РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015Справа №910/26409/14
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»

про стягнення 2660,80 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Мартинюк С.М. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - Відповідач) заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в розмірі 2660,80 грн. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодував Позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Відповідач проти позову заперечує, оскільки на його думку необхідно виходити з встановленої наданим Відповідачем звітом оцінювача розміру матеріального збитку, та зменшувати його розмір на суму франшизи, тому обґрунтованою сумою є 1403,77 грн.

У судове засідання 02.02.2015 Відповідач представників не направив, хоча про оголошення перерви в судовому засіданні 26.01.2015 на 02.02.2015 представника Відповідача було повідомлено під розписку, тому будь-які несприятливі наслідки такої неявки покладаються на Відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

29.05.2013 по вул. Набережне Шосе в м. Києві була скоєна ДТП, а саме відбулося зіткнення автомобіля «ВАЗ», д.р.н. 39346КВ, яким керував Веременко В.І., з автомобілем «ЗАЗ», д.р.н. АА5209МІ яким керував Преображенський О.В.

Причинами ДТП стало те, що водій Веременко В.І., керуючи автомобілем «ВАЗ», д.р.н. 39346КВ, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», д.р.н. АА5209МІ, чим порушив п. 13.1 ПДР України. Дані обставини підтверджуються короткою та розгорнутою довідками ДАІ про обставини ДТП, копії яких містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «ЗАЗ», д.р.н. АА5209МІ (Застрахований автомобіль), який відповідно до залученої до матеріалів справи копії реєстраційного талону належить Грабар В.Г. на праві власності, був під керуванням Преображенського О.В. на час ДТП, та який був застрахований Позивачем на підставі Договору добровільного страхування від 19.10.2012 (далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем за вказаним договором є ПАТ «Ідея Банк».

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, враховуючи калькуляцію ремонтного СТО від 04.06.2013, Позивачем було складено Страховий акт від 10.06.2013, відповідно до якого Позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 3660,80 грн. на користь ремонтного СТО Застрахованого автомобіля (п/д № 9547 від 10.06.2013).

Про фактичне відновлення Застрахованого автомобіля на СТО після ДТП свідчить акт виконаних робіт від 22.07.2013.

Відповідно до наданого Позивачем Звіту № 1023 від 05.12.2014 (дата оцінки 29.05.2014) кваліфікованим оцінювачем встановлено вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП Застрахованого автомобіля (з використанням системи AUDATEX) в розмірі 6397,45 грн. (коефіцієнт фізичного зносу деталей автомобіля (Ез) = 0).

При цьому, закон не зобов'язує страховика запитувати згоду вигодонабувача на виплату страхового відшкодування на відновлення Застрахованого автомобіля, та матеріали справи не містять доказів, що вигодонабувач за Договором страхування заперечував проти виплати Позивачем суми страхового відшкодування на рахунок ремонтного СТО Застрахованого автомобіля для відновлення останнього, та оскільки відновлення пошкодженого майна (Застрахованого автомобіля) не суперечить ані інтересам вигодонабувача, ані страхувальника за вказаним договором, і Відповідачем не доведено протилежного.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля «ВАЗ», д.р.н. 39346КВ, Веременко В.І., під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено постановою Подільського районного суду м. Києва від 14.06.2013.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність Веременко В.І., як особи, яка експлуатує автомобіль «ВАЗ», д.р.н. 39346КВ на законних підставах, була застрахована Відповідачем на підставі договору (полісу) № АС/2595664 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50000 грн., франшиза - 1000 грн.

Отже, Відповідач є особою на яку полісом № АС/2595664 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля «ВАЗ», д.р.н. 39346КВ, на час спірної ДТП.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до наданого Позивачем Звіту № 1023 від 05.12.2014 (дата оцінки 29.05.2014) кваліфікованим оцінювачем встановлено вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП Застрахованого автомобіля (з використанням системи AUDATEX) в розмірі 6397,45 грн. (коефіцієнт фізичного зносу деталей автомобіля (Ез) = 0), а фактично відновлювальний ремонт Застрахованого автомобіля коштував 5050,63 грн., що підтверджується вищеописаними калькуляцією ремонтного СТО та актом виконаних робіт.

Надані Відповідачем складений на його замовлення звіт оцінювача та складений ним протокол огляду транспортного засобу судом до уваги не приймаються, оскільки є суб'єктивним поглядом представників Відповідача на завдані Застрахованому автомобілю пошкодження (пошкодження згідно з актом Відповідача дещо відрізняються від наведених в акті Позивача, звідси різниця у звітах у встановлених оцінювачами сумах), а клопотання про проведення незалежної судової експертизи за ст. 41 ГПК України Відповідач не заявив та пропозицію суду щодо призначення експертизи з покладенням витрат на Відповідача, останній не підтримав, а отже наданий Позивачем Звіт № 1023 від 05.12.2014 не спростований належними в розумінні ст. 34 ГПК України засобами доказування.

Судом встановлено, що наведені у вищевказаному Звіті роботи, деталі та матеріали знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з тими пошкодженнями Застрахованого автомобіля, що зафіксовані у довідках ДАІ за результатами ДТП, а також співпадають з фотознімками пошкоджень, що залучені до справи, і суду не надано доказів протилежного.

При цьому, відповідно до калькуляції від 04.06.2013 та акта виконаних робіт від 22.07.2013 ремонтного СТО Застрахованого автомобіля, вартість відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП є меншою за встановлену Звітом № 1023 від 05.12.2014, та становить 5050,63 грн.

Перед судом не спростовано належними засобами доказування, що оцінена вартість робіт, деталей та матеріалів, а також обрахована СТО вартість робіт, деталей та матеріалів для відновлення Застрахованого автомобіля є необґрунтованою (завищеною або заниженою).

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (стаття 9 Закону України «Про страхування»).

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу № АС/2595664 та положення статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК України, у Відповідача в зв'язку з настанням ДТП виник обов'язок відшкодувати Позивачу шкоду, в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50000грн.), не більше встановленої Звітом 1023 від 05.12.2014 вартості відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП Застрахованого автомобіля (6397,45 грн.), виходячи з фактичної вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля на СТО (5050,63 грн.), при цьому в межах суми, право на вимогу якої перейшло до Позивача в зв'язку з виплатою страхового відшкодування (3660,80 грн.), за мінусом франшизи (1000 грн.), та отже в сумі 2660,80 грн.

З матеріалів справи слідує, що Позивач з метою отримання коштів від Відповідача звернувся до останнього з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АС/2595664. Дана вимога та документи, які необхідні для виплати страхового відшкодування на користь Позивача, були отримані Відповідачем 05.12.2013, отже у Відповідача було достатньо часу для дослідження страхового випадку.

Враховуючи вимоги пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) за полісами ОСЦПВВНТЗ повинна бути виплачена страховиком (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Листом від 28.02.2014 Відповідач відмовив Позивачу у виплаті страхового відшкодування у заявленому розмірі, та запропонував меншу суму, на яку Позивач не погодився та звернувся до суду.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із вищеописаних в рішенні підстав судом відмова Відповідача виплатити Позивачу 2660,80 грн. страхового відшкодування визнана необґрунтованою, тому позовні вимоги заявлені позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (м. Київ, вул. Борщагівська, 145; ідентифікаційний код 23734213) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2; ідентифікаційний код 36086124) 2660 (дві тисячі шістсот шістдесят) грн. 80 коп. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), а також 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.02.2015

Суддя Сташків Р.Б.