ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"02" лютого 2015 р. Справа № 911/119/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМ'ЄР-ЛІГА», смт. Чабани, Києво-Святошинський р-н,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рокитнянський гранкар'єр», c. Острів, Рокитнянський р-н

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне підприємство «АВТОПЕТРОЛІУМ»

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «РГК»

про стягнення 187 068,24 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників:

позивач - Глинська Л.Ю. предст. дов. б/н від 15.01.2015;

відповідач - не з'явився;

третя особа 1 - Гуназа Ю.Є. предст. дов. б/н від 15.07.2014;

третя особа 2 - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМ'ЄР-ЛІГА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рокитнянський гранкар'єр» про стягнення 187 068,24 грн. заборгованості за договором поставки № 99/КК-13 від 05.06.2013, яка складається з: 148 500,00 грн. основного боргу, 6 468,90 грн. 3% річних та 32 062,72 грн. інфляційних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.01.2015 у справі №911/119/15 було порушено провадження та призначено до розгляду на 02.02.2015 року.

Третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «РГК», явку свого повноважного представника в судове засідання не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач також не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання 02.02.2015, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення до суду не надсилав.

Згідно до п.п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала про порушення провадження надсилалась відповідачу за адресою вказаною в позовній заяві та Спеціальному витягу з ЄДРПОУ, що свідчить про те, що він був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Враховуючи, що неявка повноважних представників відповідача та третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності вказаних представників.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

02.02.2015 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні повноважних представників позивача та третьої особи 1, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

05 червня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «KJIO- КАРТА» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РГК» (Покупець) укладено Договір поставки № 99/КК-13 (надалі - Договір поставки № 99/КК-13).

Відповідно до пункту 1.1 Договору поставки № 99/КК-13, в порядку та на умовах, визначеним цим Договором, Постачальник зобов'язався поставити (передавати) нафтопродукти (Товар), вказаний в рахунках-фактурах та видаткових накладних, які є невід'ємною частиною Договору, а Покупець - прийняти цей Товар та своєчасно здійснити його оплату.

Пунктом 1.2 Договору поставки № 99/КК-13 передбачено, що найменування, одиниця виміру, кількість та ціна Товару, що підлягає поставці за цим Договором, зазначаються в накладних та/або в актах приймання-передачі, які є невід'ємною частиною даного Договору.

Постачальник поставляє Товар на підставі письмової Заявки Покупця за ціною, що визначена у рахунку-фактурі, погодженою Сторонами (пункт 3.1. Договору поставки № 99/КК-13).

Відповідно до пункту 3.4 Договору поставки № 99/КК-13 оплата Товару здійснюється на підставі рахунку-фактури та/або накладної.

Пунктом 3.5 Договору поставки № 99/КК-13 покупець зобов'язався здійснити оплату вартості Товару, визначеної в рахунку-фактурі та/або накладній на поточний рахунок Постачальника протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту поставки Товару Покупцю.

Товар вважається поставленим Постачальником і прийнятим Покупцем по кількості і якості відповідно до умов Договору, а також згідно паспорту виробника та сертифікату відповідності за умови якщо сторонами підписаний акт приймання-передачі Товару та/або накладна (пункт 5.1. Договору поставки № 99/КК-13).

На виконання умов Договору поставки № 99/КК-13, Постачальником поставлено, а Покупцем на підставі довіреності № 205 від 14.06.2013 р. на ім'я менеджеру з постачання Сові JI.A. отримано нафтопродукти - ДП Євро вид І згідно ДСТУ 4840:2007 у кількості 20 000,00 л. на загальну суму 170 000,00 грн., про що свідчить видаткова накладна № ЦОКК-0006480 від 15.06.2013 р., копія якої наявна у матеріалах справи.

В подальшому, 18.09.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рокитнннський гранкар'єр» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «KJIO-KAPTA» (Кредитор) укладено Договір поруки № 125/КК-13 (надалі - Договір поруки).

Відповідно до п. 1 Договору поруки, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед Кредитором за виконання ТОВ «РГК» (Боржник) зобов'язань, що виникли за Договором поставки №99/КК-13 від 05.06.2013, укладеним між Кредитором і Боржником (Основний Договір).

Відповідно до п. 4.1 Договору поруки, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у випадку зміни цього зобов'язання, що спричинює збільшення відповідальності чи інші несприятливі наслідки для Поручителя, без згоди останнього.

Також, 18.09.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «РГК» (Первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Рокитнянський гранкар'єр» (Новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «KJIO-KAPTA» (Кредитор) укладено Договір № 125/КК/13 про переведення боргу (надалі - Договір № 125/КК/13).

Пунктом 1 Договору № 125/КК/13 передбачено, що цим Договором регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає із Договору поставки № 99/КК-13 від 05 червня 2013 року, укладеного між Первісним боржником - ТОВ «РГК» та Кредитором - TOB «KJIO-KAPTA».

Пунктом 2 Договору № 125/КК/13 передбачено, що зобов'язання, яке приймає на себе Новий боржник, між Кредитором та Первісним боржником виникло через не оплату дизельного палива, поставленого згідно видаткової накладної № 6480 від 15.06.2013 р., і складається із суми заборгованості в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень 00 коп., в тому числі ПДВ.

Отриманий Товар оплачений відповідачем частково. Неоплаченою залишилась заборгованість у розмірі 148 500,00 грн.

03.01.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «KJIO-KAPTA» (Цедент) та Приватним Підприємством «АВТОПЕТРОЛІУМ» (Цесіонарій) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рокитнянський гранкар'єр» (Боржник) уклали Договір про відступлення права вимоги (цесії) № 4/КК-14 (надалі - Договір цесії № 4/КК-14).

