ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2015 р. Справа № 911/5663/14

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАНТ - М ЛЕПСЕ";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСБІАЙ ХОЛДИНГ";

про стягнення 6 856,74 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Войтковська І.В. (довіреність № 1/14-14 від 29.12.2014 р.);

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАНТ - М ЛЕПСЕ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСБІАЙ ХОЛДИНГ" про стягнення 6 856,74 грн. з яких 5029,74 грн. основного боргу, 218,57 грн. інфляційних, 304,26 грн. відсотків річних, 352,08 грн. штрафу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.12.2014 року порушено провадження у справі № 911/5643/14 та призначено справу до розгляду на 27.01.2015 року.

В судове засідання, яке відбулось 27.01.2015 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 30.12.2014 року не виконав, у зв'язку з чим розгляд справи відкладався до 04.02.2015 року.

В судовому засіданні 04.02.2015 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 04.02.2015 року повторно не з'явився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 30.12.2014 року не виконав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, письмовий відзив на позов не надав.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання відповідача суд не повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, господарський суд,-

встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АТЛАНТ - М ЛЕПСЕ" (Виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕСБІАЙ ХОЛДИНГ" (Замовник, відповідач) було укладено Договір технічного обслуговування та ремонту автомобілів № 1362-09-2014 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого Виконавець зобов'язується за завданням Замовника виконати роботи (та надати послуги) з технічного обслуговування та/або ремонту дорожніх транспортних засобів (ДТЗ) (далі - роботи), а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконані Роботи в порядку та строк, встановлені Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору перелік ДТЗ, щодо яких виконуються Роботи за цим Договором, може узгоджуватися Сторонами шляхом підписання відповідного Додатку.

Додатком № 1 до Договору Сторони погодили, що ДТЗ, що підлягає технічному обслуговуванню та ремонту є Volkswagen Passat, реєстраційний номерний знак АА8742МТ, рік випуску 2013, № кузову WVWZZZ3CZDE112899. Додаток підписаний уповноваженими представниками Сторін та скріплений їх печатками.

Згідно п. 2.4 Договору на підтвердження належного виконання Робіт, приймання-передавання ДТЗ з ремонту, Сторони підписують Акт виконаних робіт (наряд - замовлення), в якому зазначається: перелік та вартість виконаних робіт (наданих послуг), перелік та вартість використаних запчастин, паливно-мастильних матеріалів, аксесуарів, додаткового обладнання тощо.

Ціна на Роботи, запасні частини, матеріали, додаткове обладнання зазначається в Акті виконаних робіт (наряді - замовленні), підписаному Сторонами. Ціна Договору визначається як сума Актів виконаних робіт (наряд - замовлень), підписаних Сторонами за весь час дії Договору (п. 3.1 Договору).

Пунктом 3.2 Договору Сторони домовились, що Замовник оплачує виконані Роботи (в тому числі використані запчастини, витратні матеріали тощо) протягом 3 (трьох) календарних днів з дати підписання Сторонами Акту виконаних - робіт (наряд - замовлення).

Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами та діє протягом одного року з дати підписання Сторонами. Строк дії Договору продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо не менш ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору жодна із Сторін не заявить про його дострокове припинення (п. 7.1 Договору).

На виконання п. 2.4 Договору позивач надав відповідачу послуги по технічному обслуговуванню та ремонту ДТЗ, обумовленому Додатком № 1, на загальну суму 5029,74 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт (нарядом - замовленням) від 23.09.2014 року на суму 5029,74 грн., який підписаний повноважними представниками Сторін та скріплений їх печатками (копія наявні в матеріалах справи).

Незважаючи на положення чинного законодавства України та умов Договору (п. 3.2 Договору) про розрахунок протягом 3 днів з дати підписання Акту виконаних - робіт (наряд - замовлення), відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість перед позивачем на суму 5029,74 грн., що відповідачем в ході розгляду справи не заперечено і не спростовано.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є договором про надання послуг, за яким, згідно ст. 901 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 5029,74 грн., що відповідачем не заперечено та не спростовано.

У зв'язку з простроченням відповідачем строків оплати наданих послуг, позивач також заявив в позові вимогу про стягнення з відповідача 218,57 грн. інфляційних, 304,26 грн. відсотків річних за період з 29.09.2014 року по 29.12.2014 року та 352,08 грн. штрафу.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно п. 5.3 Договору за порушення зобов'язань, передбачених п. 3.2 Договору, більше ніж на 30 днів Замовник сплачує Виконавцю штраф у розмірі 7 % від суми невиконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 5.2 Договору у випадку прострочення виконання зобов'язань, передбачених п. 3.2 Договору, на вимогу Виконавця Замовник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 24 проценти річних від простроченої суми. Нарахування процентів здійснюється на весь час прострочення.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нараховані штраф, інфляційні та відсотки річних по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не заперечено та не спростовано.

Здійснені позивачем розрахунки є арифметично вірними, відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 5029,74 грн. основного боргу, 218,57 грн. інфляційних, 304,26 грн. відсотків річних, 352,08 грн. штрафу позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСБІАЙ ХОЛДИНГ" (07300, Київська область, Вишгородський р-н, м Вишгород, вул. Шолуденка, 1, код 37868205) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАНТ - М ЛЕПСЕ" (03067, м. Київ, Солом'янський район, Бульвар Івана Лепсе, 4, код 36645529) 5029 грн. (п'ять тисяч двадцять дев'ять гривень) 74 коп. основного боргу, 218 грн. (двісті вісімнадцять гривень) 57 коп. інфляційних, 304 грн. (триста чотири гривні) 26 коп. відсотків річних, 352 грн. (триста п'ятдесят дві гривні) 08 коп. штрафу та 1827 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 04.02.2015 р.

Суддя Т.П. Карпечкін