ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р. Справа № 908/3195/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Черленяк М.І., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників:

позивача - Шкориненко Т.Є. за довіреністю №4 від 05.01.15 року

відповідача - Соколов Ю.К. за довіреністю №1 від 26.01.15 року, Крохмаль А.Г. - директор

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 4310 З/1-35) на рішення господарського суду Запорізької області від 10 листопада 2014 року у справі № 908/3195/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод», Донецька обл., м.Дружківка

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акумбат», м. Запоріжжя

про стягнення 251926,23 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10 листопада 2014 року (суддя Боєва О.С.) позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Акумбат" на користь ТОВ "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" суму 111491 грн. 60 коп. попередньої оплати, суму 66533 грн. 74 коп. неустойки, суму 73900 грн. 89 коп. штрафу, суму 5038 грн. 52 коп. витрат зі сплати судового збору.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 10 листопада 2014 року скасувати та припинити провадження у справі. Вказує на те, що господарський суд не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що недотримання строків поставки товару обумовлено простроченням кредитора у зобов'язанні.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному з'ясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. Вважає твердження відповідача помилковими, оскільки умовами постачання був узгоджений обов'язок відповідача здійснювати поставки після отримання 30% попередньої оплати, а не після 100 % оплати за товар, як вказує відповідач у апеляційній скарзі. Просить рішення господарського суду Запорізької області від 10 листопада 2014 року залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Розглянувши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин та докази на їх підтвердження, юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Запорізької області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 02.09.2013 року між ТОВ "Акумбат" (постачальник) та ТОВ "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" (покупець) укладений Договір № 33/13-ДрМЗ (а.с.12-14).

Відповідно до п.1.1. Договору постачальник зобов'язався передати в обумовлені цим договором строки покупцю продукцію та/або товар, а покупець - прийняти вказаний товар і сплатити за нього узгоджену суму.

Згідно з п. 1.2. Договору кількість, ціна та асортимент товару визначається специфікаціями, які є складовими і невід'ємними частинами цього договору.

У п. 3.2. Договору сторони передбачили, що місце пункту призначення, конкретні умови і терміни поставки по кожній партії товару узгоджуються сторонами у відповідних специфікаціях до даного договору, які є невід'ємною його частиною.

Відповідно до п. 3.3. Договору постачальник зобов'язується повідомити покупця про готовність до відвантаження товару за два дні до відвантаження. Постачальник зобов'язується разом з товаром, що відвантажується, надати покупцеві (його представнику) наступні документи: рахунки-фактури на товар; сертифікат (посвідчення) якості; накладні на товар; сертифікат відповідності (якщо товар підлягає обов'язковій сертифікації); копії залізничних квитанцій або відповідні товаросупровідні документи.

Згідно з п. 4.3. Договору сторони погодили порядок оплати: 30% попередня оплата, решта 70% на протязі 2-х банківських днів після отримання повідомлення про готовність товару до відвантаження.

З матеріалів справи вбачається, що 02.09.2014 року сторони підписали Специфікацією № 1, якою погодили поставку товару на загальну суму 258799,20 грн., термін постачання - не більше 14 днів з моменту попередньої оплати та звіреного креслення АБ, та умови оплати: - 30% попередня оплата, 70% оплата по факту готовності товару до відвантаження на складі постачальника.

04.03.2014 року сторони підписали Специфікацією № 2, відповідно до якої погоджено поставку товару на загальну суму 299400 грн., термін постачання - не більше 14 днів з моменту попередньої оплати та звіреного креслення АБ, та умови оплати: - 30% попередня оплата, 70% оплата по факту готовності товару до відвантаження на складі постачальника.

14.04.2014 року підписано Специфікацію № 5, якою погоджено поставку товару на загальну суму 1100112 грн., термін постачання - до 25.05.2014р., умови оплати - 30% попередня оплата, 70% оплата по факту готовності товару до відвантаження на складі постачальника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Специфікації № 1, позивач 02.10.2013 року платіжним дорученням № 223 здійснив попередню оплату в розмірі 77639,76 грн. (30%), а остаточний розрахунок в розмірі 181159,44 грн. було здійснено 28.10.2013 року за платіжним дорученням № 322.

Відповідач зобов'язаний був поставити товар до 17.10.2013 року, проте поставку здійснено 29.10.2013 року, що підтверджується видатковою накладною № 29 від 29.10.2013 року на суму 258799,20 грн., тобто з порушенням строку на 12 днів.

Відповідно до Специфікації № 2 позивач 21.03.2014 року платіжним дорученням № 991 здійснив попередню оплату в розмірі 89820 грн. (30%), остаточний розрахунок в розмірі 209580 грн. здійснено 06.05.2014 року платіжним дорученням № 1620.

Відповідач зобов'язаний поставити товар до 05.04.2014 року, проте поставку було здійснено 08.05.2014 року, що підтверджується видатковою накладною № 19 від 08.05.2014 року на суму 299400 грн., тобто з порушенням строку на 33 дні.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач 16.04.2014 року платіжним дорученням № 1438 здійснив попередню оплату в розмірі 330033,60 грн. (30%), 28.05.2014 року платіжним дорученням № 1931 - суму 100000 грн., 04.06.2014 року платіжним дорученням № 2021 - суму 94000 грн. Всього за Специфікацією № 5 позивачем було перераховано на розрахунковий рахунок відповідача суму 524033,60 грн.

Відповідачем за видатковою накладною № 22 від 29.05.2014 року поставив позивачу товар на суму 275028 грн., за видатковою накладною № 31 від 13.06.2014 року - на суму 137514 грн., за видатковою накладною № 23 від 30.05.2014 року - на суму 275028 грн.

