РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015Справа №910/12245/13

За позовом Фізичної особи - підприємця Бенч Назара Володимировича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Європа Лізинг"

про стягнення 251161,43 грн.

Судді Гумега О.В. (головуючий)

Ващенко Т.М.

Полякова К.В.

Представники:

від позивача: Рубан В.Г. за довіреністю б/н від 19.11.2014 р.

від відповідача: Євченко О.П. за довіреністю б/н від 22.04.2014 р.

Обставини справи:

Фізична особа - підприємець Бенч Назар Володимирович (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Європа Лізинг" (відповідач) про стягнення з останнього на підставі Договору про надання юридичних послуг № 17/11 від 17.11.2009 р. та додатків до нього 251161,43 грн., з яких: 240018,60 грн. основного боргу, 11915,44 грн. 3% річних та 480,04 грн. інфляційних втрат.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати послуг за Договором № 17/11 про надання юридичних послуг від 17.11.2009 р. (далі - Договір) та додатків до нього та обґрунтовано приписами статей 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, статей 193, 224 Господарського кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2014 р. у справі № 910/12245/13 (судді: Пригунова А.Б. - головуючий, Гулевець О.В., Любченко М.О.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 р. (судді: Сітайло Л.Г. - головуючий, Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Судові рішення мотивовані, зокрема, тим, що факт виконання позивачем своїх зобов'язань за Договором та додатками до нього матеріалами справи не підтверджено, доказів фактичного виконання відповідних судових рішень та зарахування грошових коштів на рахунок відповідача (пункт 2.4 додатків № 1 та № 2 до Договору) позивачем не надано; обставини, пов'язані з укладенням між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредит Європа Лізинг" та Мустафаєвим Ельмаром Насировичем договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р., свідчать про відсутність підстав для стягнення з відповідача вартості робіт за Договором, які, з огляду на положення цього договору про надання юридичних послуг та додатків до нього, не вважаються завершеними у спосіб, визначений договором; Договором не врегульовано вартість окремих послуг, етапів або способу визначення вартості конкретних послуг.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, Фізична особа - підприємець Бенч Назар Володимирович звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.09.2014 р. у справі № 910/12245/13 (судді: Л.Рогач - головуючий, Г.Фролова, О.Яценко) касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Бенч Назара Володимировича задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 р. та рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2014 р. у справі № 910/12245/13 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва № 04-23/803 від 02.10.2014 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/12245/13.

В порядку статті 2-1 ГПК України справу № 910/23909/13 передано на розгляд судді Гумезі О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2014 р. справу № 910/12245/13 прийнято до провадження судді Гумеги О.В. та призначено розгляд справи. Однак в п. 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 08.10.2014 р. була допущена описка, а саме: неправильно зазначено дату судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2014 р. виправлено описку, допущену в п. 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 08.10.2014 р.

31.10.2014 р. через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли пояснення на виконання вимог ухвали суду від 08.10.2014 р. щодо оплати відповідачем наданих послуг відповідно до договору № 17/11 про надання юридичних послуг від 17.11.2009 р.; щодо підстав укладання між Мустафаєвим Е.Н. та відповідачем договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р.; щодо невиконання позивачем умов договору № 17/11 про надання юридичних послуг від 17.11.2009 р. та наявність в цьому вини відповідача. В якості додатку до пояснень відповідач надав суду виписку з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно відповідача станом на 31.10.2014 р.

В судове засідання, призначене на 03.11.2014 р., представники позивача та відповідача з'явилися.

В судовому засіданні 03.11.2014 р. представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи та надання більш тривалого строку позивачу для виконання вимог ухвали суду від 08.10.2014 р.

В судовому засіданні, призначеному на 03.11.2014 р., здійснювався розгляд клопотання позивача про відкладення розгляду справи, поданого 03.11.2014 р. в судовому засіданні. Клопотання судом задоволене.

В судовому засіданні, призначеному на 03.11.2014 р., суд оголосив перерву до 24.11.2014 р. о 10:30 год.

20.11.2014 р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Заява судом задоволена.

24.11.2014 р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшов супровідний лист з документами для долучення до матеріалів справи, а саме: копіями наказів Господарського суду АРК від 03.09.2009 р. у справі № 2-7/2139-2009 та від 26.11.2009 р. у справі № 2-27/2600-2009; копією постанови про арешт майна боржника 20.11.2009 р.; копією акту опису й арешту майна від 03.12.2009 р.; копіює постанови про арешт грошових коштів від 29.10.2009 р. та копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 30.11.2009 р.

