ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" січня 2015 р.Справа № 916/4565/14

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Брагіної Я.В.

секретаря судового засідання Галюк Т.В.

Представники:

від прокуратури: Набекало М.М. згідно посвідчення №013222 від 26.11.2012р.;

від позивача: Євдосюк С.С. згідно довіреності за №7 від 27.01.2015р.; Гавриков М.В. згідно довіреності за №1 від 05.01.2015р.;

від відповідача: Строчковський О.М. згідно довіреностіза №1015 від 26.12.2014р.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: заступника військового прокурора Південного регіону України (м. Одеса) в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (м. Одеса);

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Одеський нафтопереробний завод" (м. Одеса);

про стягнення 1062455,44грн.

У засіданні суду оголошувались перерви з 14.01.2015р. до 21.01.2015р. та з 21.01.2015р. по 28.01.2015р. на підставі ст.77 ГПК України.

Спір розглядався у більш тривалий строк за клопотанням сторони на підставі ст.69 ГПК України.

13.11.2014р. заступник військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Одеський нафтопереробний завод" про стягнення 1001622,70грн.

Ухвалою господарського суду від 14 листопада 2014р. порушено провадження у справі №916/4565/14 за вищезазначеним позовом.

19.12.2014 року заступник військового прокурора Південного регіону України подав заяву про уточнення позовних вимог (заяву про збільшення позовних вимог), згідно якої просив стягнути із відповідача на користь позивача 914824,54грн. основного боргу, 80888,33грн. пені, 60848,87грн. інфляційних втрат та 9848,56грн. 3% річних, яку ухвалою суду від 19.12.14. було прийнято до розгляду.

В засіданні суду 28.01.14. прокурор надав заяву про уточнення позовних вимог (зменшення позовних вимог), згідно якої просив стягнути з відповідача борг в сумі 914824,54грн., пеню в сумі 76933,47грн., інфляційні втрати у розмірі 60848,87грн., 3% річних - 9848,56грн., а всього 1062455,44грн., яку підтримав у засіданні суду. Пояснив, що позов зменшився в зв'язку із перерахуванням пені за серпень-вересень 2014 року з врахуванням додаткової угоди до договору №18.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з врахуванням заяви прокурора про зменшення позовних вимог, подану в засіданні суду.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, заперечення виклав у відзиві на позовну заяву.

З врахуванням ст.22 ГПК України суд приймає до розгляду заяву прокурора про зменшення позовних вимог, подану в засіданні суду, і розглядає справу в межах предмету заявленого в заяві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , суд

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2009 року між публічним акціонерним товариством "Лукойл-Одеський нафтопереробний завод" (замовник, ПАТ "Лукойл-ОНПЗ") правонаступником якого є відповідач Публічне акціонерне товариство "Одеський нафтопереробний завод" та Головним управлінням Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Одеській області (виконавець, ГУ МНС України в Одеській області) був укладений договір № 09/465 про організацію державної пожежної охорони МНС України на об'єктах ПАТ "Лукойл-ОНПЗ".

Положеннями розділу 2 сторони визначили, що предметом договору є взаємовідносини сторін щодо організації виконавцем охорони від пожеж та здійснення пожежно-технічного обслуговування території, будівель і споруд замовника, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1/1, Шкодова гора,1, Шкодова гора, 16 м. Одеса, вул. Налівна, 15 та Хаджибейська дорога, 4 (об'єкти), їх права, обов'язки і відповідальність (п. 2.1.)

В порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець в особі свого підрозділу - державної пожежної частини № 15 (далі -ДПЧ-15) за дорученням замовника зобов'язується протягом строку дії договору організовувати цілодобову охорону від пожеж та здійснювати пожежно-технічне обслуговування об'єктів замовника (п. 2.2., 2.3.). Перелік локальних об'єктів відповідача, штатну чисельності особового складу виконавця, засоби, дислокацію дільниць, секторів, безперервних постів і дозорів, порядок здійснення оплати послуг сторони погоджували відповідними додатками до договору.

Відповідними положеннями договору сторони визначили взаємні права і обов'язки, порядок розрахунків, відповідальність тощо.

За умовами п. 4.1. договору сторони визначили, що вартість послуг за договором за один місяць враховуючи ПДВ (звітний період) встановлюється згідно з кошторисом (додаток № 5), складеним відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від Чорнобильської катастрофи, переліком локальних об'єктів ПАТ "Лукойл-ОНПЗ", що охороняється ДПЧ-15 на території об'єкту. Замовник може здійснювати для працівників виконавця інші виплати за рахунок власних коштів.

Документом, що підтверджує факт надання виконавцем послуг за звітний період є акт приймання-передачі наданих послуг, підписаний сторонами та засвідчений їх печатками (п. 4.2.).

