ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 лютого 2015 р. Справа № 903/2/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ліхтнер Бетон Україна", м.Луцьк

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Укрзахідпідшипник" ЛТД, м.Луцьк

про стягнення 21 295 грн. 10 коп.

Суддя Шум М. С.

Представники:

від позивача: Тімуш А. Ю., довіреність від 30.05.2013 року

від відповідача: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

Суть спору: позивач - ТзОВ «Ліхтнер Бетон Україна» в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача - ТзОВ ТД «Укрзахідпідшипник» ЛТД 20 788 грн. 58 коп. в т. ч. 19 000 грн. 00 коп. основного боргу згідно договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №09/07/12 від 09.07.2012 року, 1 563 грн. 70 коп. втрат від інфляції, 224 грн. 88 коп. річних.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язань згідно договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №09/07/12 від 09.07.2012 року в частині повернення наданих грошових коштів.

Ухвалою суду від 06.01.2015 року заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у даній справі, сторін зобов'язано надати суду необхідні для розгляду справи документи.

Ухвалами суду від 20.01.2015 року, 03.02.2015 року розгляд справи відкладався, сторін зобов'язано надати додаткові документи та пояснення по справі.

Позивач на адресу суду надіслав заяву від 27.01.2015 року про збільшення позовних вимог в якій просить стягнути з відповідача 19 000 грн. 00 коп. основного боргу, 2 014 грн. 00 коп. втрат від інфляції, 281 грн. 10 коп. 3% річних, судові витрати покласти на відповідача. При цьому, на виконання вимог ухвали суду від 20.01.2015 року позивач долучив до відповідної заяви докази отримання відповідачем вимоги від 30.07.2014 року про повернення коштів згідно договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №09/07/12 від 09.07.2012 року, а саме витяг з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта».

Заява про збільшення позовних вимог подана в порядку ст. 22 ГПК України, підписана представником товариства з обмеженою відповідальністю "Ліхтнер Бетон Україна" в межах повноважень, наданих довіреністю від 30.05.2013 року. До відповідної заяви долучено докази її надіслання відповідачу. Крім того, позивач зазначає, що оскільки нова ціна позову становить 21 295 грн. 10 коп., то розмір судового збору за розгляд відповідної позовної заяви становить 1 218 грн. 00 коп., який сплачено позивачем при поданні первісного позову.

Відповідно до п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 22 ГПК України, суд приймає заяву ТзОВ "Ліхтнер Бетон Україна" про збільшення позовних вимог.

10.02.2015 року представник позивача через канцелярію суду подала додаткові пояснення в яких зазначає, що при розрахунках 3% річних не правильно визначено кількість днів прострочки, тому при розгляді позову просить врахувати позовну вимогу про стягнення річних в сумі 232 грн. 68 коп.

Суд розцінює відповідні пояснення як заяву про зменшення позовних вимог, яка подана з дотриманням норм ст. 22 ГПК України, підписана повноважним представником ТзОВ «Ліхтнер Бетон Україна».

Заява про зменшення позовних вимог від 10.02.2015 року не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів приймається судом.

Відповідно до п. 4.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зменшення позивачем суми позову, в тому числі й з підстав необґрунтованості первісного розрахунку ціни позову, не є відмовою від позову. В такому випадку припинення провадження в частині зменшення відповідної суми не здійснюється, - про таке зменшення зазначається в описовій частині судового рішення, а предметом спору стає вимога про стягнення суми в зменшеному розмірі.

Враховуючи викладене, суд розглядає спір виходячи з нової ціни позову, яка становить 21 246 грн. 68 коп. в т. ч. 19 000 грн. 00 коп. основного боргу, 2 014 грн. 00 коп. втрат від інфляції та 232 грн. 68 коп. 3% річних.

Представник позивач в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву чи будь-яких пояснень по суті заявленого позову, контррозрахунку позовних вимог суду не подав, хоча був вчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року №18.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

09 липня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Ліхтнер Бетон Україна" та товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Укрзахідпідшипник" ЛТД укладений договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №09/07/12 (далі - договір, а. с. 6-7).

