номер провадження справи 5/111/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015 Справа № 908/5472/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйЕмВі" (юридична адреса: 0026, Республіка Арменія, м. Єреван, пр. Аршакуняц, 50-1А; поштова адреса: 08292, Київська область, м. Буча, а/с 1030)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГ Сталь" (юридична адреса: 87524, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Сєченова, 63 - а; фактична адреса: 87539, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, 84 - б)

про стягнення 24 962, 91 доларів США

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Мальцева А.М., довіреність № 532 від 24.12.2014

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю " ЕйЕмВі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГ Сталь" про стягнення 24 962, 91 доларів США.

Ухвалою суду від 02.02.2014 порушено провадження у справі №908/5472/14, присвоєно справі номер провадження №5/111/14, судове засідання призначено на 26.12.2014. В судовому засіданні оголошувалась перерва до 02.02.2015. У судовому засіданні 02.02.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За письмовим клопотанням представників сторін розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач у судове засідання 02.02.2015 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи за відсутності належним чином уповноваженого представника позивача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце проведення судового засідання позивач був повідомлений своєчасно та належним чином. Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні позивач не скористався.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути з відповідача основну заборгованість за контрактом № 100-ЕХР-14 від 23.05.2014 у розмірі 24 360,00 доларів США, штраф на підставі п. 11.1. контракту у розмірі 0,03 % - 609,91 долар США, витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 2 900, 00 доларів США. В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач посилається на умови контракту № 100-ЕХР-14 від 23.05.2014 та ч. 1 ст. 612 ЦК України. Зокрема, 23.05.2014 між позивачем та відповідачем було укладено контракт № 100-ЕХР-14 від 23.05.2014, відповідно до умов якого продавець передає продукцію металургійного виробництва, найменування, асортимент, кількість та технічні вимови до якої зазначено у відповідних специфікаціях до цього контракту - далі товар, а покупець купую товар, найменування, асортимент, кількість та технічні вимоги якої зазначені у специфікаціях. Між сторонами було підписано наступні Специфікації: Специфікація № 1 від 23.05.2014 на загальну суму 35 325,00 доларів США, умови оплати - 100 % передплата, умови поставки - 21 календарних днів з дня зарахування передплати на банківський рахунок продавця. Специфікація № 2 від 25.07.2014 на загальну суму 12 180,00 доларів США, умови оплати - 100 % передплата, умови поставки - у серпні 2014. Специфікація № 3 від 21.08.2014 на загальну суму 12 180,00 доларів США, умови оплати - 100 % передплата банківським переказом на розрахунковий рахунок покупця в термін до 22.08.2014 включно, умови поставки - 14 календарних днів з дня зарахування передплати на банківський рахунок продавця. Позивач здійснив 100 % передплату за кожною із зазначених специфікацій. Відповідач виконав свої зобов'язання за контрактом частково, поставивши товар (продукцію) лише за Специфікацією № 1 від 23.05.2014. Між сторонами 25.09.2014 було підписано Акт звірки взаєморозрахунків на суму 24 360, 00 доларів США. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань позивач просить суд стягнути з відповідача основний боргу у розмірі 24 360, 00 доларів США та штраф у розмірі 602,91 доларів США, розрахований на підставі п. 11.1. контракту. Просить позовні вимоги задовольнити.

