ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" січня 2015 р.Справа № 916/4753/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСПЕЦТРЕЙД";

До відповідача: Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі Відділення №25 ОФ АТ "Імексбанк";

про розірвання договору та стягнення 169446,30 грн.

Суддя Волков Р.В.

Представники:

Від позивача: Сукачов Є.С. (за довіреністю).

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: 25.11.2014р. за вх. №4885/14 Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСПЕЦТРЕЙД" (далі - Позивач, Клієнт) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, до Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі Відділення №25 ОФ АТ "Імексбанк" (далі - Відповідач, Банк) про розірвання договору банківського рахунку №264.1 від 07.02.2014р. та стягнення суми залишку грошових коштів, які знаходяться на банківському рахунку №4001 у розмірі 164089,86 грн. та суми штрафних санкцій за невиконання умов договору банківського рахунку в розмірі 5356,44 грн.

Позивач на позовних вимогах з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог наполягає, в обгрунтування чого посилається на невиконання Відповідачем умов договору банківського рахунку №264.1 (у національній валюті) від 07.02.2014р., платіжні доручення №728 від 05.11.2014р., №729 від 05.11.2014р., №730 від 06.11.2014р., №731 від 11.11.2014р., банківську виписку по рахунку від 12.11.2014р. щодо наявності залишку коштів на рахунку.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про поважність причин відсутності не повідомив, витребувані документи не надав, у зв'язку з чим, справа розглядається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними документами.

У судовому засіданні від 26.01.2015р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, що стосуються суті спору, суд встановив наступне.

07 лютого 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСПЕЦТРЕЙД" та Публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" укладено договір банківського рахунку №264.1 (у національній валюті), (далі - Договір) щодо відкриття Банком Клієнту поточного рахунку №4001 та зобов'язання приймати та зараховувати на відкритий рахунок грошові кошти, що надходять Клієнту, виконувати розпорядження останнього щодо перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком в межах, встановлених операційним часом Банку.

Відповідно до п.9.1 Договору він укладений на невизначений строк та набуває чинності з дня його підписання.

Договір підписаний обома сторонами без зауважень і заперечень та скріплені печатками підприємств.

Приписами ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно п.1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно із ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.2.2.1 Договору Клієнта має право самостійно розпоряджатися коштами на рахунку, керуючись вимогами чинного законодавства. Обмеження права Клієнта розпорядження рахунком можливо за рішенням суду, а також у інших випадках, встановлених законом.

Згідно п. 2.2.2 Договору Клієнт має право надавати Банку розпорядження щодо використання коштів на рахунку, отримувати виписки/дублікати виписок на паперовому носії по рахунку та іншу кореспонденцію по здійсненим Клієнтом операціям у Банку, згідно умов Договору, а п. 2.2.7 Договору передбачено, що Клієнт має право давати доручення на списання коштів зі свого рахунку, використовуючи наступні види платіжних інструментів: платіжне доручення (у паперовому або електронному вигляді), акредитив (у паперовому вигляді).

Між тим, як зазначає Позивач 05.11.2014р. Банком було відмовлено у прийнятті платіжних доручень Клієнта №728 та №729, 06.11.2014р. - платіжне доручення №730, а 11.11.2014р. - платіжне доручення №731, без будь-яких вмотивованих пояснень та зауважень до нього.

При цьому, як вбачається з виписки по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСПЕЦТРЕЙД" №4001 залишок коштів рахується у сумі 116560,40 грн. (а.с.41), тобто для вчинення операцій за наданими Клієнтом платіжними дорученнями Банку залишку коштів на рахунку було достатньо.

У відповідності до п. 2.2.3 Договору Клієнт має право подавати до Банку розрахункові документи як на паперових носіях, так і у вигляді електронних розрахункових документів, використовуючи систему „Клієнт-Банк", „Інтернет-Банк", та з огляду на п. 2.2.6 Договору вимагати від Банка своєчасного і повного надання банківських послуг, обумовлених цим Договором.

Так, Позивач 07.11.2014р. направив інформаційний супровідний лист №1 від 06.11.2014р. Публічному акціонерному товариству "ІМЕКСБАНК", аналогічний інформаційний лист №1 від 06.11.2014р. також 07.11.2014р. Позивач направив до Відділення №25 ОФ АТ "Імексбанк" з проханням-вимогою виконати свої зобов'язання за договором банківського рахунку №264.1 від 07.02.2014р. (а.с.34-37).

11.11.2014р. Позивач направив Відповідачу претензію №1 від 11.11.2014р. (а.с. 38) щодо надання пояснень стосовно порушення умов Договору, та з проханням прийняти платіжні доручення, які починаючи з 05.11.2014р. Банк не приймає, та перерахувати кошти відповідно до них. Зазначена претензія отримана Відповідачем (а.с.39-40), але як зазначає Позивач, залишена без відповіді.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСПЕЦТРЕЙД" у зв'язку із неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за договором банківського рахунку №264.1 від 07.02.2014р. просить суд розірвати зазначений договір та стягнути з Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі Відділення №25 ОФ АТ "Імексбанк" суму залишку грошових коштів, які знаходяться на банківському рахунку №4001 у розмірі 164089,86 грн.

Відповідно до п. 7.3 Договору він розривається за заявою Клієнта у будь-який час. Аналогічне положення міститься й у ч.1 ст. 1075 Цивільного кодексу України.

