КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р. Справа№ 910/25493/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Ільєнок Т.В.

за участю представників:

згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Технологічна аграрна компанія об'єднана"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.11.2014 р. про вжиття заходів до забезпечення позову

у справі № 910/25493/14 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агроцентр", м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ", с. Бабин Гощанського р-ну Рівненської обл.,

2. Приватного акціонерного товариства "Технологічна аграрна компанія об'єднана", м. Київ

про стягнення 61 874 676,30 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агроцентр" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ", Приватного акціонерного товариства "Технологічна аграрна компанія об'єднана" про стягнення солідарно з відповідачів 61874676,30 грн., з яких: 36962613,41 грн. основний борг, 7603229,60 грн. 3% річних та 1848130,67 грн. 5% річних штрафу, 4871641,16 грн. збитки від інфляції, 10589061,46 грн. коригування вартості товару з урахуванням зміни курсу валюти.

До позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агроцентр" додало заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій просило забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідачів в сумі 61 874 676,30 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2014 р. у справі №910/25493/14 заяву товариства з обмеженою відповідальністю " Сервіс - Агроцентр " про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено.

З метою забезпечення позову накладено арешт на майно та грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" в розмірі 61874676,30 грн., які знаходяться на вказаних в ухвалі рахунках, відкритих у банківських установах та на будь-яких інших рахунках, які будуть виявлені державним виконавцем в процесі виконання даної ухвали суду про забезпечення позову.

З метою забезпечення позову накладено арешт на майно та грошові кошти приватного акціонерного товариства "Технологічна аграрна компанія об'єднана" в розмірі 61874676,30 грн., які знаходяться на вказаних в ухвалі рахунках відкритих у вказаних банківських установах та на будь-яких інших рахунках, які будуть виявлені державним виконавцем в процесі виконання даної ухвали суду про забезпечення позову.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Технологічна аграрна компанія об'єднана" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням процесуального права, оскільки вона жодним чином не обґрунтована, висновки місцевого господарського суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом не досліджено жодного доказу.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач обґрунтовує правомірність оскаржуваної ухвали та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представники позивача в судових засіданнях 29.01.2015 р. та 03.02.2015 р. проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Представники відповідача-2 в судових засіданнях 29.01.2015 р. та 03.02.2015 р. вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили оскаржувану ухвалу скасувати.

В судовому засіданні 03.02.2015 р. було оголошено перерву до 05.02.2015р.

Відповідач-1 явку своїх представників в судові засідання не забезпечив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка представника відповідача-1 в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, оскільки в матеріалах оскарженнях ухвали достатньо доказів для вирішення апеляційної скарги по суті.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу скасувати в частині накладення арешту на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" №0325 у банку АТ "ОТП "Банк" МФО 300528 з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно приписів ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов може бути забезпечений, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Свою заяву про вжиття заходів до забезпечення позивач мотивував, зокрема тим, що ним 31.10.2014 року отримано лист від відповідача-2, в якому зазначається, що відповідач-1 та відповідач-2 притримують грошові кошти належні до виплати позивачу. З огляду на дані обставини відповідач-1 та відповідач-2 навмисно, незаконно порушують грошові зобов'язання перед позивачем, що є свідченням їх недобросовісності. Як зазначається в статтях інтернет-ресурсів відповідач-2 здійснив значну покупку корпоративних активів, які тягнуть за собою значні витрати. Дані витрати мають бути сплачені в погашення заборгованостей придбаних відповідачем-2 підприємств. Згідно інформації про відповідача-2 в інтернет-ресурсах, останній почав виконувати зобов'язання перед кредитною установою ("Дельта Банк") за борги боржника ("Інсеко"), корпоративними правами якого відповідач-2 заволодів.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року N 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У відповідності до роз'яснень п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року N 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Предметом позову у справі №910/25493/14 є стягнення солідарно з відповідачів 61 874 676,30 грн.

В межах зазначеної суми судом першої інстанції був накладений арешт на грошові кошти та майно відповідачів.

Отже, колегія суддів загалом погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що невжиття заходів до забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Водночас колегія суддів дійшла до висновку про скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 20.11.2014 р. в частині накладення арешту на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" №0325 у банку АТ "ОТП "Банк" МФО 300528 з огляду на наступне.

Статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" встановлено порядок фінансування Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності страхувальників та інших отримувачів страхових коштів. Абзацом 5 частини 2 вказаної норми передбачено, що страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Відповідно до приписів статті 97 КЗоТУ та статті 15 Закону України "Про оплату праці", оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі іншій платежі здійснюються підприємством після виконання зобов"язань щодо оплати праці. Право на своєчасне одержання винагороди за працю, яке захищається законом гарантується Конституцією України (ст.43 Конституції України).

Як вбачається з сукупності наданих відповідачем-2 документів, а саме: копії заяви про відкриття поточного рахунку від 22.09.2014 р., копії довідки АТ "ОТП Банк" від 22.09.2014 р, копії виписки з особового рахунку від 01.12.2014 р., копії договору про відкриття рахунку від 25.06.2014 р., вказаний рахунок є рахунком із спеціальним режимом використання і використовується відповідачем-1 для фінансування на виплату матеріального забезпечення застрахованим особам.

Враховуючи те, що судом першої інстанції було накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунках відповідача із спеціальним режимом використання, на які відповідно до вказаних вище вимог Закону забороняється накладати арешт, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу в цій частині, а в іншій її частині залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Технологічна аграрна компанія об'єднана" задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.11.2014 р. у справі № 910/25493/14 скасувати в частині накладення арешту на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" №0325 у банку АТ "ОТП "Банк" МФО 300528.

3. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.11.2014 р. у справі № 910/25493/14 залишити без змін.

4. Матеріали оскарження ухвали у справі № 910/25493/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді М.Л. Яковлєв

Т.В. Ільєнок