ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2015 р. Справа № 911/5115/14

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Даніель" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОРС ГРУП" про стягнення боргу,

за участю представників:

позивача: Пугач О.В. (дов. № 1-04-02 від 05.01.2015);

відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Даніель" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОРС ГРУП" про стягнення боргу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ-300913/4 від 30.09.2013 та договором про переведення боргу від 30.12.2013.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.12.2014 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 16.12.2014.

Ухвалою від 16.12.2014 розгляд справи було відкладено на 30.12.2014.

Ухвалою від 30.12.2014 розгляд справи було відкладено на 13.01.2015.

В судовому засіданні 13.01.2015 суд заслухав пояснення представника позивача, він підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 Господарського процесуального кодексу України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. (Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»)

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про судове засідання та те, що реалізація норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом у сторін документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від суб'єктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права подавати та витребовувати через суд докази, а також враховуючи положення п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, який визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом в межах наданих повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

В судовому засіданні 13.01.2015 суд, після виходу з нарадчої кімнати в порядку ст. 82-1 Господарського процесуального кодексу України, проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

30.09.2013 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Даніель» (комісіонер) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профиль» (комітент) було укладено договір комісії № БК-300913/3, відповідно до п. 1.1., 1.4. договору комітент доручає, а комісіонер зобов'язується від свого імені за рахунок комітента здійснити купівлю цінних паперів на біржовому та/або позабіржовому, організованому та/або неорганізованому ринку цінних паперів. Ціна договору купівлі-продажу цінних паперів, яких буде укладено комісіонером на виконання цього договору, не може бути вищою за 28333900,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору строк оплати за ЦП по 31.10.2013 включно; порядок оплати за ЦП: шляхом перерахування грошових коштів комітентом на поточний рахунок комісіонера, з наступним перерахуванням цих коштів комісіонером на поточний рахунок продавця ЦП.

За виконання комісіонером своїх зобов'язань за цим договором комітент сплачує йому комісійну плату у розмірі 100,00 грн (п. 4.2. договору).

30.09.2013 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Даніель» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Статус Р» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-300913/4, відповідно до п.п. 1.1., 2.1. якого продавець зобов'язується здійснити поставку ЦП на користь комітента, а покупець зобов'язується оплатити вказані в цьому пункті цінні папери емітента та забезпечити прийняття комітентом ЦП загальною вартістю 28333900,00 грн. Покупець зобов'язаний сплатити на поточний рахунок продавця загальну ціну договору.

Так, покупцем було сплачено продавцю суму передоплати згідно договору.

Оскільки продавцем не було здійснено його обов'язку зі списання цінних паперів, 31.10.2013 сторонами було укладено договір про розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-300913/4 від 30.09.2013, яким, зокрема, погодили, що продавець протягом 1 дня повертає на рахунок покупця суму отриманої передоплати та сплачує на рахунок покупця штраф в розмірі 100,00 грн.

Крім того, 31.10.2013 Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Даніель» (комісіонер) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профиль» (комітент) було складено та затверджено звіт комісіонера про виконання договору комісії № БК-300913/3 від 30.09.2013, згідно якого оскільки комісіонер втратив інтерес до придбання цінних паперів загальною вартістю 28333900,00 грн, комісіонер відмовляється від виконання умов договору комісії № БК-300913/3 від 30.09.2013, комісійна плата комісіонеру не здійснюється. Також сторони зафіксували, що не мають претензій одна до одної.

Так, відповідно до банківської виписки від 31.10.2013 ТОВ «Статус Р» перерахувало позивачу частину суми передоплати у сумі 11009543,00 грн та суму штрафу у розмірі 100,00 грн (копія міститься в матеріалах справи).

Листом № 0111-13-1 від 01.11.2013 ТОВ «Статус Р» визнало своє зобов'язання перед позивачем з повернення суми передоплати та гарантувало повернення решти суми до 12.11.2013.

Листом № 2512-13-1 від 25.12.2013 ТОВ «Статус Р» звернулось за дозволом до позивача щодо переведення боргу в сумі 17324357,00 грн на ТОВ «Сорс Груп».

Листом № 1-08-4991 від 27.12.2013 позивачем було надано дозвіл на таке переведення.

30.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Статус Р» (первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сорс Груп» (новий боржник) було укладено договір про переведення боргу, відповідно до п.п. 1, 2 якого первісний боржник переводить свій борг на нового боржника, внаслідок чого новий боржник приймає на себе зобов'язання по поверненню боргу первісного боржника згідно договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-300913/4 від 30.09.2013 та договору від 31.10.2013 про розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-300913/4 від 30.09.2013. Сума боргу складає 17324357,00 грн. Новий боржник зобов'язаний виконати зобов'язання та перерахувати грошові кошти у повному обсязі у строк до 01.05.2014.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 509, 510 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Згідно ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондується з приписами статей 525, 526 ЦК України.

Так, до ТОВ «Сорс Груп» перейшов обов'язок зі сплати позивачу 17324357,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач такого обов'язку у встановлений договором строк не виконав.

Позивач звертався до відповідача з вимогою № 1-08-2044 від 08.04.2014 про сплату заборгованості (докази надсилання містяться в матеріалах справи). Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Суд зазначає, що в ухвалах про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи відповідачу пропонувалось надати відзив на позов з документальним обґрунтуванням його доводів, проте відповідач ані відзиву, ані доказів сплати боргу суду не надав.

Відтак, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також те, що відповідач свої грошові зобов'язання за договором не виконав, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 17324357,00 грн боргу підлягає задоволенню, як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторонами доказів.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОРС ГРУП" () на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Даніель" (код ЄДРПОУ 26477,00 грн боргу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОРС ГРУП" () в доход Державного бюджету України 73080,00 грн судового збору.

4. Видати накази.

Повний текст рішення складено 19.01.2015.

Суддя А.Ф. Черногуз