При зміні витрат на утримання виконавця сума договору змінюється згідно з наданим виконавцем розрахунком, шляхом внесення змін до кошторису видатків, який додається до договору і є додатком №5 (п. 4.3.).

Сторони також визначили, що зміни та/або доповнення, додаткові угоди та додатки до договору є його невід'ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані уповноваженими представниками сторін та засвідчені печатками підприємств (п. 7.3.)

27 січня 2011 року сторони уклали додаткову угоду №3 до Договору №09/465 від 01 серпня 2009 року, згідно умов якої був скасований кошторис видатків на 2010 рік та затверджений в новій редакції кошторис видатків на 2011 рік.

Сторони декілька разів укладали додаткові угоди до договору, зокрема, 20 червня 2014 року сторони підписали додаткову угоду № 18 до договору № 09/465 від 1 серпня 2009 року, згідно умов якої був скасований кошторис видатків на 2013 рік та затверджений в новій редакції кошторис видатків на 2014 рік. Відповідно до останнього розмір щомісячної плати із 01.07.14р. по 31.12.14р. становить 484706,32грн. А згідно п.4.4. та п.4.5 додаткової угоди №18 від 20.06.14. відповідач повинен сплатити 90% відсотків від зазначеної суми - 436235,69грн. не пізніше 5 числа поточного місяця у безготівковій формі в національній валюті України шляхом перерахування на поточний рахунок позивача. Остаточна оплата в сумі - 48470,63грн. за надані послуги виконавця в місяць за цим договором здійснюється замовником не пізніше 5 числа наступного місяця (а.с.39).

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, що визначено ст.175 Господарського кодексу України.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у томі числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку(ч.1 ст.173 ГК України).

З врахуванням приписів ст.175 Господарського кодексу України, майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. При цьому, за приписами ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Отже, між сторонами виникли правовідносини за договором надання послуг.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач належно виконав прийняте зобов'язання за договором № 09/465 про організацію державної пожежної охорони МНС України на об'єктах ПАТ "Лукойл-ОНПЗ", бо надав послуги за зазначеним договором в період з травня 2014р. по вересень 2014р. Однак відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором, бо не розрахувався вчасно у повному обсязі за отримані послуги, у зв'язку з чим у нього створилась заборгованість в сумі 914824,54грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

18.08.2014р. позивач надіслав претензію Публічному акціонерному товариству "Одеський нафтопереробний завод" з вимогою сплатити заборгованість, яку останній отримав 19.08.2014р., про що свідчить печатка відповідача про отримання претензії, та залишив її без відповіді та задоволення.

Отже, відповідач припустився неналежного виконання прийнятого на себе зобов'язання, бо не розрахувався з позивачем за надані послуги.

Враховуючи вищевказане, суд задовольняє позов в частині стягнення основної заборгованості за отриманні послуги в сумі 914824,54грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 76933,47грн. (згідно заяви про зменшення позовних вимог).

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши розрахунок пені, суд задовольняє позов у частині стягнення пені в сумі 76933,47грн.

Також позивач просить стягнути на його користь 3% річних у сумі 9848,56грн. та інфляційні втрати у сумі 60848,87грн. (згідно заяви про зменшення позовних вимог).

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача щодо нарахування 3% річних у сумі 9848,56грн. та інфляційних втрат у сумі 60848,87грн., суд приходить до висновку, що розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства і тому задовольняє позов і в частині стягнення 3% річних у сумі 9848,56грн. та інфляційних втрат у сумі 60848,87грн. (згідно заяви про зменшення позовних вимог).

За приписами ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів сплати заборгованості не надав.

Суд не приймає доводи відповідача викладені у відзиві, оскільки вони спростовуються договором та додатковими угодами до договору, якими сторони погодили щомісячну оплату послуг в твердій сумі. Доказів, які б підтверджували внесення змін до договору або до додаткових угод відповідач не надав.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову згідно заяви про уточнення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 82-85 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із Публічного акціонерного товариства "Одеський нафтопереробний завод" (м. Одеса, вул. Шкодова гора,1/1, ) на користь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (м. Одеса, вул. Прохорівська, 6, ):

- 914824,54грн. - боргу,

- 76933,47грн. - пені,

- 9848,56 грн. - 3% річних,

- 60848,87 грн. - інфляційних втрат.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Одеський нафтопереробний завод" (м. Одеса, вул. Шкодова гора,1/1, ) на користь Державного бюджету України (р/р 3008, одержувач ГУ ДКСУ в Одеській області, , банк одержувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, ) судовий збір у сумі 21249,10грн.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 30 січня 2015 р.

Суддя Я.В. Брагіна