Наявні у справі матеріали, надані позивачем до позовної заяви, дозволяють розглянути справу по суті.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, суду надано письмовий відзив по суті спору та наступні пояснення: 23.05.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГ Сталь» та Товариства з обмеженою відповідальністю " ЕйЕмВі" було укладено контракт купівлі-продажу №100-ЕХР-14. Між сторонами було підписано три Специфікації до цього контракту. Відповідно до Специфікації № 1 від 23.05.2014 відповідач повинен був поставити товар на загальну суму 35 325,00 доларів США, умови оплати - 100 % передплата, 21 календарних днів з дня зарахування передплати на банківський рахунок продавця. Відповідно до Специфікації № 2 від 25.07.2014 відповідач повинен був поставити товар на загальну суму 12 180,00 доларів США, умови оплати - 100 % передплата, у серпні 2014. Відповідно до Специфікації № 3 від 21.08.2014 відповідач повинен був поставити товар на загальну суму 12 180,00 доларів США, умови оплати - 100 % передплата банківським переказом на розрахунковий рахунок покупця в термін до 22.08.2014 включно, 14 календарних днів з дня зарахування передплати на банківський рахунок продавця. Однак, відповідач здійснив поставку товару лише за Специфікацією № 1, що підтверджується вантажно-митними деклараціями. Відповідач не відмовляється від поставки товару та виконання своїх зобов'язань за контрактом. Невиконання контракту сталося у зв'язку з тим, що підприємство відповідача знаходиться в зоні проведення анти терористичної операції та на даний час підприємство перебуває у скрутному матеріальному стані. Відповідно до наказу № 62 від 18.09.2014 «Про оплату праці під час простою підприємства» на підставі Акту про простой підприємства від 18.09.2014 вважати час 07:00 18.09.2014 початком простою підприємства не з вини робітників. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідачем були заявлені наступні клопотання: на підставі ст. 83 ГПК України зменшити розмір штрафу до 50 %, надати відстрочку виконання судового рішення строком на шість місяців. При вирішенні питання щодо розміру витрат на оплату послуг адвоката відмовити у стягненні витрат на послуги адвоката.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

За своєю правовою природою спірний правочин є угодою купівлі-продажу.

Положеннями ст. ст. 638, 639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги договору не встановлені законом.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язань, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.05.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГ Сталь» (далі - продавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю " ЕйЕмВі" (далі - покупець) було укладено контракт купівлі-продажу №100-ЕХР-14 (далі - контракт), відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого продавець передає продукцію металургійного виробництва, найменування, асортимент, кількість та технічні вимови до якої зазначено у відповідних специфікаціях до цього контракту - далі товар, а покупець купую товар, найменування, асортимент, кількість та технічні вимоги якої зазначені у специфікаціях.

Після погодження всіх необхідних моментів та підписання сторонами специфікацій останні є невід'ємними частинами контракту.

Відповідно до п. 2.1. контракту ціна товару встановлюється у доларах США за 1 метричну тону на умовах, зазначених у відповідних специфікаціях. Оплата за товар здійснюється у доларах США,

Пунктами 3.1., 3.2. контракту передбачено, що загальна вартість контракту складає 1 000 000,00 доларів США. За домовленістю сторін сума контракту може змінюватись.

Загальна вартість контракту складається з суми вартості всіх специфікацій, які є невід'ємними частинами контракту.

Згідно п. 5.1. контракту, строки поставки товару визначаються сторонами у відповідних специфікаціях.

Пунктом 7.1. контракту передбачено, що покупець здійснює оплату товару на умовах передплати.

Відповідно до п.п. 11.1., 11.3. контракту у разі прострочки поставки товару відносно встановлених у специфікаціях строків продавець сплачує покупцю штраф, що розраховується від вартості непоставленої частини товару за специфікацією, у розмір 0,03% за кожен день прострочення, але не більше 3 % вартості партії товару, відносно якої виникла прострочка.

У разі, якщо строк прострочки зобов'язань перевищує 90 календарних днів з дати митного оформлення товару у режимі експорт, сума штрафних санкцій збільшується до 0,3% від суми не отриманої виручки за кожен день прострочки.

Пунктом 12.3. контракту передбачено, що сторона, у якої виникла неможливість виконання контрактних зобов'язань, повинна негайно повідомити іншу сторону про виникнення та припинення обставин, що заважали виконанню зобов'язання. Належним доказом цього є довідка, що видається торговою палатою відповідної країни продавця чи покупця. Після отримання покупцем повідомлення від продавця про відмову виконання своїх зобов'язань, в результаті дії обставин непереборної сили, продавець протягом 10 банківських днів повертає суму платежу на рахунок покупця.

