КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2015 р. Справа№ 910/16138/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

За участю секретаря судового засідання Ворони В.В.

представників сторін:

від позивача - Грунський Г.У., директор;

від відповідача - ОСОБА_3, ордер серії КВ № 070605 від 04.03.2014 р.,

витяг з договору № 1205 від 04.03.2014 р.;

від третьої особи - Захарченко К.П., дов. № 062/02/07-11629 від 29.12.2014 р.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

на рішення Господарського суду міста Києва

від 29.09.2014 року

у справі № 910/16138/14 (суддя Босий В.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

«Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство

«Київпроменерго»

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент комунальної власності міста Києва

виконавчий орган Київської міської ради

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 року по справі № 910/16138/14 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство «Київпроменерго» задоволено повністю.

Зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство «Київпроменерго» нерухоме майно загальною площею 86,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом звільнення такого приміщення.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство «Київпроменерго» судовий збір у розмірі 1 218,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 року по справі № 910/16138/14 скасувати.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2014 року по справі № 910/16138/14 апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 09.12.2014 року.

08.12.2014 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство «Київпроменерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

09.12.2014 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Департамент комунальної власності міста Києва виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Департамент комунальної власності міста Києва виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та відкладено розгляд справи на 14.01.2015 року.

14.01.2015 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги, у яких відповідач просить апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати.

14.01.2015 року у судовому засіданні представником Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надано письмові заперечення на апеляційну скаргу, у яких третя особа просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 року по справі № 910/16138/14 скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство «Київпроменерго» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

16.02.2004 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство «Київпроменерго» (далі - позивач, орендодавець ТОВ «СВНП «Київпроменерго») та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (далі - відповідач, орендар, ФО-П ОСОБА_5) було укладено договір (далі - Договір). Орендне майно належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Києва та передане в оренду позивачу на підставі договору оренди майна комунальної власності територіальної громади міста Києва від 08.08.2003 року.

За умовами Договору орендодавець передає, а орендар приймає в орендне користування нежитлове приміщення, що являє собою прибудову до бойлерної по АДРЕСА_1, яка розташована на земельній ділянці площею 493,9 кв.м; площа прибудови - 96,34 кв.м. (далі - об'єкт оренди). У подальшому додатковими угодами змінено розмір орендованого приміщення до 86,2 кв.м.

Пунктом 11.1 Договору встановлено, що він вступає в силу з моменту його підписання сторонами 16.02.2004 року та діє до 31.12.2004 року, внесення плати за користування приміщенням проводиться до повного виконання обов'язків та до моменту підписання акта приймання-передавання приміщення, яке повертається орендодавцеві.

Згідно з п. 11.7 Договору у разі відсутності заяви від однієї із сторін про припинення або зміну договору протягом одного місяця до закінчення його строку, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

29.11.2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 4 до Договору, якою сторони погодили, що дія Договору продовжується до моменту переукладення договору між ТОВ «СВНП «Київпроменерго» та Головним управлінням комунальної власності міста Києва (КМДА).

01.06.2013 року між ТОВ «СВНП «Київпроменерго» та Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) було укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, який припинив дію договору оренди від 08.08.2003 року.

Відповідно до п. 9.1 вказаного договору оренди, він діє з 01.06.2013 року по 01.01.2014 року.

З огляду на додаткову угоду № 4 від 29.11.2011 року до Договору оренди від 16.02.2004 року, строк його дії закінчився з укладанням ТОВ «СВНП «Київпроменерго» та Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) договору оренди від 01.06.2013 року.

Згідно пояснень сторін, між ними було укладено договір суборенди, який передано на погодження Департаменту комунальної власності міста Києва.

При цьому, 01.06.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 5 до Договору, якою сторони погодили подовження строку дії припиненого Договору оренди від 16.02.2004 року до дня прийняття рішення (Департаментом комунальної власності міста Києва) по договору суборенди (а.с. 56).

Листом № 062/13-10018 від 16.10.2013 року Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (а.с. 57) та листом № 197/10 від 18.10.2013 року (а.с. 58) позивач повідомили відповідача про відмову у переданні спірного нежитлового приміщення йому в суборенду.

У листі № 197/10 від 18.10.2013 року позивач вказував на закінчення терміну дії Договору, зазначив про відсутність договірних відносин між ними та необхідність здійснення оплати по факту користування приміщенням. Також відмовився від подальшого укладення з відповідачем договору суборенди та вимагав повернути спірне нежитлове приміщення протягом 30 календарних днів з моменту отримання листа.

При цьому, згідно листа № 062/13-10018 від 16.10.2013 року відмова у погодженні договору суборенди мотивована відкликанням згоди позивача на його укладення.

ТОВ «СВНП «Київпроменерго» у позовній заяві стверджує, що відповідач продовжує займати приміщення безпідставно та просить зобов'язати відповідача повернути майно, шляхом звільнення приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно із ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Таким чином, за приписами ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення дії договору оренди та відмови від його продовження, відповідач втрачає статус орендаря і, у нього виникає зобов'язання передати орендоване приміщення орендодавцеві.

Як вказано вище, листом № 197/10 від 18.10.2013 року позивач повідомив відповідача про відмову у переданні спірного нежитлового приміщення в суборенду та вимагав повернути приміщення протягом 30 календарних днів з моменту отримання листа.

Листом № 202/11 від 28.11.2013 року позивач повідомив відповідача, що з 18.11.2013 року буде нараховуватись подвійна плата за незаконне користування приміщенням.

Також в матеріалах справи наявні листи позивача з вимогою про звільнення приміщення від 27.01.2014 року, 14.03.2014 року та 12.03.2014 року.

З пояснень сторін встановлено, що в кінці 2013 року приміщення було відключено від водо- та електропостачання.

З листа № 212/01 від 27.01.2014 року вбачається, що позивач 06.01.2014 року на вхідні двері приміщення встановив додатковий замок та повідомив відповідача про необхідність узгодження з ним наміру потрапити до приміщення з метою його звільнення та передачі.

Подані відповідачем докази про намагання позивача здати в оренду приміщення з 13.01.2014 року свідчать про те, що відповідач у даному приміщенні з вказаної дати не перебуває.

При цьому, з пояснень сторін вбачається намагання позивача пов'язати звільнення приміщення з підписання відповідного акту, а не з фізичним звільненням приміщення від відповідача, задля можливості стягнути плату за його користування понад строк, протягом якого відповідач міг користуватися приміщенням.

Стосовно посилання на знаходження речей відповідача у вказаному приміщенні, колегія суддів звертає увагу на відсутність будь-яких доказів, які це підтверджують.

Судова колегія звертає увагу, що відповідачем звільнено приміщення (у розумінні доступу до нього, а не звільнення його від будь-яких речей орендаря). Свідчення того, що, у розумінні предмету позову, право позивача не порушено є те, що з 13.01.2014 року позивач поставив власні замки на двері приміщення.

Тобто, доводи позивача про необхідність зобов'язати відповідача звільнити приміщення не можуть бути реалізовані, оскільки встановлення замків та розміщення реклами про оренду приміщення свідчить про неможливість перебування відповідача у вказаному приміщені.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, знайшли підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 року по справі № 910/16138/14 прийнято з неповним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскаржуване рішення скасуванню з винесенням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

У зв'язку з задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 року по справі № 910/16138/14 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство «Київпроменерго» відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство «Київпроменерго» на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 609 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити видачу відповідних наказів Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 910/16138/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

7. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця

Повний текст рішення складено 19.01.2015 року.

З оригіналом згідно, помічник судді _______________ Д.С. Артюхов