Відповідно до п. 1 Договору Цесії № 4/КК-14 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент відступає Цесіонарію, а останній набуває право вимоги, належне Цеденту і стає кредитором за зобов'язанням по оплаті в сумі 148 500 (сто сорок вісім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., заборгованості ТОВ «Рокитнянський гранкар'єр» (), надалі - Боржник, перед Цедентом, за кошти, які не були повернуті Боржником.

За цим Договором Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання оплати заборгованості в сумі 148 500 (сто сорок вісім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. (пункт 2 Договору Цесії № 4/КК-14).

До Цесіонарія переходить зазначене вище право вимоги Цедента в обсязі та на умовах, що існували на момент оплати Цесіонарієм за відступлене право вимоги. Право вимоги, що відступається Цесіонарію, засвідчується наступними документами: Договір № 125/КК/13 про переведення боргу від 18.09.2013 року.

Пунктом 5 Договору Цесії № 4/КК-14 передбачено, що Цесіонарій за відступлення права вимоги сплачує Цеденту суму в розмірі 148 500 (сто сорок вісім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., протягом 30 банківських днів з моменту підписання цього Договору.

Відповідно до п.6. Договору Цесії № 4/КК-14 до Цесіонарія переходять усі права, які забезпечують виконання обов'язків Боржника.

10.12.2014р. між ПП «АВТОПЕТРОЛІУМ» (Цедент) та ТОВ «ПРЕМ'ЄР-ЛІГА» (Цесіонарій) укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії) № 295/АП-14, відповідно до умов якого Цедент відступив Цесіонарію, а останній набув право вимоги, належне Цеденту та став кредитором за зобов'язанням по оплаті Товариства з обмеженою відповідальністю «РГК» заборгованості в сумі 148 500 (сто сорок вісім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. перед Цедентом, яке виникло на підставі Договору поставки № 99/КК- 13 від 05.06.2013р.; Договором про переведення боргу № 125/КК/13 від 18.09.2013р., Договором відетуплення права вимоги (цесії) № 4/КК-14 від 03.01.2014

Відповідно до пункту 2 Договору цесії, Цесіонарій набув право вимагати від Боржника належного виконання оплати заборгованості в сумі 148 (сто сорок вісім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., а також інфляційних втрат, штрафних санкцій за невиконання грошового зобов'язання за 3% річних.

У відповідності з пунктом 9 Договору відступлення права вимоги Цесіонарій повідомив Боржника про відступлення права вимоги листом № 19-14/3142 від 26.12.2014р.

Додатковою угодою № 1 від 22.12.2014, ПП «АТОПЕТРОЛІУМ» та ТОВ «ПРЕМ'ЄР- ЛІГА», у зв'язку з допущеною технічною помилкою, сторони домовились пункт 1 Договору № 295/АП-14 викласти в наступній редакції: « 1. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент відступає Цесіонарію, а останній набуває право вимоги, належне Цеденту і стає кредитором за зобов'язанням по оплаті Товариства з обмеженою відповідальністю «Рокитиняський гранкар'єр» () заборгованості в сумі 148 500 (сто сорок вісім тисяч п'ятсот) гри. 00 коп. перед Цедентом, яке виникло за Договором поставки № 99/КК-13 від 05.06.2013 р., Договором про переведення боргу № 125/КК/13 від 18.09.2013р., Договором про відступлення права вимоги (цесії) № 4/КК-14 від 03.01.2014 р.»

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)

Згідно з частиною 1 статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на вищевикладене, у позивача - ТОВ «ПРЕМ'ЄР-ЛІГА» виникло право вимагати від відповідача сплати заборгованості за Договором поставки № 99/КК-13 з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних.

Стаття 692 ЦК України передбачає, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки, заборгованість відповідача перед позивачем на час прийняття рішення повністю не погашена, доказів оплати відповідач до суду не надав, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога про стягнення з відповідача 148 500,00 грн. боргу за поставлений товар підлягає задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 6 505,52 грн. та 32 062,72 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем, суд встановив, що заявлена позивачем до стягнення сума відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога щодо стягнення 32 062,72 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовної вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 6 505,52 грн., суд зазначає наступне.

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, нарахування 3% річних ним було здійснене з 26.06.2013, однак п. 3.5. Договору поставки № 99КК-13 від 05.06.2013 передбачено, що Покупець здійснює оплату отриманого товару протягом 10 банківських, а не календарних днів, як помилково вважав позивач при нарахуванні 3% річних.

Враховуючи зазначене, суд здійснив власний розрахунок 3% річних визначивши при цьому вірний, в межах заявленого позивачем, періоду, а саме з 29.06.2013 року по 10.12.2014 року та встановив, що розмір 3% річних за даний період складає 6 468,90 грн.

У зв'язку з чим, вимога про стягнення з відповідача 6 505,52 грн. 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 6 468,90 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 148 500,00 грн. основного боргу, 6 468,90 грн. 3% річних та 32 062,72 грн. інфляційних. В іншій частині позову суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рокитнянський гранкар'єр» (09631, Київська обл., Рокитнянський район, с. Острів, вул. Садова, 2/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМ'ЄР-ЛІГА» (08162, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, смт. Чабани, вул. 162, ) - 148 500 (сто сорок вісім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. основного боргу, 6 468 (шість тисяч чотириста шістдесят вісім) грн. 90 коп. 3% річних, 32 062 (тридцять дві тисячі шістдесят дві) грн. 72 коп. інфляційних та 3 740 (три тисячі сімсот сорок) грн. 64 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 10.02.2015р.

Суддя О.В. Щоткін