24.11.2014 р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення з урахуванням правової позиції і висновків Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 25.09.2014 р. На підтвердження викладеного у письмових поясненнях позивач надав суду копії письмових доказів.

В судове засідання, призначене на 24.11.2014 р., представник відповідача з'явився.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 24.11.2014 р., не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 24.11.2014 р. представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні, призначеному на 24.11.2014 р., представник відповідача подав клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 р. продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 15.12.2014 р. о 10:50 год.

24.11.2014 р. через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Заява судом задоволена.

В судове засідання, призначене на 15.12.2014 р., представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 15.12.2014 р., подав заперечення на письмові пояснення позивача. Заперечення залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні 15.12.2014 р. надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог, позов підтримав з урахуванням письмових пояснень, поданих 24.11.2014 р. через відділ діловодства суду.

В судовому засіданні 15.12.2014 р. представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у поясненнях, поданих 31.10.2014 р. через відділ діловодства суду, та запереченнях, поданих 15.12.2014 р. в судовому засіданні.

Враховуючи складність справи та положення ч. 1 ст. 4-6 ГПК України, суд прийшов до висновку про необхідність розгляду справи № 910/12245/13 колегіально у складі трьох суддів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 р. було призначено здійснювати розгляд справи № 910/12245/13 колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням Заступника Голови Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 р. для здійснення колегіального розгляду справи № 910/12245/13 визначено наступних суддів: Гумега О.В. (головуючий), Ващенко Т.М., Полякова К.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2014 р. справу № 910/12245/13 прийнято до провадження колегії суддів у складі: Гумега О.В. (головуючий), Ващенко Т.М., Полякова К.В., розгляд справи призначено на 02.02.2015 р. о 10:20 год.

В судове засідання, призначене на 02.02.2015 р., з'явились представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні 02.02.2015 р. надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог, позов підтримав повністю з урахуванням письмових пояснень, поданих 24.11.2014 р. через відділ діловодства суду.

В судовому засіданні 02.02.2015 р. представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у поясненнях, поданих 31.10.2014 р. через відділ діловодства суду, та запереченнях, поданих 15.12.2014 р. в судовому засіданні.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 02.02.2015 р. було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Бенч Назар Володимирович (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Європа Лізинг" (відповідач) про стягнення 251161,43 грн., з яких: 240018,60 грн. основного боргу, 11915,44 грн. 3% річних та 480,04 грн. інфляційних втрат.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати послуг за Договором № 17/11 про надання юридичних послуг від 17.11.2009 р. (далі - Договір) та додатків до нього та обґрунтовано приписами статей 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, статей 193, 224 Господарського кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2014 р. у справі № 910/12245/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.09.2014 р. у справі № 910/12245/13 постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 р. та рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2014 р. у справі № 910/12245/13 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

У вищенаведеній постанові Вищого господарського суду України зазначено, що судами попередніх інстанцій при прийнятті судових рішень по суті спору не було надано юридичного аналізу правових положень статей 525, 526, 628, 901, 903, 907 Цивільного кодексу України в контексті спірних правовідносин, в той час, як у даному випадку необхідно було враховувати вказані норми в комплексі.

У постанові Вищого господарського суду України також зазначено, що спір між сторонами стосується виконання умов договору про надання послуг, а отже до предмету дослідження у даній справі входить достеменне встановлення факту надання послуг, об'єму наданих послуг, аналіз документів, поданих на підтвердження надання цих послуг, виконання відповідачем зобов'язань з оплати таких послуг. Зокрема, до предмету дослідження входять також і обставини щодо неможливості надання послуг у обсязі, передбаченому договором та наявність вини виконавця у неможливості їх надання.

На думку Вищого господарського суду України, господарські суди, розглядаючи спір, не досліджували усіх обставин, з наданням оцінки усім зібраним у справі доказам та доводам сторін, що є суттєвим для правильного вирішення даного спору. Серед іншого, не з'ясовано підстави укладання відповідачем договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р. Поза увагою залишились також і докази, подані позивачем в підтвердження обставин щодо укладання договорів на виконання юридичних послуг з третіми особами та їх фактичного виконання та оплати за цими договорами.

Згідно ч. 1 ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Отже, новий розгляд справи № 910/12245/13 здійснювався з урахуванням вказівок, що містяться у постанові Вищого господарського суду України від 25.09.2014 р. у справі № 910/12245/13.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

При новому розгляді справи № 910/12245/13 позивач надав суду письмові пояснення з урахуванням правової позиції і висновків Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 25.09.2014 р. (надалі - письмові пояснення). Зокрема, на підтвердження заявлених позовних вимог позивач зазначив наступне.

