від 14.05.2010 № 793/4231 «Про бюджет міста Києва на 2010 рік» Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспертиза» має право здійснити на будь-якому етапі будівництва комплексну перевірку відповідності обсягів та вартості виконаних робіт. Генпідрядник зобов'язується забезпечити працівникам КП «Київекспертиза» можливість вільного доступу в робочий час на будівельний майданчик, надати всі необхідні документи та матеріали для перевірки та захищати обсяги та вартість виконаних робіт при проведенні перевірки фахівцями «Київекспертизи».

Згідно приписів пункту 5.9. Договору генпідрядник зобов'язується повернути кошти до міського (районного) бюджету в разі виявлення завищення вартості виконаних будівельно-монтажних робіт на об'єкті по результатам проведення відповідних комплексних контрольних обмірів служби «Київекспертиза». Результатом контрольного обміру вважається остаточний Акт, скріплений підписами і печатками замовника та генпідрядника.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони Договору уклали до нього Додаткову угоду № 1 (том 1, а.с. 24), згідно якої виклали пункт 1 Договору в новій редакції та визначили, що генпідрядник виконує власними та залученими силами і обіговими коштами, всі види будівельно-монтажних робіт (відповідно до проектно-кошторисної документації) по об'єкту: «Капітальний ремонт житлового будинку по вул. Шолом-Алейхема, 11а» у Деснянському районі м. Києва, здає в обумовлені строки виконані роботи замовнику, а замовник приймає та оплачує виконані роботи за рахунок цільових бюджетних коштів, передбачених Додатком № 3 «Видатки бюджету на 2013 рік за головними розпорядниками коштів» до Рішення сесії Київської міської ради від 08.02.2013 «Про бюджет міста Києва на 2013 рік».

Пунктом 2 Додаткової угоди № 1 сторони передбачили, що у зв'язку з затвердженням кошторису на 2013 рік по КФКВ 100102 «Капітальний ремонт житлового фонду місцевими органами влади» та фінансування коштів по спеціальному фонду місцевого бюджету, де закладено кошти на оплату робіт: капітальний ремонт житлового будинку за адресою вул. Шолом Алейхема, 11 а, виконаних у 2012 році, сторони домовились зняти зобов'язання по Державному бюджету як прострочену кредиторську заборгованість в сумі 264 055,97 грн. та відновити зобов'язання в частині розрахунків заборгованості в сумі 264 055,97 грн. у 2013 році.

Термін дії Договору: з дати підписання його обома сторонами, до 31.12.2012, після зазначеної дати дія договору продовжується додатковими угодами до повного виконання сторонами обов'язків по договору (пункт 15.3. Договору).

Сторонами Договору було укладено Додаткову угоду № 2, відповідно до якої пункт 15.3. Договору викладено у наступній редакції: «термін дії договору: з дати підписання його обома сторонами, до 31.12.2013, після зазначеної дати дія договору продовжується додатковими угодами до повного виконання сторонами обов'язків по договору».

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до довідок про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 та актів виконаних робіт форми КБ-2в № 1-04 за квітень 2013 року на суму 1 199 319,60 грн. та № 1-12 за грудень 2012 року на суму 273 799,20 грн., які підписані сторонами, генпідрядник виконав, а замовник прийняв роботи за Договором разом в сумі 1 473 118,80 грн. Акти виконаних робіт були підписані відповідачем без зауважень та заперечень.

Відповідачем частково було сплачено вартість виконаних робіт, а саме у розмірі 264 055,97 грн. на підставі платіжного доручення № 31 від 18.07.2013 (том 3, а.с. 216), тобто сума боргу відповідача складає 1 209 062,83 грн. (1 473 118,80 грн. - 264 055,97 грн.). Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно частини 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, при цьому, відповідно до частини 1 статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Отже, за приписами зазначених норм, уступка первісним кредитором права вимоги до його боржника новому кредиторові здійснюється у тій самій формі, на тих самих умовах і у тому саме обсязі, що і основне зобов'язання, яке існувало на момент переходу прав, і такі права мають бути підтверджені належними документами.

Як підтверджується матеріалами справи, 09.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Саарланд Буд Інвест» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Білтек Буд» (новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги № 2 (том 1, а.с. 12-13).

Відповідно до пункту 1 Договору про відступлення права вимоги № 2 цей договір спрямований на регламентацію цивільних правовідносин, що виникають з приводу відступлення в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, первісним кредитором, новому кредитору права вимоги належного первісному кредитору, в межах яких новий кредитор стає кредитором за договором на закупівлю (виконання) підрядних робіт № 525-12 від 28.09.2012, укладеного між Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва та первісним кредитором.

Згідно з пунктом 2 Договору про відступлення права вимоги № 2 до нового кредитора переходить право вимагати (замість первісного кредитора) від боржника належного та реального виконання зобов'язань, що виникли з основного договору, в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання цього договору.