В матеріалах справи містяться Специфікації №№ 1 - 3, підписані обома сторонами (а.с. 49-57).

Відповідно до Специфікації № 1 від 23.05.2014 відповідач повинен був поставити товар на загальну суму 35 325,00 доларів США, умови оплати - 100 % передплата, 21 календарних днів з дня зарахування передплати на банківський рахунок продавця.

Відповідно до Специфікації № 2 від 25.07.2014 відповідач повинен був поставити товар на загальну суму 12 180,00 доларів США, умови оплати - 100 % передплата, у серпні 2014.

Відповідно до Специфікації № 3 від 21.08.2014 відповідач повинен був поставити товар на загальну суму 12 180,00 доларів США, умови оплати - 100 % передплата банківським переказом на розрахунковий рахунок покупця в термін до 22.08.2014 включно, 14 календарних днів з дня зарахування передплати на банківський рахунок продавця.

Позивач отримав проформи рахунків на оплату специфікацій №№ 1-3 та здійснив оплату, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 58-72).

Відповідач здійснив поставку товару лише за Специфікацією № 1 на суму 34 167,13 доларів США, що підтверджується вантажно-митними деклараціями від 26.06.2014 №700100000/2014/0058252 та № 700100000/2014/005826 (а.с. 125-126).

В матеріалах справи міститься копія Акту звірки взаємних розрахунків на суму 24 360,00 доларів США, підписаного обома сторонами (а.с. 73).

Також, в матеріалах справи міститься лист позивача № 24/09 АГ, відповідно до якого позивач просить відповідача у строк до 29.09.2014 здійснити поставку продукції за контрактом або повернути суму коштів у розмірі 24 360,00 доларів США (а.с. 91).

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 24 360,00 доларів США (по курсу НБУ на 24.11.2014 - 367 743 (триста шістдесят сім тисяч сімсот сорок три) грн. 43 коп.).

В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач посилається на ч. 1 ст. 612 ЦК України та умови контракту купівлі-продажу №100-ЕХР-14 від 23.05.2014.

Відповідно до умов контракту купівлі-продажу №100-ЕХР-14 від 23.05.2014 продавець передає продукцію металургійного виробництва, найменування, асортимент, кількість та технічні вимови до якої зазначено у відповідних специфікаціях до цього контракту - далі товар, а покупець купую товар, найменування, асортимент, кількість та технічні вимоги якої зазначені у специфікаціях. Між сторонами було підписано наступні Специфікації: Специфікація № 1 від 23.05.2014 на загальну суму 35 325,00 доларів США, умови оплати - 100 % передплата, умови поставки - 21 календарних днів з дня зарахування передплати на банківський рахунок продавця. Специфікація № 2 від 25.07.2014 на загальну суму 12 180,00 доларів США, умови оплати - 100 % передплата, умови поставки - у серпні 2014. Специфікація № 3 від 21.08.2014 на загальну суму 12 180,00 доларів США, умови оплати - 100 % передплата банківським переказом на розрахунковий рахунок покупця в термін до 22.08.2014 включно, умови поставки - 14 календарних днів з дня зарахування передплати на банківський рахунок продавця. Позивач здійснив 100 % передплату за кожною із зазначених специфікацій. Відповідач виконав свої зобов'язання за контрактом частково, поставивши товар (продукцію) лише за Специфікацією № 1 від 23.05.2014.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 зазначеної статті визначені способи захисту порушених прав та законних інтересів. Особа, яка звертається за захистом свого порушеного права вільна у виборі способу захисту.

Частиною 3 ст. 612 ЦК України передбачено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Доказів того, що позивач відмовився від виконання зобов'язань, виконання втратило інтерес для позивача, позивачу було завдано збитків суду не надано.

