ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015 р. Справа № 914/4146/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімпобутсервіс»,

м. Львів,

до відповідача: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів,

про визнання договору оренди продовженим.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Крикус В.В.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімпобутсервіс» до Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про визнання договору оренди продовженим.

Ухвалою суду від 24.11.2014 р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 09.12.2014р. У судовому засіданні 09.12.2014 р. оголошувалася перерва до 23.12.2014 р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду. Ухвалою суду від 26.01.2015 р. строк розгляду справи продовжувався на 15 днів.

Представник позивача у судове засідання 09.02.2015 р. не з'явився, у попередньому судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, просив визнати продовженим договір оренди №Ш-7921 від 19.07.2011 р. на той самий термін ( 2 роки 364 дні) і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідач у судовому засіданні 09.02.2015 р. проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема, зазначив, що відповідачем 15.08.2014 р. було надіслано повідомлення №2302-вих-2367 про припинення договірних стосунків у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди. Оскільки заява позивача про продовження строку дії договору подана лише 27.08.2014 р., тобто після встановленого законом 1-місячного терміну звернення орендаря до орендодавця із заявою про продовження договоріних відносин, просить відмовити у задоволенні позову повністю. Крім того, зазначає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки серед способів захисту прав чи інтересів, визначених ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України не передбачено такого способу захисту порушеного права як визнання договору продовженим.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

19.07.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімпобутсервіс» та Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради укладено договір оренди №Ш-7921-11 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень). Відповідно до п.1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - приміщення, загальною площею 11,7 м2, яке знаходяться на першому поверсі будинку за адресою: м. Львів, вул. Гетьмана І.Мазепи, 11. Об'єкт знаходиться на балансі ЛКП «Балатон-409». Відповідно до п. 2 договору об'єкт оренди використовується орендарем для приймального пункту хімчистки. Термін дії договору визначений з 19 липня 2011 р. по 17 липня 2014 р. (п. 4.1 договору).

У п.4.3 договору сторони передбачили, що разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які передбачені даним договором.

У матеріалах справи міститься повідомлення про припинення договірних стосунків від 15.08.2014 р. №2302-вих-2367, список №9 відправлень рекомендованих листів та фіскальний чек відділення поштового зв'язку від 18.08.2014 р., у якому зазначено список №2226.

21.08.2014 р. між ПАТ СК «Інтер-Поліс» та ТзОВ «Хімпобутсервіс» укладено договір №0023-15-26-50 добровільного страхування майна, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Гетьмана І.Мазепи, 11.

Актом обстеження №1 від 27.08.2014 р. орендованого приміщення встановлено, що воно використовується орендарем для приймального пункту хімчистки. Акт затверджений директором ЛКП «Балатон-409».

27.08.2014р. позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження строку дії договору на новий термін.

28.10.2014 р. листом №2302-3170 відповідач повідомив позивача про те, що комісія з підготовки пропозицій для надання в оренду майна територіальної громади м. Львова, розглянувши заяву ТзОВ «Хімпобутсервіс» від 27.08.2014р., прийняла негативне рішення з огляду на те, що заява про продовження договору оренди була подана після закінчення терміну дії договору. Крім того, управління просило здати орендоване приміщення балансоутримувачу по акту приймання-передачі.

У матеріалах справи знаходиться акт звірки розрахунків про те, що станом на 31.12.2014 р. відсутня заборгованість позивача перед відповідачем, а також платіжні доручення про сплату позивачем орендної плати за період з липня 2014 р. по січень 2015 р.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України).

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (ч.1 ст.283 ГК України).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендною є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частина 1 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ч.4 ст.284 ГК України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, термін дії договору визначений з 19 липня 2011 р. по 17 липня 2014 р. Відповідач зазначає, що листом від 15.08.2014 р. Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради повідомило товариство про припинення договірних стосунків. Однак, суд звертає увагу відповідача на те, що фіскальний чек про відправлення листів від 18.08.2014 р. та список рекомендованих листів №9 не є належними доказами надіслання повідомлення відповідачем позивача про припинення договору з наступних підстав.

Так, долучений відповідачем фіскальний чек від 18.08.2014 р. підтверджує відправлення списку рекомендованих листів №2226, тоді, як такого списку рекомендованих листів до матеріалів справи не подано. Відповідачем для підтвердження факту надіслання позивачу повідомлення про припинення договірних відносин від 15.08.2014 р. №2302-вих-2367 до справи долучено список рекомендованих листів №9, проте не надано поштової квитанції, яка б підтверджувала факт відправлення рекомендованої кореспонденції згідно списку рекомендованих листів №9 через відділення поштового зв'язку.

Постановою КМ України №270 від 05.03.2009 р. затверджено Правила надання послуг поштового зв'язку, пунктами 66-68 яких передбачено, що у разі відправляння згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список. Кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії, що включається до одного списку, кількість примірників списків та необхідність подання їх в електронному вигляді визначається оператором поштового зв'язку. До списку включаються поштові відправлення, поштові перекази, згруповані за способом пересилання. Список засвідчується підписом відправника. Якщо відправником є юридична особа, список згрупованих внутрішніх рекомендованих поштових карток, листів, бандеролей засвідчується підписом відповідального працівника цієї особи, список згрупованих внутрішніх листів та бандеролей з оголошеною цінністю, посилок, прямих контейнерів, поштових переказів - підписами керівника та головного бухгалтера. Підписи скріплюються відповідними печатками. Про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові.

В даному випадку номер 9 списку рекомендованих листів (а.с.46-47) не співпадає з вказаним у касовому чеку - №2226 (а.с.46). Таким чином, відповідач не подав доказів належного повідомлення позивача про припинення договірних відносин між сторонами у строк, визначений ст.764 ЦК України, ст. 284 ГК України та ст.17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», а тому договір оренди є продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, що були передбачені договором.

У пункті 4.1 постанови №12 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» Пленум Вищого господарського суду України зазначає наступне. Зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Господарським судам слід відмовляти в позові про визнання договору оренди продовженим (пролонгованим), оскільки така позовна вимога (без подання доказів наявності спору стосовно такого продовження), є, по суті, вимогою про встановлення юридичного факту, а це не відповідає передбаченим законом (стаття 20 ГК України, стаття 15, частина друга статті 16 ЦК України) способам захисту порушеного права (п.4.2 постанови).

Зважаючи на те, що позовна вимога про визнання договору оренди продовженим є по суті вимогою про встановлення юридичного факту та не відповідає визначеним законом способам захисту порушеного права, суд відмовляє у задоволенні позову.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно ст.49 ГПК України судовий збір покладається на позивача, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 2, 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. ст. 11, 16, 759, 764 Цивільного кодексу України, ст.ст.20, 283,284 Господарського кодексу України та ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

відмовити у задоволенні позову повністю.

У судовому засіданні 09.02.2015р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 11.02.2015р.

Суддя Яворський Б.І.