Пунктом 3 Договору про відступлення права вимоги № 2 передбачено, що право вимоги первісного кредитора до боржника на момент укладання даного договору визначено в сумі 1 209 062,83 грн. Вказана заборгованість на момент укладення цього Договору не погашена.

Із системного аналізу норм статей 516 - 518 Цивільного кодексу України вбачається, що на нового кредитора у зобов'язанні покладається обов'язок повідомити боржника про перехід прав у зобов'язанні, оскільки в протилежному випадку новий кредитор несе ризик настання для себе різного роду несприятливих правових наслідків, так і права боржника у такому зобов'язанні, за якими, боржник має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором, не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні або виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові.

Матеріалами справи підтверджується факт повідомлення боржника про перехід прав у зобов'язанні до нового кредитора, а саме лист від 10.10.2014, отриманий відповідачем 14.10.2014 (том 1, а.с. 14).

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до відповідача у сумі 1 209 062,83 грн.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України. Так, у відповідності до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що будь-яких документів на підтвердження належного виконання відповідачем зобов'язання в частині перерахування на користь ТОВ «Саарланд Буд Інвест» або позивача оплати боргу останнім суду не надано, колегія суддів вважає позовні вимоги позивача, як нового кредитора, про стягнення з відповідача, як боржника, заборгованості у розмірі 1 209 062,83 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування, як на підставу звільнення від відповідальності, до уваги судом не приймається, оскільки згідно із частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Укладений між сторонами Договір не містить умови щодо відстрочення виконання грошового зобов'язання у зв'язку із відсутністю бюджетного фінансування.

До того ж, колегія суддів відзначає, що між сторонами виникли господарські відносини, а приписи Господарського кодексу України не передбачають привілейованого становища суб'єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету, по відповідальності за порушення зобов'язань.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 № 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005.

Разом з тим, колегія суддів наголошує на тому, що будучи обізнаним про відсутність коштів для оплати робіт за Договором замовник був вправі та мав фактичну можливість призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати робіт або заборонити генпідряднику подальше виконання робіт (пункти 13.1. та 13.2. Договору), а не приймати їх результати.

Посилання скаржника на порушення генпідрядником строків виконання робіт за Договором, як на підставу звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, також не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Як уже зазначалося вище, згідно пункту 15.3. Договору, строк його дії - до 31.12.2012. Дія Договору продовжується додатковими угодами до нього.

Згідно з пунктом 3.6. Договору строки виконання робіт переносяться на відповідний час при коригуванні сторонами графіку фінансування об'єкту, як з причин невиконання графіку фінансування так і в зв'язку зі змінами в розпорядженні КМДА від 26.03.2012 № 466 та розпорядженні Деснянської РДА від 05.04.2012 № 163.

З огляду на зазначене, сторонами Договору було підписано Додаткову угоду № 2 до нього, згідно якої «термін дії договору: з дати підписання його обома сторонами, до 31.12.2013, після зазначеної дати дія договору продовжується додатковими угодами до повного виконання сторонами обов'язків по договору». Тобто, строк виконання робіт за Договором було продовжено.

Відповідно до статті 852 Цивільного кодексу України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Пунктом 3.2. Договору його сторони також визначили, що при несвоєчасному, за вини генпідрядника, початку виконання робіт, їх відставанні від графіку замовник попереджає генпідрядника. Якщо в місячний строк не буде забезпечено суттєвих зрушень, замовник може розірвати договір в односторонньому порядку і вимагати відшкодування фактичних збитків

В даному випадку, при відсутності доказів розірвання договору з підстав порушення строків його виконання, посилання на такі обставини як підставу для звільнення від оплати виконаних ТОВ «Саарланд Буд Інвест» та прийнятих відповідачем робіт є необґрунтованим.

Крім того, пунктом 12.3. Договору визначено, зокрема, що при затримці з вини генпідрядника строків виконання робіт і здавання об'єкту в експлуатацію він сплачує пеню, розмір якої обчислюється з розрахунку 1,5 облікової ставки НБУ від договірної ціни робіт, за кожен день прострочення.

Пунктом 12.4. Договору, водночас, передбачено, що виплати пені, компенсація збитків не звільняє сторони від виконання зобов'язань за контрактом.

Тобто, порушення генпідрядником строків виконання робіт не звільняє відповідача від обов'язку оплатити вже виконані роботи.

Таким чином, зауваження апелянта щодо унеможливлення вчасної оплати робіт, що сталося з вини позивача, як наслідок порушення ним строків виконання робіт, є безпідставною.

У апеляційній скарзі відповідач також зазначає, що 17.07.2013 представники ТОВ «Саарланд Буд Інвест» та відповідача підписали акт звірки розрахунків № 2 до Договору, яким погодили, що станом на липень 2013 року сума заборгованості за даними дебітора та кредитора становила 264 055,97 грн. (том 3, а.с. 217), яка потім була сплачена відповідачем згідно платіжного доручення № 31 від 18.07.2013. Таким чином, на думку апелянта, актів звірки, якими було б засвідчено наявність боргу відповідача перед ТОВ «Саарланд Буд Інвест» немає, а тому немає підстав стягувати заявлену заборгованість.