Між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання юридичних послуг № 17/11 від 17.11.2009 р. та додатки № 1, № 2 до цього договору.

На виконання умов Договору та додатків № 1, № 2 до нього позивачем було надано відповідачу юридичні послуги, зміст яких з посиланням на відповідні докази наведений позивачем у підпунктах 2.1 (справа № 2-24/555-2010 про стягнення з ТОВ "Мир Один" на користь ТОВ "Кредит Європа Лізинг" 151002,31 грн. заборгованості, 9225,44 грн. пені за Договором лізингу № 22 від 14.12.2007 р.; справа № 2-27/2600-2009 про стягнення з ТОВ "Мир Один" на користь ТОВ "Кредит Європа Лізинг" 107436379 грн. заборгованості, 6627,22 грн. пені за Договором лізингу № 22 від 14.12.2007 р.; повернення предмету лізингу (екскаватор гусеничний з гідромолотом ЕО-4225А-07) від ТОВ "Мир Один" до ТОВ "Кредит Європа Лізинг" на підставі виконавчого напису нотаріуса за реєстраційним № 1219), та 2.2 (справа № 2-9/455-2010 про стягнення з ТОВ "Іншаат-Груп-Інвест" на користь ТОВ "Кредит Європа Лізинг" 324428,85 грн. основного боргу, 20485,96 грн. пені за Договором лізингу № 99 від 27.05.2008 р.; справа № 2-7/2139-2009 про стягнення з ТОВ "Мир Один" на користь ТОВ "Кредит Європа Лізинг" 219917,06 грн. основного боргу, 11530,19 грн. пені за Договором лізингу № 99 від 27.05.2008 р.; повернення предмету лізингу (екскаватор Sumitomo SH 550 LHI) від ТОВ "Іншаат-Груп-Інвест" до ТОВ "Кредит Європа Лізинг" на підставі виконавчого напису нотаріуса за реєстраційним № 1216) пункту 2 письмових пояснень позивача, поданих 24.11.2014 р. через відділ діловодства суду (а.с. 26-34 т. 3).

Отже, позивач стверджує, що згідно умов Договору та додатків № 1, № 2 до нього надавав відповідачу (ТОВ "Кредит Європа Лізинг") всі необхідні юридичні послуги по стягненню заборгованості за Договорами лізингу № 22 від 14.12.2007 р. та № 99 від 14.12.2007 р. (далі - Договір лізину № 22 і № 99), а саме: забезпечив успішне завершення всіх судових процесів ТОВ "Кредит Європа Лізинг" до боржників - ТОВ "Мир Один" і ТОВ "Іншаат-Груп-Інвест", отримав необхідні виконавчі документи, ініціював відкриття виконавчих проваджень, а також забезпечив оперативні і ефективні заходи виконавчого провадження (зокрема, було накладено арешт на майно боржників та здійснено необхідну підготовку до примусової реалізації майна).

Однак, як зазначив позивач, на стадії виконавчих проваджень з виконання судових рішень у справах № 2-24/555-2010, № 2-9/455-2010, № 2-27/2600-2009, № 2-7/2139-2009 та виконавчих написів нотаріусів № 1219 і № 1216, ТОВ "Кредит Європа Лізинг", без повідомлення про це позивача, уклало із Мустафаєвим Ельмаром Насировичем договір іпотеки від 02.07.2010 року № 4393 та договір іпотеки від 02.07.2010 року № 4395, згідно з якими забезпечувалось виконання зобов'язань боржників за наведеними договорами лізингу (предмет іпотеки - нежитлова будівля (кафе), що розташована за адресою: АРК, м. Євпаторія, вул. Сімферопольська, буд. 2-м), а також договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р., відповідно до умов якого за рахунок предмету іпотеки іпотекодавець погашає іпотекодержателю (ТОВ "Кредит Європа Лізинг") заборгованість ТОВ "Мир Один" за Договором лізингу № 22 на суму 695965,60 грн. та заборгованість ТОВ "Іншаат-Груп-Інвест" за Договором лізингу № 99 на суму 504127,40 грн.

На підставі зазначеного Договору про задоволення вимог іпотекодержателя ТОВ "Кредит Європа Лізинг" набуло право власності на предмет іпотеки, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Кримським республіканським підприємством "Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторії" № 27245398 від 07.09.2010 р.

Після укладення Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р. і набуття права власності на предмет іпотеки, ТОВ "Кредит Європа Лізинг" самостійно подало до відповідних відділів ДВС у АРК заяви про закриття всіх виконавчих проваджень проти боржників.