Пунктом 7.5 Договору передбачено, що залишок грошових коштів на рахунку видається Клієнту готівкою або, за його вказівкою, перераховується на інший рахунок в строки та порядку, встановлені банківськими правилами, що також передбачено ч.3 ст.1066 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України, у тому числі і з договорів.

Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Такі ж самі положення містяться й у ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, за якими зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.3.4 Договору передбачено, що Банк зобов'язується своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до діючого законодавства та нормативно-правових актів Національного банку України.

Дослідивши обставини спору, судом встановлено факт неналежного виконання Публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" прийнятих на себе зобов'язань за умовами договору банківського рахунку №264.1 від 07.02.2014р., у зв'язку з чим Позивач просить суд стягнути з Відповідача суму штрафних санкцій у розмірі 5356,44 грн., з огляду на що слід зазначити наступне.

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Так, п.1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання є день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Відповідно до п. 4.1. Договору за несвоєчасне чи неналежне виконання розпорядження Клієнта щодо перерахування його коштів, Банк сплачує Клієнту пеню у розмірі облікової ставки НБУ від несвоєчасно або неналежно списаної суми платежу за кожен день прострочення.

Частина перша статті 223 Господарського кодексу України встановлює, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено Господарським кодексом України.

За змістом п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік.

Поняття позовної давності міститься в ст. 256 Цивільного кодексу України, відповідно до якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відтак, ч.6 ст.232 Господарського кодексу України визначає строк та порядок, у межах якого нараховуються штрафні санкції, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється Цивільним кодексом України.

Так, Позивачем розраховано до стягнення з Відповідача штрафні санкції із дотриманням строку спеціальної позовної давності та строку нарахування штрафних санкцій, встановленого ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Суд, перевіривши розрахунки Позивача щодо нарахування Відповідачу штрафних санкцій, встановив їх відповідність обставинам справи та вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим позовна вимога Позивача про стягнення з відповідача 5356,44 грн. штрафних санкцій підлягає задоволенню.

Також Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на правову допомогу, у зв'язку з чим слід зазначити наступне.

Згідно ст.44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України „Про адвокатуру".

Відповідно до ст.30 Закону України „Про адвокатуру" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

10.11.2014р. між Позивачем та приватним підприємством „ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ „ДЖІ.ЕЙ.ЕС." укладений договір про надання правової допомоги №2-11-2014, зокрема, щодо зобов'язання останнього надавати необхідну правову допомогу Клієнту відносно захисту прав та представництва його інтересів при вирішення між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСПЕЦТРЕЙД" та Публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" про розірвання договору банківського рахунку та стягнення грошових коштів.

25.11.2014р. між Позивачем та приватним підприємством „ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ „ДЖІ.ЕЙ.ЕС." підписаний акт виконаних робіт на суму 15000,00 грн., згідно якого Позивач здійснив оплату за платіжним дорученням №167 від 23.12.2014р.

Сплачена Позивачем послуга у сумі 15000,00 грн. за надання правової допомоги є оплатою послуг адвоката, суд враховуючи фактичні дані щодо складання позовної заяви та надання правової допомоги в інших видах, як передбачено п. 1.3 договору про надання правової допомоги №2-11-2014 від 10.11.2014р., суд задовольняє вимоги стосовно судових витрат щодо надання правової допомоги у повному обсязі.

Згідно ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Під час розгляду справи Відповідачем не надано доказів виконання умов договору щодо несвоєчасного виконання грошових зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСПЕЦТРЕЙД" до відповідача Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі Відділення №25 ОФ АТ "Імексбанк" про розірвання договору банківського рахунку, стягнення суми залишку грошових коштів у розмірі 164089,86, які знаходяться на банківському рахунку, шляхом перерахування на інших рахунок, та суми штрафних санкцій в розмірі 5356,44 грн. - задовольнити у повному обсязі.

2. Розірвати договір банківського рахунку №264.1 від 07.02.2014р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСПЕЦТРЕЙД" та Публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" в особі Відділення №25 ОФ АТ "Імексбанк" в особі начальника Відділення №25 Бірюкової О.А., діючої на підставі довіреності №090810/25 від 09.08.2010р.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі Відділення №25 ОФ АТ "Імексбанк" (65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна, 12-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСПЕЦТРЕЙД" (67571, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Фонтанка, вул. Гагаріна, 2А, ) суму залишку грошових коштів, які знаходяться на банківському рахунку №4001 у розмірі 164089 (сто шістдесят чотири тисячі вісімдесят дев'ять) грн. 86 коп. шляхом перерахування на р/р 5982 в АТ „ПРОКРЕДИТ БАНК".

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі Відділення №25 ОФ АТ "Імексбанк" (65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна, 12-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСПЕЦТРЕЙД" (67571, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Фонтанка, вул. Гагаріна, 2А, ) штрафні санкції у розмірі 5356 (п'ять тисяч триста п'ятдесят шість) грн. 44 коп. шляхом перерахування на р/р 5982 в АТ „ПРОКРЕДИТ БАНК", витрати щодо надання правової допомоги у розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., 4606 (чотири тисячі шістсот шість) грн. 93 коп. судового збору.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 30 січня 2015 р.

Суддя Р.В. Волков