РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015Справа №910/25211/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Теком Лондері Сервіс"

Про стягнення 89 921,91 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Ступак Т.О. - представник

Від відповідача не з'явився

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство «Київгаз» звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теком Лондері Сервіс"» про стягнення 89 921, 91 грн.

Ухвалою суду від 14.11.2014 порушено провадження по справі № 910/25211/14 та призначено до розгляду на 12.12.2014.

В судове засідання 12.12.2014 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по суті справи.

В судове засідання 12.12.2014 представник відповідача не з'явилися, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали не виконав, про місце та час судового засідання був повідомлений належним чином та завчасно.

Ухвалою суду від 12.12.2014 відкладено розгляд справи на 20.01.2015.

В судове засідання 20.01.2015 представник позивача з'явився, надав суду додаткові документи по справі.

В судове засідання 20.01.2015 представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 20.01.2015 відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2012 між позивачем, як постачальником та відповідачем як споживачем було укладено Договір № 14405 на постачання природного газу за регульованим тарифом для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання, відповідно до умов якого постачальник постачає природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 1.2 передача газу за Договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування. Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в додатку 1.

Договір обсяги постачання газу споживачу наводяться в додатку 2( п. 2.1)

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюється за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Згідно п. 4.2 Договору ціна на природний газ становить 3 509,00 грн., крім того ПДВ 20%, разом з ПДВ - 4 210,80 грн. за 1000 (тисячу) м куб.

До ціни на природний газ додаються:

- збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ в розмірі 2%, який становить 70,18 гри., крім того ПДВ 20%, разом з ПДВ 84,2160 грн. за 1000 (тисячу) м куб.

- тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами, який становить 235,40 грн., крім того ПДВ 20%, разом з ПДВ 282,48 грн. за 1000 (тисячу) м куб.

-- тариф на транспортування газу розподільними трубопроводами, який становить 70,20 грн., крім того ПДВ IV -і ПДВ 84,24 грн. за 1000 (тисячу) м куб.

- тариф на постачання газу за регульованим тарифом газу, який становить 21,40 грн., крім того ПДВ 20%, ПДВ 25,68 грн. за 1000 (тисячу) м куб.

Загальна ціна за 1000 (тисячу) м .куб. газу за цим договором становить 3 906,1800 грн., крім того ПДВ 20%, разом з ПДВ 4 687,4160 грн.

Відповідно до п. 4.6 Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем в такому порядку:

> Авансовий платіж Споживач здійснює до 25 числа місяця, що передує місяцю поставки газу у розмірі 100% вартості послуг з постачання, передбачених договором на місяць поставки газу;

> Остаточний розрахунок здійснюється протягом п'яти календарних днів наступного місяця після надання послуг, виходячи з вартості фактично отриманих, але не сплачених Постачальнику послуг за звітний місяць. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період.

Відповідно до п. 4.7 Договору оплата вартості послуг з постачання газу за Договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. В платіжних дорученнях споживач повинен обов'язкового зазначити призначення платежу: за послуги з постачання газу, номер договору, дату його підписання.

Позивач зазначає що свої зобов'язання за договором виконав належним чином, проте відповідач не виконав свої зобов'язання внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 68 026,19 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 175 ч. 1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦКУ з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 6.2.2 Договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору споживач сплачує на користь постачальника крім суми заборгованості х урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних за весь час прострочення, пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від суми заборгованості.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 5764,51 грн. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 5 764,51 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно розрахунку позивача сума штрафу складає 5 136,46 грн. Розрахунок відповідає матеріалам справи.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 5 136,46 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача збитків від інфляції та 3% річних, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1813,03 грн. та інфляційні збитків в розмірі 9 181,72 грн. підлягають задовленню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства із обмеженою відповідальністю "Теком Лондері Сервіс" ( 02090, м. Київ, вул. В. Сосюри, 6, кім. 303/2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 4-Б, ) основну заборгованість у розмірі 68 026 (шістдесят вісім тисяч двадцять шість) грн. 19 коп., інфляційні збитки в розмірі 9 181 (дев'ять тисяч сто вісімдесят одну) грн. 72 коп., пеню в розмірі 5764 (п'ять тисяч сімсот шістдесят чотири) грн.. 51 коп., 3% річних в розмірі 1813 (одна тисяча вісімсот тринадцять) грн. 03 коп., штраф у розмірі 5136 ( п'ять тисяч сто тридцять шість) грн. 46 коп., судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання

повного рішення: 26.01.2015

Суддя Л.В. Прокопенко