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Як встановлено ст. 202, 509 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобов'язання виникли з договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №09/07/12 від 09.07.2012 року.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором позики.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відтак, згідно п. п. 1.1, 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 3.1, 8.1 договору позивач надає відповідачу безвідсоткову поворотну фінансову допомогу, а відповідач зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором. Поворотна фінансова допомога надається частинами в національній валюті України в межах суми 20 000 грн. 00 коп. без ПДВ. Поворотна фінансова допомога в розмірі 20 000 грн. 00 коп. надається позивачем не пізніше п'яти банківських днів після підписання даного договору. Поворотна фінансова допомога надається відповідачу на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. Поворотна фінансова допомога надається строком до 01.06.2012 року з дати підписання даного договору шляхом прерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача з особового або іншого рахунка позивача. Поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення позивачем. Повернення грошових коштів проводиться шляхом видачі грошових коштів позивачу з каси відповідача або шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позивача в установі банку у строк не пізніше 01.06.2012 року. Даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 01.06.2013 року, до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Договір може бути скасовано за домовленістю сторін у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Докази визнання договору недійсним суду не надано.

На виконання умов договору ТзОВ «Ліхтнер Бетон Україна» перерахував ТзОВ ТД «Укрзахідпдшипник» ЛТД кошти в сумі 20 000 грн. 00 коп. з призначенням платежу: надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору №09/07/12 від 09 липня 2012 року, що підтверджується платіжним дорученням №2346 від 09.07.2012 року (а. с. 8).

Відповідні обставини відповідачем не заперечуються.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтями 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності із ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Пунктом 2.3 договору сторони узгодили, що поворотна фінансова допомога надається строком до 01.06.2012 року з дати підписання даного договору.

Представник позивача в судових засіданнях зазначила, що в договорі помилково зазначено строк повернення позики, відтак, позивач посилається на ст. 530 ЦК України та ст. 1049 ЦК України відповідно до п. 1 якої якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

15.11.2013 року відповідач перерахував позивачу 1 000 грн. 00 коп. з призначенням платежу «часткове повернення фінансової допомоги згідно договору №09/07/12 від 09.07.2012 року», що підтверджується долученою до заяви банківською випискою (а. с. 9).

30.07.2014 року позивач надіслав на адресу відповідача лист-вимогу про повернення коштів в розмірі 19 000 грн. 00 коп. до 07.08.2014 року (лист вимога від 29.07.2014 року, поштова квитанція від 30.07.2014 року, а. с. 10-11).

Згідно долученого позивачем витягу з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта» вимога отримана відповідачем 01.08.2014 року, проте залишена без відповіді та виконання.

Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.

Відтак, суд вважає, що у відповідача виникло зобов'язання по поверненню позики згідно договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №09/07/12 від 09.07.2012 року.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами і іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на день розгляду справи, відповідач поворотну фінансову допомогу надану згідно договору №09/07/12 від 09.07.2012 року повернув частково, відтак основна заборгованість відповідача за договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №09/07/12 від 09.07.2012 року станом на день подачі позову становить 19 000 грн. 00 коп., підтверджена матеріалами справи, відповідачем не оспорюється, підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Крім того, позивач в порядку ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 2 014 грн. 00 коп. втрат від інфляції за вересень-грудень 2014 року та 232 грн. 68 коп. 3% річних за період з 01.09.2014 року по 27.01.2015 року.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене ст. 625 ЦК України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки, відповідач вимогу про повернення позики отримав 01.08.2014 року, то суд вважає правомірним нарахування позивачем втрат від інфляції та 3% річних починаючи з 01.09.2014 року.

Нараховані позивачем 2 014 грн. 00 коп. втрат від інфляції за вересень-грудень 2014 року та 232 грн. 68 коп. 3% річних за період з 01.09.2014 року по 27.01.2015 року є підставними та такими, що підлягають до стягнення.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827 грн. 00 коп., відповідно до ст. 49 ГПК України необхідно віднести на нього.

Керуючись, ст. 526, 1046, 1049 Цивільного кодексу України, України, ст.ст. 44, 49, ст. ст. 82-85 ГПК України, господарський суд,

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Укрзахідпідшипник" ЛТД (м. Луцьк, пр. Перемоги, 34, каб. 305, ) в користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ліхтнер Бетон Україна" (м. Луцьк, вул. Конякіна, 18А, )

- 19 000 грн. 00 коп. основного боргу, 2 014 грн. 00 коп. втрат від інфляції, 232 грн. 68 коп. річних, 1 827 грн. 00 коп. в повернення витрат зі сплати судового збору, а всього: 23 073 грн. 68 коп. (двадцять три тисячі сімдесят три грн. 68 коп.).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

повний текст рішення

складений 11.02.2015 року

Суддя М. С. Шум