Крім того, умовами контракту купівлі-продажу №100-ЕХР-14 від 23.05.2014 передбачено лише настання негативних наслідків у вигляді накладання та стягнення штрафних санкцій, положень щодо повернення здійсненої передплати у разі невиконання контрагентом своїх зобов'язань щодо поставки товару контракт не містить.

Як вбачається з матеріалів справи та позовної заяви, позивач просить суд стягнути саме основну заборгованість за контрактом купівлі-продажу №100-ЕХР-14 від 23.05.2014 у розмірі 24 360,00 доларів США, а не суму збитків. Однак у відповідача не існує грошових зобов'язань перед позивачем за контрактом.

Відповідно до п. 11.1. контракту у разі прострочки поставки товару відносно встановлених у специфікаціях строків продавець сплачує покупцю штраф, що розраховується від вартості непоставленої частини товару за специфікацією, у розмір 0,03% за кожен день прострочення, але не більше 3 % вартості партії товару, відносно якої виникла прострочка.

Згідно з розрахунком позивача сума штрафу складає 602, 91 доларів США (по курсу НБУ на 24.11.2014 - 9 101 (дев'ять тисяч сто одна) грн. 65 коп.). Розрахунок перевірено судом та є вірним.

Щодо клопотання відповідача про зменшення суми штрафу на 50 % суд зазначає, відповідно до положень статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Позивачем заявлені до стягнення сума штрафу у розмірі 602, 91 доларів США (по курсу НБУ станом на 24.11.2014 - 9 101, 65 грн.).

Відповідно до положень статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки .

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання .

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України також визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення розміру штрафу.

Суд враховує, що на день винесення рішення підприємство відповідача продовжує перебути у простої відповідно до наказу № 62 від 18.09.2014 «Про оплату праці під час простою підприємства» на підставі Акту про простой підприємства від 18.09.2014 вважати час 07:00 18.09.2014 початком простою підприємства не з вини робітників.

Згідно довідки ПАТ «КБ «ПриватБанк» від 10.11.2014 станом на 10.11.2014 залишок грошових коштів на рахунку відповідача становить 2799,08 грн. (а.с. 127). Згідно довідки АТ «Укрексімбанк» від 13.11.2014 за період з 01.09.2014 по 12.11.2014 залишок грошових коштів на рахунку відповідача становить 360,94 грн. (а.с. 128-129). Згідно довідки відділення ПАТ «ПУМБ» РЦ в м. Маріуполі від 10.10.2014 рух коштів на поточному рахунку відповідача за період з 01.07.2014 по 30.09.2014 склав: прибуток 200,00 грн., витрати 210,00 грн., залишок грошових коштів станом на 13.11.2014 - 78,30 грн., 111,19 доларів США (а.с. 131-132). Відповідно до звіту про фінансові результати за 9 місяців 2014 відповідач мав збиток у розмірі 14 637 тис. грн. (а.с. 143). Згідно поданого до Управління статистики у м. Маріуполі Балансу (звіт про фінансовий стан) станом на 30.09.2014 гроші та їх еквіваленти на початок 2014 складали 1 046 тис. грн., а на 30.09.2014 - лише 34 тис. грн. (а.с. 142).

Оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, а також те, що винятковість обставин є оціночним поняттям та те, що підприємство відповідача знаходиться в зоні проведення АТО, господарський суд дійшов висновку про те, що клопотання відповідача щодо зменшення розміру штрафу є обґрунтованим, відповідач довів суду винятковість випадку, і тому, суд врахувавши фінансовий стан обох сторін задовольняє клопотання відповідача та зменшує розмір штрафу до 50 % - 301, 45 доларів США (еквівалент у гривнях 4550,82 грн. по курсу НБУ станом на 24.11.2014).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо надання відстрочки виконання рішення строком на 6 місяців, суд відзначає, що відповідач, обґрунтовуючи зазначене клопотання, посилається на скрутне матеріальне становище відповідача та те, що підприємство з 18.09.2014 по цей час знаходиться в простої. В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач посилається на ті самі підстави та документи, що в клопотанні про зменшення суми штрафу на 50 %, що перелічені вище.