З цього приводу колегія суддів наголошує на наступному:

Як підтверджується матеріалами справи, позивачем було надано апелянту, а останнім в свою чергу підписано Акт виконаних робі за грудень 2012 року на суму 273 799,20 грн., про що сам відповідач зазначає у листі № 45-4721 від 03.10.2014, копія якого додана позивачем до відзиву на апеляційну скаргу, а в квітні 2013 року було виконано наступну частину робіт і підписано відповідний акт за квітень 2013 року на суму 1 199 319,60 грн. Водночас, зі змісту позовної заяви вбачається, що оплачена відповідачем сума у розмірі 264 055,97 грн. не включена до суми основної заборгованості, заявленої до стягнення. Зазначеним вкотре підтверджується сума основної заборгованості відповідача у розмірі 1 209 062,83 грн. (1 199 319,60 грн. + 273 799,20 грн. - 264 055,97 грн.).

З приводу посилання скаржника на неврахування судом вимог щодо зменшення вартості виконаних робіт на суму 34 179, 12 грн. (з ПДВ), колегія суддів зазначає наступне.

Так, укладаючи спірний Договір, його сторони пунктом 5.9. визначили, що генпідрядник зобов'язується повернути кошти до міського (районного) бюджету в разі виявлення завищення вартості виконаних будівельно-монтажних робіт на об'єкті по результатам проведення відповідних комплексних контрольних обмірів служби «Київекспертиза». Результатом контрольного обміру вважається остаточний Акт, скріплений підписами і печатками замовника та генпідрядника.

Однак, відповідачем доказів складання відповідного акту в порядку пункту 5.9. Договору, зокрема підписаного зі сторони ТОВ «Саарланд Буд Інвест», суду надано не було.

Більше того, на спірному акті приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2013 року наявна відмітка КП «Київекспертиза» від 26.04.2013 про те, що обсяг виконаних робіт перевірено.

Посилання ж відповідача на подання Прокуратури Деснянського району міста Києва від 04.12.2013, в якому стверджується про встановлення під час проведення перевірки із залученням Державної фінансової інспекції в місті Києві завищення вартості обсягів виконаних робіт, включених до актів за квітень 2013 року на суму 34 179,12 грн. (з ПДВ), - судом до уваги не приймаються, оскільки вказане подання не містить даних про дотримання процедури проведення відповідної перевірки, а акт, який мав складатись за наслідками її проведення Державною фінансовою інспекцією в місті Києві, суду не представлений.

Водночас, колегія суддів наголошує на тому, що за змістом пункту 16 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20.04.2006, ревізія проводиться шляхом:фактичної перевірки, що передбачає контроль за наявністю грошових сум, цінних паперів, бланків суворої звітності, оборотних і необоротних активів, інших матеріальних і нематеріальних цінностей шляхом проведення інвентаризації, обстеження та контрольного обміру виконаних робіт, правильністю застосування норм витрат сировини і матеріалів, виходу готової продукції і природних втрат шляхом організації контрольних запусків у виробництво, контрольних аналізів готової продукції та інших аналогічних дій за участю відповідних спеціалістів контролюючого органу або інших органів, підприємств, установ та організацій. Посадові особи контролюючого органу мають право вимагати від керівників об'єкта контролю організацію та проведення фактичної перевірки в присутності посадових осіб контролюючого органу та за участю матеріально-відповідальних осіб, а у разі перевірки обсягу виконаних робіт - також представників суб'єкта господарювання - виконавців робіт.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідна перевірка проводилась за участю представників суб'єкта господарювання - виконавців робіт.

Враховуючи зазначене, доводи відповідача щодо завищення вартості обсягів виконаних робіт, включених до актів за квітень 2013 року на суму 34 179, 12 грн. (з ПДВ), - є безпідставними, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Таким чином, відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

Посилання відповідача на пункт 5.6. Договору, відповідно до якого кінцеві розрахунки за виконані роботи здійснюються після затвердження акту готовності об'єкту до експлуатації не приймаються судом до уваги, оскільки предметом позову у даній справі є вимога сплатити заборгованість за фактично виконані роботи, що підкріплена відповідними первинними документами, а не кінцеві розрахунки за Договором.

Отже, факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений, у зв'язку з чим колегія суддів вважає висновки Господарського суду міста Києва щодо стягнення з відповідача визначеної грошової суми обґрунтованими.

Сплату вказаної суми заборгованості відповідачем не здійснено, доказів перерахування коштів на користь позивача суду не надано, документів, які б підтверджували безпідставність нарахування заборгованості, а також матеріалів, які б спростовували твердження позивача, суду також не надано.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2014 у справі № 910/22344/14 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2014 у справі № 910/22344/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/22344/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко