РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015Справа №910/28398/14

За позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Е.С.Т.»

про стягнення 63 946,10 грн.

Представники:

від позивача Беліменко О.О. - представник за довіреністю № 3304 від 03.11.2014

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 04.02.2015 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Е.С.Т.» про стягнення 63 946,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.12.2013 р. між сторонами було укладено договір № 40-29, за яким відповідач отримав в строкове платне користування частину нежитлових приміщень для розміщення обладнання зв'язку, загальною площею 10 кв.м., розташованих в м. Києві в будинку № 8-Б по вул. Будівельників, площею 2, кв.м., будинку № 3 по вул.. Вербицького, площею 4 кв.м., будинку № 17 по вул.. Драйзера, площею 2 кв.м. та в будинку № 27-А по вул.. Райдужній, площею 2 кв.м. За доводами позивача, відповідач за період з липня по вересень 2014 року не виконував своїх обов'язків у частині внесення орендної плати та інших платежів відповідно до умов договору, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 63 946,10 грн., з них 58 780,73 грн - сума основної заборгованості, 2 152,60 грн - пеня, 258,31 грн - 3% річних, 2 754,46 грн - інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 19.12.2014 порушено провадження у справі № 910/28398/14 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 04.02.2015.

У судове засідання 04.02.2015 з'явився представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 188 та № 080, відповідно до яких ухвали суду були отримані відповідачем 25.12.2014 та 26.12.2014 р. відповідно.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком», (надалі - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т.Е.С.Т.» (надалі - відповідач, орендар) було укладено договір № 40-29 оренди нерухомого майна товариства (технологічні приміщення) (надалі - договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар бере у строкове платне користування частину нежитлового приміщення (далі - майно) розташоване в м. Києві:

- на 2 поверсі 4-ох поверхового будинку № 8-Б по вул. Будівельників (АТС-559), площею 2, кв.м. - технологічних приміщень для розміщення обладнання зв'язку;

- на 2 поверсі 4-ох поверхового будинку № 3 по вул.. Вербицького (АТС-560), площею 4 кв.м. - технологічних приміщень для розміщення обладнання зв'язку;

- на 4 поверсі 4-ох поверхового будинку № 17 по вул.. Драйзера (АТС-546), площею 2 кв.м. - технологічних приміщень для розміщення обладнання зв'язку;

- на 2 поверсі 3-ох поверхового будинку № 27-А по вул. Райдужній (АТС-540), площею 2 кв.м. - технологічних приміщень для розміщення обладнання зв'язку.

Передача майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноваженими представниками сторін акта приймання-передачі майна, вказаного в п. 1.1 цього договору (п. 2.1 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, за актом приймання-передачі майна від 01.12.2013 р. орендодавець передав, а орендар прийняв в користування частину нежитлового приміщення (далі - майно) розташоване в м. Києві:

- на 2 поверсі 4-ох поверхового будинку № 8-Б по вул. Будівельників (АТС-559), площею 2, кв.м. - технологічних приміщень для розміщення обладнання зв'язку;

- на 2 поверсі 4-ох поверхового будинку № 3 по вул.. Вербицького (АТС-560), площею 4 кв.м. - технологічних приміщень для розміщення обладнання зв'язку;

- на 4 поверсі 4-ох поверхового будинку № 17 по вул.. Драйзера (АТС-546), площею 2 кв.м. - технологічних приміщень для розміщення обладнання зв'язку;

- на 2 поверсі 3-ох поверхового будинку № 27-А по вул. Райдужній (АТС-540), площею 2 кв.м. - технологічних приміщень для розміщення обладнання зв'язку.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата встановлюється орендодавцем за домовленістю сторін (за договірною ціною) на підставі його внутрішніх нормативних актів, відповідно до фіксованого розміру місячної орендної плати і згідно з додатком 3 становить 1 735,70 грн. з ПДВ за 1 кв.м. технологічних приміщень. Орендна плата за перший місяць оренди за 10 кв.м. всієї орендованої площі становить 17 357,00 грн з ПДВ та не підлягає коригуванню на індекс інфляції протягом всього строку дії договору.

Згідно з п. 3.3. договору витрати на утримання майна, плату за комунальні послуги та інші включено до розміру фіксованої орендної плати.

У п. 3.4. договору визначено, що орендар відшкодовує витрати на електроенергію у порядку, визначеному правилами користування електричною енергією, та на підставі окремого розрахунку орендодавця, у термін, зазначений у п. 3.6. договору.

Відповідно до п. 3.6 договору, орендна плата перераховується орендарем у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця не пізніше 27 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються орендодавцем не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим та надаються орендарю разом з актом про надані послуги та податковою накладною.

Згідно з п. 6.1.3. договору, орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором.

У п. 12.1. договору передбачено, що цей договір укладено на період з 01.12.2013 р. до 30.11.2014 р. Сторони домовилися, що умови цього договору поширюються на відносини між ними, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2013 року. Сторони зобов'язані протягом 20 днів після закінчення строку дії цього здійснити остаточні розрахунки за ним.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов'язання по сплаті орендних платежів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується із положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав умови договору належним чином, що підтверджується актом приймання-передачі майна від 01.12.13, який підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача та скріплений печатками сторін, рахунками-фактури, які виставлялися позивачем відповідачу.

В свою чергу, відповідач в порушення умов договору оренди не виконав своїх зобов'язань щодо повної оплати орендних платежів, в зв'язку з чим у останнього існує заборгованість перед позивачем за липень-вересень 2014 року в розмірі 58 780,73 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками на сплату орендної плати за договором оренди № 40-29, що направлялись позивачем на адресу відповідача.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи п. 3.4, 3.6 договору оренди відповідачем було прострочено строк виконання грошових зобов'язань по сплаті орендних платежів.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за договором № 40-29 оренди, в той час як наявні в матеріалах справи докази свідчать про порушення відповідачем зобов'язання щодо внесення орендної плати своєчасно та в повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на день вирішення спору складає 58 780,73 грн.

З урахуванням викладеного, вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 58 780,73 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 258,31 грн - 3% річних, 2 754,46 грн - інфляційні втрати.

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п.2.ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так як факт прострочення виконання грошового зобов'язання встановлений судом та відповідачем не спростований, з відповідача підлягає стягненню 258,31 грн - 3% річних, що відповідає обґрунтованому розрахунку позивача, наданому в додатку до позовної заяви.

За розрахунком суду розмір інфляційних втрат становить 2 649,83 грн, зокрема:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
28.08.2014 - 13.11.201419537.541.0541049.0920586.63
14.11.2014 - 19.11.201419216.991.019365.1219582.11
28.09.2014 - 19.11.201419786.611.043859.8520646.46
28.10.2014 - 19.11.201419777.131.019375.7720152.90
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сумі інфляційних нарахувань у розмірі 2 649,83 грн, в іншій частині слід відмовити.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 2 152,60 грн - пені.

Згідно з статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають встановлені договором або законом правові наслідки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у встановлений договором або законом строк (частина 1 статті 612 ЦК України).

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у разі наявності заборгованості по орендній платі чи іншим витратам за договором за попередній місяць станом на 27 число поточного місяця, орендарю нараховується пеня від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з 28 числа поточного місяця до дати погашення заборгованості.

Судом здійснено перерахунок розміру пені, що підлягають стягненню з відповідача, у зв'язку з чим суд зазначає наступне. Судом встановлено, що розмір пені становить суму більшу, ніж заявлено позивачем. Оскільки, з урахуванням норм п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України, суду не надано право виходити за межі позовних вимог без відповідного клопотання позивача, то до стягнення підлягає сума у розмірі, заявленому позивачем - 2 152,60 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання за договором оренди.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Е.С.Т.» (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 31-Б, ідентифікаційний код 32667140) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії (01033, м. Київ, вул. Горького, 40, ідентифікаційний код 01189910) заборгованість по орендній платі в розмірі 58 780 (п'ятдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят) грн. 73 коп.; 3% річних в розмірі 258 (двісті п'ятдесят вісім) грн. 31 коп.; збитки від інфляції в сумі 2 649 (дві тисячі шістсот сорок дев'ять) грн. 83 коп.; пеню в сумі 2 152 (дві тисячі сто п'ятдесят дві) грн. 60 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 824 (одну тисяча вісімсот двадцять чотири) грн. 01 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.02.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин