номер провадження справи 8/174/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 Справа № 908/5209/14

за позовом Асоціації фермерських господарств "Агро" (71112, Запорізька область, Бердянський район, с. Червоне Поле, вул. Горького, 28)

до відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма "Лан" (72150, Запорізька область, Приморський район, с. Партизани, вул. Чапаєва, 46)

про стягнення 139284 грн. основного боргу за договором № ДГ-15/10-02 від 15.10.2014 р., 139284 грн. штрафу, 4039 грн. 12 коп. санкцій

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача - Грицанчук І.І., протокол № 3 від 04.07.2007 р.

Комаров О.М., дов. № 1 від 12.01.2015 р.

Відповідача - не з'явився

Заявлено позовні вимоги про стягнення 139284 грн. основного боргу за договором №ДГ-15/10-02 від 15.10.2014 р., 139284 грн. штрафу, 4039 грн. 12 коп. санкцій.

Розгляд справи, призначений на 15.01.2015 р., відкладався до 26.01.2015 р. в зв'язку з неявкою представників сторін. Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 26.01.2015 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених в позові, відповідно до ст. ст. 15, 16, 509, 526, 530, 541, 610, 611, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України. В обґрунтування вимог вказує, що на виконання умов договору № ДГ-15/10-02, укладеного з відповідачем 15.10.2014 р., поставив відповідачу дизельне паливо об'ємом 8760 л на загальну суму 139284 грн. Відповідач, порушуючи умови договору, не здійснив оплату отриманого товару, внаслідок чого за ним склалась заборгованість у сумі 139284 грн. У відповідності до п. 6.3 договору № ДГ-15/10-02 від 15.10.2014 р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позивач просить стягнути з відповідача 139284 грн. штрафу. Крім того, відповідно до п. 6.2.2 договору до стягнення заявлено 4039 грн. 12 коп. санкцій, нарахованих за період з 22.10.2014р. по 19.11.2014 р.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, представник відповідача в судове засідання за викликом двічі не з'явився, правом надати відзив на позов не скористався. Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Приватне сільськогосподарське підприємство Агрофірма "Лан" зареєстроване за адресою: 72150, Запорізька область, Приморський район, с.Партизани, вул. Чапаєва, 46. Ухвала суду від 26.11.2014 р. про порушення провадження по даній справі направлялася на адресу відповідача та не повернута органом зв'язку, тому з урахуванням обставин справи вважається належним виконанням господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу щодо вчинення судом певних процесуальних дій. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 26.01.2015 року за відсутності представника відповідача.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Заслухавши представників позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що Асоціацією фермерських господарств "Агро" (позивач, продавець) та Приватним сільськогосподарським підприємством Агрофірма "Лан" (відповідач, покупець) 15.10.2014 р. укладено договір № ДГ-15/10-02, за умовами якого продавець передає у власність, а покупець приймає та оплачує паливно-мастильні матеріали на умовах цього договору. Поставка товару здійснюється партіями. Порядок розрахунків узгоджено п. 5.1 договору, яким передбачено, що покупець зобов'язаний здійснити оплату отриманого товару не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання, який визначається згідно п. 2.6. договору - датою отримання кожної партії товару вважається дата, зазначена у відповідному відвантажувальному документі (товарно-транспортна або товарна накладна).

Як свідчать вивчені матеріали, на виконання умов договору № ДГ-15/10-02 від 15.10.2014 р. за видатковою накладною № РГСМ-02312 від 16.10.2014 р. позивачем поставлено відповідачу товар, який отримано уповноваженою особою, про що свідчить підпис на зазначеній накладній, скріплений печаткою відповідача.

Пунктом першим статті 193 Господарського Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами пункту 7 статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини другої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою для виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Як вказує позивач, відповідач не здійснив оплату отриманого товару в сумі 139284 грн. Заборгованість відповідача за договором № ДГ-15/10-02 від 15.10.2014 р. складає 139284 грн. Відповідачем зобов'язання щодо повної оплати товару у обумовлений термін не виконані, що свідчить про порушення відповідачем умов договору.

Оскільки відповідач не надав суду доказів виконання зобов'язання щодо оплати отриманого від позивача товару в узгодженому розмірі та у визначені строки, заявлені позовні вимоги визнав, про що підписав акт звірки взаємних розрахунків, суд вважає вимоги про стягнення основного боргу в сумі 139284 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення пені в розмірі 4039 грн. 12 коп., нарахованої за період з 22.10.2014 р. по 19.11.2014 р. позивач обґрунтовує п. 6.2.2 договору № ДГ-15/10-02 від 15.10.2014 р., згідно якого у разі порушення строків оплати покупець сплачує продавцю санкцію в розмірі 0,1% від вартості неоплаченого товару за кожний день просрочки оплати товару.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

У відповідності до частини першої статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Частиною шостою статті 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Відповідно до статті 3 цього ж Закону зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Розрахунок позивачем виконано без застосування обмеження подвійною обліковою ставкою НБУ у відповідності до положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань". Судом здійснено розрахунок пені, відповідно до якого розмір пені, нарахованої за період з 22.10.2014 р. по 19.11.2014 р. відповідно накладної складає 2751 грн. 34 коп. Суд вважає вимоги про стягнення пені такими, що підлягають задоволенню частково в сумі 2751 грн. 34 коп.

Вимоги про стягнення штрафу у розмірі 139284 грн. позивач обґрунтовує п. 6.3. договору, яким передбачено, що у разі просрочки оплати отриманого товару більш ніж на 30 календарних днів від строку зазначеного в п. 5.1 договору, покупець сплачує продавцю неустойку у вигляді штрафу у розмірі 100% від суми заборгованості. Оскільки судом встановлено, що відповідач прострочив виконання зобов'язань по оплаті отриманого товару, суд знаходить представлений розрахунок штрафу в розмірі 139284 грн. обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги задовольняються частково.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, ст. ст. 193, 232 ГК України, ст. ст. 526, 549, 692 ЦК України, керуючись ст.ст. 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма "Лан" (72150, Запорізька область, Приморський район, с. Партизани, вул. Чапаєва, 46, ) на користь Асоціації фермерських господарств "Агро" (71112, Запорізька область, Бердянський район, с. Червоне Поле, вул. Горького, 28, ) 139284 (сто тридцять дев'ять тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. основного боргу, 139284 (сто тридцять дев'ять тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. штрафу, 2751 (дві тисячі сімсот п'ятдесят один) грн. 34 коп. пені, 5626 (п'ять тисяч шістсот двадцять шість) грн. 40 коп. судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 05 лютого 2015 року.

Суддя І.А. Попова