З видаткової накладної № 8 вбачається, що 25.06.2014 року відповідачу повернуто товар на суму 275028 грн. Тобто, всього за Специфікацією № 5 позивачу поставлено товар на загальну суму 412542 грн. Таким чином, за Специфікацією № 5 відповідачем взагалі не було здійснено поставки товару на суму 687570 грн. (1100112 грн. - 412542 грн.).

При цьому, сума, яку було перераховано позивачем на рахунок відповідача та на яку товар поставлений не був становить 111491,60 грн. (524033,60 грн. - 412542 грн.).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1,2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач зобов'язань за Договором поставки належним чином не виконав, товар за специфікацією № 5 позивачу в повному обсязі не передав.

25.09.2014 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення за вих. № 3-2/34 від 25.09.2014 року про розірвання договору № 33/13-ДрМЗ від 02.09.2013р. в односторонньому порядку. В даному повідомлені позивач зазначив, що у зв'язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання із своєчасного постачання товару, на підставі п. 5.1. договору, позивач в односторонньому порядку розриває даний договір і відмовляється від подальшого приймання недопоставлених, згідно специфікації № 5 від 14.04.2014 року акумуляторних батарей у кількості 5 шт. на суму 687570 грн. без ПДВ.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що сторонами складено та підписано Акт звірки, з якого вбачається, що станом на 26.06.2014 року заборгованість у відповідача перед позивачем становить суму 111491,60 грн.

Твердження відповідача у апеляційній скарзі про те, що він вчасно повідомляв позивача про готовність до відвантаження, а позивач при цьому не проводив остаточну оплату, що зумовлювало затримку відвантаження, колегія суддів сприймає критично, оскільки з Листів № 019 від 08.04.14р., № 227 від 18.06.14р. вбачається, що відповідач самостійно повідомляв позивача про факти зриву у постачанні товару.

В порушення вимог ст. 33 ГПК України відповідач не надав до апеляційної скарги доказів в підтвердження доводів щодо своєчасного направлення позивачу відповідних повідомлень про готовність до відвантаження товару.

Приймаючи до уваги, що відповідач не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів належного виконання зобов'язання за Договором, а саме передачі у повному обсязі товару за Специфікацією № 5 або повернення позивачу попередньої оплати в розмірі 111491,60 грн., колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми 111491,60 грн. передоплати.

Також позивач просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 66533,74 грн. та штраф в розмірі 73900,89 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України та ст. 230 ГК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

З 5.2. Договору вбачається, що за порушення строків виконання зобов'язань за договором (в тому числі строків поставок) постачальник сплачує покупцю неустойку в розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Штраф стягується за весь період прострочення.

У п. 5.6. Договору сторони визначили, що у разі повторного порушення постачальником своїх зобов'язань щодо строків поставки, штрафні санкції, передбачені п. 5.1.-5.2. договору збільшуються на 10% від встановленого зазначеними пунктами розміру санкцій за кожний наступний випадок порушення зобов'язань.

З позовної заяви вбачається, що неустойку позивачем нараховано за порушення строків виконання зобов'язань з поставки товару за Специфікацією № 1 та № 2 в розмірі 0,1% від суми вартості товару, а саме: за Специфікацією № 1 неустойку нараховано за 12 днів з 17.10.2013 року по 28.10.2013 року в розмірі 3105,59 грн.; за Специфікацією № 2 неустойку нараховано за 33 дні з 05.04.2014 року по 07.05.2014року в розмірі 9880,20 грн. За Специфікацією № 5 неустойку нараховано в розмірі 0,11%, а саме: на суму 275028 грн. за поставлений товар з порушенням строків в 3 дні, що складає - 907,59 грн. неустойки; на суму 137514 грн. за поставлений товар з порушенням строків на 18 днів, що складає - 2722,78 грн. неустойки; на суму 421542 грн. за непоставлений по Специфікації № 5 товар, нараховано за порушення строків поставки на 78 днів з 26.05.2014 року по 12.08.2014 року, що складає 35396,10 грн.; на суму 275028 грн. за поставлений 30.05.2014 року відповідачем товар, але повернутий позивачем 25.06.2014 року, нараховано за порушення строків поставки на 48 днів, починаючи з 26.06.2014 року по 12.08.2014 року, що складає 14521,48 грн. Загальна сума неустойки, яка нарахована за порушення строків поставки товару за Специфікацією № 5 складає 53547,95 грн.

Приймаючи до уваги, що факт порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасної та в повному обсязі поставки товару є доведеним, перевіривши періоди та розмір заявленої до стягнення неустойки, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми 66533,74 грн. неустойки обґрунтовано задоволена господарським судом.

З позовної заяви також вбачається, що штраф позивачем нараховано за порушення строків поставки за Специфікацією № 2 в розмірі 7% від вартості товару, що становить суму 20958 грн. та за Специфікацією № 5 в розмірі 7,7% від вартості товару, що становить суму 52942,89 грн.

Перевіривши, здійснений позивачем розрахунок, колегія суддів дійшла висновку, що господарським судом також обґрунтовано стягнуто з відповідача на користь позивача 73900,89 грн. штрафу.

Таким чином, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли між сторонами, та вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи відповідача про порушення і неправильне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає статтям 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційних скаргах не вбачається.

За таких обставин, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Запорізької області від 10 листопада 2014 року у справі № 908/3195/14 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 10 листопада 2014 року у справі № 908/3195/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили

Повна постанова складена 30.01.2015 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Черленяк М.І.

Суддя Хачатрян В.С.