Однак, беручи до уваги задоволення клопотання відповідача про зменшення суми штрафу на 50 % суд не вбачає підстав для надання відстрочки виконання рішення суду строком на 6 місяців та звертає увагу відповідача на те, що він не позбавлений права повторно звернутися із клопотання про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України на стадії виконання рішення.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2 900, 00 доларів США судових витрат, пов'язаних з наданням послуг адвоката.

Статтею 44 ГПК України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката.

Позивачем в якості доказів отримання послуг адвоката надано до матеріалів справи угоду про надання правової допомоги від 06.11.2014, ордер серія КС № 26226 від 24.11.2014, свідоцтво № 5113/10 від 12.02.2013, платіжне доручення в іноземній валюті від 13.11.2014 на суму 1 700, 00 доларів США.

Відповідно до угоди про надання правової допомоги від 06.11.2014 за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 2 900, 00 доларів США у такі строки: 1700,00 доларів США на протязі 3 банківських днів з дати підписання даної угоди; 600,00 доларів США на протязі 3 банківських днів з дати винесення рішення господарським судом та отримання клієнтом от сканованої копії даного рішення по електронній пошті; 600,00 доларів США на протязі 3 банківських днів з дати подачі виконавчого листа до виконавчої служби або поштового опису з відміткою про відправку заяви та виконавчого листа до виконавчої служби по електронній пошті.

Як вбачається з матеріалів справи, на день прийняття рішення у справі позивач поніс витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 1700,00 доларів США.

Просить стягнути 2900,00 доларів США. Однак, витрати у розмірі 1200,00 доларів США позивачем (клієнтом) ще не здійснені та документально не підтверджені.

В матеріалах справи міститься калькуляція послуг адвоката, відповідно до якої: попередня консультація - 300 доларів США, вивчення документів - 500 доларів США, підготовка позовної заяви - 340 доларів США, підготовка документів до позовної заяви (переклад, сплата судового збору, компоновка та відправка) - 960 доларів США, участь у судовому засідання (проїзд, суточні) - 200 доларів США, підготовка заяви про відкриття виконавчого провадження - 200 доларів США, контроль за виконанням судового рішення - 400 доларів США.

У визначенні розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, судом враховано, що позивач не надав суду встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалась в країні або в регіонів; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

З огляду на вищевикладене, враховуючи вимоги ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, а також враховуючи, що:

- розмір відшкодування судових витрат, у т.ч. оплати послуг адвоката, не повинен бути не співрозмірним, тобто явно завищеним з огляду на складність та обставини справи. Сума заявлених позовних вимог у розмірі 602, 91 доларів США та сума на оплату послуг адвоката у розмірі 2 900,00 доларів США є не спів розмірними, оскільки позовна заява подана до суду у зв'язку з невиконанням відповідачем умов контракту купівлі-продажу №100-ЕХР-14 від 23.05.2014 в частині не поставлення товару за 2 специфікаціями.

- що позивач не надав суду: встановлених нормативно-правовими актами норм видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартості економних транспортних послуг; доказів вартості оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалась в країні або в регіоні; ін. наявних відомостей органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг,

- не складність справи, суд дійшов висновку щодо відшкодування судових витрат на оплату послуг адвоката в сумі 500, 00 грн.

Судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГ Сталь" (юридична адреса: 87524, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Сєченова, 63 - а; фактична адреса: 87539, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, 84 - б) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйЕмВі" (юридична адреса: 0026, Республіка Арменія, м. Єреван, пр. Аршакуняц, 50-1А; поштова адреса: 08292, Київська область, м. Буча, а/с 1030) штраф у розмірі 301, 45 доларів США (еквівалент у гривнях по курсу НБУ на 24.11.2014 - 4 550 (чотири тисячі п'ятсот п'ятдесят) грн. 82 коп.), витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 91 (дев'яносто одна) грн. 01 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 09.02.2015.