Позивач вважає, що за рахунок отриманого ТОВ "Кредит Європа Лізинг" майна, яке було предметом іпотеки за Договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р., вимоги останнього до ТОВ "Мир Один" та ТОВ "Іншаат-Груп-Інвест" за Договорами лізину № 22 і № 99 було задоволено, а існуюча заборгованість за цими договорами була погашена (за Договором лізингу № 22 в розмірі 695965,60 грн.; за Договором лізингу № 99 в розмірі 504127,40 грн.), загальна сума задоволених вимог за Договорами лізингу № 22, № 99 склала 1200093,00 грн.

Втім, внаслідок укладення ТОВ "Кредит Європа Лізинг" Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, позивач вважає, що його фактично було позбавлено можливості у повному обсязі виконати умови Договору про надання юридичних послуг № 17/11 від 17.11.2009 р. та додатків № 1, № 2 до нього в частині повернення предметів лізингу або зарахування повної суми заборгованості за Договорами лізингу № 22 і № 99 на рахунок ТОВ "Кредит Європа Лізинг", оскільки основні зобов'язання за Договорами лізингу № 22 і № 99 припинилися, а відповідні виконавчі провадження були закриті за заявами ТОВ "Кредит Європа Лізинг".

Таким чином, на думку позивача, виконання ним Договору про надання юридичних послуг № 17/11 від 17.11.2009 р. в частині фактичного повернення предметів лізингу чи зарахування повної суми заборгованості за Договорами лізингу № 22 і 99 на рахунок ТОВ "Кредит Європа Лізинг" виявилося неможливим внаслідок дій ТОВ "Кредит Європа Лізинг" (відповідача, замовника послуг).

Враховуючи, що сторони узгодили в пунктах 3.1 додатків № 1, № 2 до Договору про надання юридичних послуг № 17/11 від 17.11.2009 р. вартість послуг позивача, зокрема, 20 % від суми фактично стягненої з боржника та третіх осіб на користь замовника заборгованості, витрат та збитків замовника, незалежно від величини та часу зарахування такої суми на рахунок замовника, а також те, що загальна сума задоволених вимог відповідача за Договорами лізингу № 22 і № 99 згідно із Договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р. склала 1200093,00 грн., виходячи із принципів співмірності та розумності, позивач вважає, що вартість наданих ним послуг за спірним договором пропорційно повинна складати 20% від загальної суми задоволених вимог відповідача, тобто 240018,60 грн.

Крім того, позивач зазначив, що з метою виконання умов Договору про надання юридичних послуг № 17/11 від 17.11.2009 р. (зокрема, в частині представництва інтересів у судовому та виконавчому провадженні, тощо) ним було залучено третіх осіб на підставі Договору № 11/091 від 17.11.2009 р., укладеного з Сапьолко І.І., та Договору № 11/092 від 17.11.2009 р., укладеного з Ларченко Р.М., загальна вартість наданих послуг за вказаними договорами, які у повному обсязі були оплачені позивачем третім особам, склала 175000,00 грн.

Позивач стверджує, що направив відповідачу поштою Акт № ОУ-29-08/11-1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.08.2011р. за Договором про надання юридичних послуг № 17/11 від 17.11.2009 р. та додатками до нього, однак відповідач не отримав на пошті відповідне поштове відправлення, після чого позивач направив відповідачу повторно зазначений акт, який було вручено відповідачу 30.09.2011 р. При цьому позивач зазначив, що вказаний акт відповідач не підписав, письмових мотивованих заперечень не надав та не відмовився від прийняття наданих послуг, а тому позивач з посиланням на умови пунктів 3.5, 3.6 Договору про надання юридичних послуг вважає спірні послуги прийнятими відповідачем в повному обсязі, та, відповідно, такими, що підлягають оплаті.

Тож, позивач вважає, що відповідачем порушено зобов'язання за Договором щодо оплати наданих позивачем юридичних послуг, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 240018,60 грн., а також 480,04 грн. інфляційних втрат та 11915,44 грн. 3 % річних з огляду на прострочення відповідачем грошового зобов'язання.

При новому розгляді справи № 910/12245/13 відповідач проти заявлених позовних вимог заперечував, оскільки вважає, що у нього не виник обов'язок з оплати послуг позивача. В обґрунтування своєї позиції відповідач надав суду пояснення (подані через відділ діловодства суду 31.10.2014 р. (а.с. 7-10 т. 3) та заперечення на письмові пояснення позивача (подані в судовому засіданні 15.12.2014 р. (а.с. 126-128 т. 3), відповідно до яких вказав на наступне.

Згідно змісту пунктів 2.3, 2.4 додатків № 1, № 2 Договором про надання юридичних послуг № 17/11 від 17.11.2009 р. послуги вважаються виконаними, якщо відбулося повернення предметів лізингу та зарахування на рахунок замовника (відповідача) повної суми заборгованості за Договором лізингу, а також витрат та збитків замовника.

А тому відповідач вважає, що оскільки позивачем не було виконано передбачені Договором послуги, а саме: не було повернуто предмети лізингу відповідачу, не було стягнуто з боржників заборгованість шляхом зарахування на рахунок відповідача повної суми заборгованості, то відповідно у відповідача не виник обов'язок з оплати послуг позивача.

Окрім того, як зазначив відповідач, 24.11.2009 р. відповідач платіжним дорученням № 20381 від 24.11.2009 р. перерахував позивачу 25000,00 грн. як аванс в рахунок майбутнього гонорару позивача та між сторонами був підписаний Акт № ОУ-30-11/09-1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.11.2009 р. на вказану суму.

Відповідач стверджує, що у наданому позивачем суду Акті № ОУ-29-08/11-1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.11.2011 р. на суму 240018,60 грн. встановлені ціни за надані послуги, які сторонами не визначались та не погоджувались при укладенні Договору про надання юридичних послуг № 17/11 від 17.11.2009 р., а оскільки зміна ціни договору після його укладення не допускається та ціна є істотною умовою Договору, то і обов'язок щодо підписання акту здачі-приймання робіт та оплати зазначених у ньому послуг у відповідача відсутній.

Аналізуючи об'єм наданих позивачем послуг та доказів на їх підтвердження, відповідач зазначає, що позовні заяви ТОВ "Кредит Європа Лізинг" до ТОВ "Мир Один" та ТОВ "Іншаат-Груп-Інвест" підписувались генеральним директором відповідача, що не дає підстав для достеменного встановлення факту складання та оформлення цих позовних заяв відповідачем; надані позивачем процесуальні документи по справі № 2-24/555-2010 за позовом ТОВ "Кредит Європа Лізинг" до ТОВ "Мир Один" не мають значення для визначення об'єму наданих позивачем спірних послуг, оскільки рішення Господарського суду АРК та постанова Севастопольського апеляційного господарського суду були скасовані, а справа № 2-24/555-2010 направлена на новий розгляд, тоді як ухвалою від 26.10.2010 р. у справі № 5002-33/555.1-2010 позовні вимоги були залишені без розгляду; по справі № 2-9/455-2010 позов ТОВ "Кредит Європа Лізинг" до ТОВ "Іншаат-Груп-Інвест" було задоволено частково.

Аналізуючи об'єм наданих позивачем послуг на стадії виконавчого провадження та доказів на їх підтвердження, відповідач стверджує, що позивачем виконавче провадження супроводжувалось неякісно, непрофесійно, формально та до позитивного результату не призвело - об'єкти лізингу не були повернуті, кошти від реалізації іншого майна, на яке можливо б було звернути стягнення в процесі виконавчого провадження, на рахунки відповідача не надходили.

Відповідач зазначає, що в результаті проведених саме ним переговорів, до яких позивач не мав відношення, було укладено з Мустафаєвим Ельмаром Насировичем Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р., який лише частково задовольнив вимоги відповідача (зокрема, за Договором лізингу № 99 від 27.05.2008 р.), тоді як інша частина вимог відповідача залишилась непогашеною. При цьому, на думку відповідача, позивач мав всі підстави продовжувати виконання своїх обов'язків щодо стягнення з боржників залишку заборгованості (не покритого Договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р.), витребування об'єктів лізингу.

За таких обставин відповідач заперечує наявність своєї вини у невиконанні зобов'язань позивачем.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

17 листопада 2009 року між Фізичною особою - підприємцем Бенч Назаром Володимировичем (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредит Європа Лізинг" (відповідач, замовник) був укладений Договір про надання юридичних послуг № 17/11 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець (позивач) зобов'язався надати замовнику (відповідачу), а замовник - прийняти та оплатити юридичні та консультаційно-інформаційні послуги, визначені у додатку до договору.

Так, у п. 1.1 Додатку № 1 від 17.11.2009 року до Договору (надалі - Додаток № 1) було визначено, що позивач надаватиме позивачу послуги (надалі - справа) з юридичного аналізу документів, здійснення представництва інтересів відповідача, протидії та запобігання порушенню прав та інтересів відповідача, надання консультацій щодо дій, направлених на припинення порушення прав та інтересів відповідача та вчинення таких дій у відношенні до договору фінансового лізингу № 22 від 14.12.2007 р. (надалі - договір лізингу), укладеного замовником з Товариством з обмеженою відповідальністю "Мир один" (надалі - боржник), зокрема, щодо:

А. забезпечення повернення у володіння замовника переданого боржнику предмета договору лізингу - екскаватора гусеничного з гідромолотом ЕО 4225А-07 (2007 року випуску, реєстраційний номер 48882АА), заводський номер 1902, свідоцтво про реєстрацію машини серія АБ № 626075, видане Інспекцією ДТН м. Києва 02.09.2009 р. (надалі - предмет);

Б. стягнення з боржника сум заборгованості за договором лізингу, а також витрат та збитків замовника, пов'язаних з таким стягненням та поверненням предмету, встановлених на момент його повернення.

У п. 1.1. Додатку № 2 від 17.11.2009 року до Договору (надалі - Додаток № 2) було визначено, що позивач надаватиме позивачу послуги (надалі - справа) з юридичного аналізу документів, здійснення представництва інтересів відповідача, протидії та запобігання порушенню прав та інтересів відповідача, надання консультацій щодо дій, направлених на припинення порушення прав та інтересів відповідача та вчинення таких дій у відношенні до договору фінансового лізингу № 99 від 27.05.2008 року (надалі - договір лізингу), укладеного замовником з Товариством з обмеженою відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест" (надалі - боржник), зокрема, щодо:

А. забезпечення повернення у володіння замовника переданого боржнику предмета договору лізингу - екскаватора гусеничного Sumitomo SH450LDH-3 (2006 року випуску , реєстраційний номер 46214АА, заводський номер 450L-3-5010, свідоцтво про реєстрацію машини серія АБ № 557182, видане Інспекцією ДТН м. Києва 14.08.2008 р. (надалі - предмет);

Б. стягнення з боржника сум заборгованості за договором лізингу, а також витрат та збитків замовника, пов'язаних з таким стягненням та поверненням предмету, встановлених на момент його повернення.

Пунктом 1.2 Додатків № 1 та № 2 визначено, що послуги за цими Додатками включатимуть:

(а) юридичний аналіз документів та обставин, що стосуються справи;

(б) надання усних та письмових консультацій, стосовно справи,

(в) підготовка проектів листів, клопотань та інших письмових звернень до боржника, третіх осіб та компетентних органів України;

(г) ведення від імені замовника переговорів з боржником та третіми особами стосовно справи; підготовка проектів договорів, погоджень, мирових угод, тощо;

(д) консультації щодо, координація та ініціювання проти боржника та третіх осіб судових проваджень з метою повернення заборгованості, компенсування витрат та збитків замовника, а також участь замовника у таких провадженнях;

(е) участь замовника у виконавчому провадженні, ініційованому проти боржника та третіх осіб з метою повернення заборгованості, компенсування витрат та збитків замовника щодо справи.

Згідно пунктів 2.3 Додатків № 1 та № 2 визначено, що виконання послуг по справі щодо забезпечення повернення предмета у володіння відповідача вважатиметься закінченим з моменту передачі виконавцем (позивачем) чи уповноваженими ним особами замовнику (відповідачу) чи уповноваженим ним особам, зокрема, особам, що здійснюватимуть транспортування предмету від боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Мир один" або Товариства з обмеженою відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест") до відповідача, предмета по акту передачі-приймання, який підписується сторонами чи їх повноважними представниками. Сторони попередньо, в письмовому вигляді чи шляхом направлення факсимільного або електронного повідомлення, повідомляють одна одну про дату, час, місце передачі предмету та реквізити і персональний склад своїх повноважних представників.

Згідно пунктів 2.4 Додатків № 1 та № 2 визначено, що виконання послуг по справі щодо стягнення з боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Мир один" або Товариства з обмеженою відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест") заборгованості за договором лізингу, а також витрат та збитків відповідача, вважатиметься закінченим з моменту зарахування на рахунок замовника повної суми заборгованості за договором лізингу, а також витрат та збитків відповідача.

Відповідно до п. 1.2 Договору передбачено, що виконання сторонами зобов'язань за Договором підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами за фактом надання послуг.

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що послуги вважаються прийнятими, якщо:

замовник підписав акт приймання-передачі наданих послуг;

замовник не повідомив виконавця про неприйняття послуг протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання акту приймання-передачі наданих послуг.

Згідно п. 3.6 Договору, в разі відмови замовника від прийняття наданих послуг, останній має повідомити про це у письмовій формі виконавця протягом строку, передбаченого п. 3.5, з зазначенням та обґрунтуванням причин відмови.

Пунктом 3.1 Договору узгоджено, що вартість послуг за даним Договором визначається в додатку до цього Договору.

Так, відповідно до пунктів 3.1 Додатків № 1 та № 2 між сторонами попередньо було узгоджено, що вартість послуг (гонорар) по справі за відповідним Додатком становитиме:

А. 20 % від ринкової вартості предмета, при цьому виконавець набуває право на виплату гонорару, у відповідній частині з моменту оплатного, з дотримання принципу розумності, відчуження предмета замовником на користь третьої особи, а сума такого відчуження вважається ринковою вартістю предмета для цілей даного підпункту. У випадку подальшої передачі предмету в оренду чи лізинг третій особі ринковою вартістю предмету для цілей даного підпункту вважатиметься сума орендних чи лізингових платежів;

Б. 20% від суми фактично стягненої з боржника та третіх осіб на користь замовника заборгованості, витрат та збитків замовника, незалежно від величини та часу зарахування такої суми на рахунок замовника.

Слід зазначити, що відповідно до пунктів 3.2 Додатків № 1 та № 2 замовник зобов'язувався повідомити виконавця про факт отримання визначених в п.п. 3.1.А суми вартості предмету та в п.п. 3.1.Б сум заборгованості, витрат та збитків замовника, та їх розмір протягом 3 (трьох) днів з моменту їх зарахування на рахунок замовника, та виплати виконавцю гонорар у відповідній частині протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту зарахування таких сум на рахунок замовника, шляхом безготівкового перерахунку на рахунок виконавця.

Крім того, згідно пункту 3.4 Додатку № 1 сторони домовилися, що замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання цього Додатку до Договору виплачує виконавцю аванс в рахунок майбутнього гонорару в розмірі 25000,00 грн. шляхом безготівкового перерахунку на рахунок виконавця.

Відповідно до пункту 3.2 Договору сторони узгодили, що якщо інше не буде передбачено в Додатках до цього Договору, замовник здійснює оплату з 1 по 5 банківський день місяця, який слідує за звітним місяцем після виставлення рахунку та підписання Акта приймання-передачі наданих послуг.

Як вбачається з матеріалів, справи відповідач на виконання умов п. 3.4 Додатку № 1 перерахував на користь позивача грошові кошти в сумі 25000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 20381 від 24.10.2009 р. (а.с. 32 т. 1), на вказану суму між сторонами був підписаний Акт № ОУ-30-11/09-1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.11.2009 р. (а.с. 33 т. 1).

31.08.2011 р. позивач надіслав на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Європа Лізинг" - 02024, м. Київ, вул. Мечникова, 2 документи, зокрема, Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-29-08/11-1 від 29.08.2011 р. на суму 240018,60 грн., що підтверджується описом вкладення в цінний лист № 0366910, на якому міститься календарний штамп поштової установи - 31.08.2011 р.( а.с. 27 т. 1).

З матеріалів справи також вбачається, що 06.07.2010 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредит Європа Лізинг" та Мустафаєвим Ельмаром Насировичем було укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя (а.с. 103-106 т. 1), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. за № 4492.

Відповідно до умов вищезазначеного договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредит Європа Лізинг" задовольняються вимоги за Договорами лізингу № 22 від 14.12.2007 року та № 99 від 27.05.2008 року на загальну суму 1200093,00 грн. шляхом набуття відповідачем права власності на будівлю кафе по вул. Симферопольській, 2м у місті Євпаторія Автономної Республіки Крим.

На підставі вищезазначеного Договору про задоволення вимог іпотекодержателя ТОВ "Кредит Європа Лізинг" набуло право власності на предмет іпотеки, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Кримським республіканським підприємством "Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторії" № 27245398 від 07.09.2010 р. (а.с. 109 т. 1).

08.05.2013 р. позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Європа Лізинг" (відповідача) за адресою: м. Київ, вул. Мечникова, 2, бізнес-центр "Парус", 9-й поверх з претензією про сплату заборгованості згідно Договору про надання юридичних послуг № 17/11 від 17.11.2009 р. в сумі 240018,60 грн. (№ б/н від 25.04.2013 р. ) (а.с. 25 т. 1). В наведеній претензії позивач повідомив відповідача про надання останньому передбачених Договором та додатками до нього юридичних та інформаційно-консультативних послуг в повному обсязі (забезпечив завершення всіх судових процесів замовника проти боржників, забезпечував проведення переговорів із боржниками, здійснював представництво інтересів замовника у судових спорах, надавав юридичні консультації, забезпечив оперативні та ефективні заходи виконавчого провадження по стягненню сум заборгованості з боржників за договорами лізингу), позивач послався на пункти 3.5 та 3.6 Договору та вказав, що замовнику (відповідачу) було вручено Акт № ОУ-20-06/11-1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.06.2011 р., однак станом на 25.04.2013 р. відповідачем не оплачено вартість отриманих послуг в розмірі 240018,60 грн. (20% від 1200093,00 грн.), які позивач згідно наведеної претензії вимагав від відповідача оплатити у п'ятиденний строк з моменту отримання останнім цієї претензії.

