ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.02.15р. Справа № 904/692/15

Суддя Фещенко Ю.В. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Імперія РА" (м. Запоріжжя)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор" (м.Дніпропетровськ)

про стягнення заборгованості за поставлений товар згідно договору № 11507 від 30.12.2010 у загальному розмірі 416 921 грн. 47 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Імперія РА" (далі-позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор" (далі-відповідач) заборгованість за поставлений товар згідно договору № 11507 від 30.12.2010 у загальному розмірі 416 921 грн. 47 коп.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Так, позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 3 частиною 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" станом на 01.01.2015 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73080,00 грн.).

Ціна позову становить 416 921 грн. 47 коп., отже, сума судового збору за подання даного позову складає 8 338 грн. 43 коп. (2 відсотки ціни позову), всупереч вищевказаним вимогам позивачем до позовної заяви № 1 від 02.02.2015 додане платіжне доручення №130 від 30.01.2015 про сплату судового збору у розмірі 8 338 грн. 42 коп.

Враховуючи вищевикладене, платіжне доручення № 130 від 30.01.2015 про сплату судового збору у розмірі 8 338 грн. 42 коп., що додане до позовної заяви, не може бути належним доказом сплати судового збору.

На підставі пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що унеможливлює прийняття позовної заяви до розгляду.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Суд приходить до висновку, що до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, з огляду на наступне.

Вимогами статей 32, 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими і речовими засобами. Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003" затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55. Згідно пункту 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації іншої юридичної особи (ФОП - за наявності).

Всупереч зазначених вимог позивачем до позову долучено додатки не засвідчені належним чином, а саме: на деяких доданих до позовної заяви копіях міститься лише печатка позивача та підпис, на деяких копіях тільки печатка, без зазначення назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчила копії, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Відповідно до пункту 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції": недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

При чому, відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні статті 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Також суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Керуючись статтями 32, 36, 57, пунктами 3, 6 частини 1 статті 63, статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Імперія РА" (м. Запоріжжя) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор" (м. Дніпропетровськ) стягнення заборгованості за поставлений товар згідно договору № 11507 від 30.12.2010 у загальному розмірі 416 921 грн. 47 коп. і додані до неї документи без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що згідно з частиною 3 статтею 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Додаток: позовна заява № 1 від 02.02.2015 з доданими документами на 901 аркуші, в тому числі оригінал платіжного доручення № 130 від 30.01.2015 про сплату судового збору в сумі 8 338,42 грн.

Суддя Ю.В. Фещенко