Претензія № б/н від 25.04.2013 р. була отримана представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Європа Лізинг" 17.05.2013 р., що підтверджується підписом останнього на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 26 т. 1).

При цьому відомостей щодо надання відповідачем відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача 240018,60 грн. заборгованості за надані юридичні та інформаційно-консультативні послуги за Договором від 17.11.2009 р., а також 11915,44 грн. 3% річних та 480,04 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з приписами частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір про надання послуг є двостороннім оскільки виконавець та замовник наділені як правами так і обов'язками. На виконавця покладено обов'язок надавати послугу і надано право на одержання відповідної плати. Замовник, у свою чергу, зобов'язаний оплатити послугу і наділений правом вимагати належного надання послуг з боку виконавця. Тобто, оплата замовником проводиться за фактично надані послуги, якщо сторони не домовились про інше.

Частиною 2 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу вказаних норм вбачається, що у разі, якщо неможливість виконання договору про надання послуг виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити обумовлену договором плату за належне виконання виконавцем своїх зобов'язань у повному обсязі, якщо інше не передбачено законом або договором. Розумною платою слід вважати плату, визначену, виходячи зі звичайної ціни, що склалася на аналогічні послуги на момент укладення договору. Якщо ж у договорі про надання послуг відсутні умови про розмір винагороди, строк та порядок її виплати, винагорода сплачується після надання послуги в розмірі, який за подібних обставин зазвичай сплачується за такі послуги.

Крім того, за приписами статті 907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Отже, якщо сторони в договорі передбачили можливість одностороннього розірвання, але не погодили наслідки, єдиною умовою одностороннього розірвання договору за ініціативою замовника є відшкодування виконавцеві фактично понесених витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами стосується виконання умов договору про надання послуг, а отже до предмету дослідження у даній справі входить достеменне встановлення факту надання послуг, об'єму наданих послуг, аналіз документів, поданих на підтвердження надання цих послуг, виконання відповідачем зобов'язань з оплати таких послуг. Зокрема, до предмету дослідження входять також і обставини щодо неможливості надання послуг у обсязі, передбаченому договором та наявність вини виконавця у неможливості їх надання.

За приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

До обставин, на яких сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Отже, предметом доказування є сукупність обставин, що їх необхідно встановити для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Тож, розглядаючи даний спір, судом досліджувалися всі обставини, з наданням оцінки усім зібраним у справі доказам та доводам сторін.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4 Додатків № 1 та № 2 сторони визначили, що виконання послуг по справі вважатиметься закінченим:

- щодо забезпечення повернення предмета у володіння відповідача - з моменту передачі виконавцем (позивачем) чи уповноваженими ним особами замовнику (відповідачу) чи уповноваженим ним особам,

- щодо стягнення з боржників (Товариства з обмеженою відповідальністю "Мир один" або Товариства з обмеженою відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест") заборгованості за договором лізингу, а також витрат та збитків відповідача - з моменту зарахування на рахунок замовника повної суми заборгованості за договором лізингу, а також витрат та збитків відповідача.

Зібрані у справі докази свідчать, що позивач на виконання умов пункту 1.1 Договору надав відповідачу юридичні та консультаційно-інформаційні послуги, визначені у пунктах 1.1 Додатків № 1 та № 2 до Договору. Об'єм наданих позивачем спірних послуг з посиланням на відповідні докази наведений позивачем у підпунктах 2.1, 2.2 пункту 2 письмових пояснень позивача, поданих 24.11.2014 р. через відділ діловодства суду (а.с. 26-34 т. 3), копії доказів на підтвердження надання цих послуг наявні в матеріалах справи (а.с. 35-103 т. 3).

В якості доказів на підтвердження надання позивачем відповідачу спірних послуг суд також взяв до уваги подані позивачем наступні документи: Договір № 11/091 від 17.11.2009 р. та Договір № 11/092 від 17.11.2009 р., які були укладені позивачем з третіми особами на виконання юридичних послуг, пов'язаних із стягненням заборгованості ТОВ "Іншаат-Груп-Інвест" по договору фінансового лізингу № 99 та ТОВ "Мир один" по договору фінансового лізингу № 22 перед ТОВ "Кредит Європа Лізинг"; акти приймання-передачі наданих послуг від 29.08.2011 р. до вказаних договорів та розписки Сапьолко І.І. та Ларченко Р.М. про отримання від позивача оплати за надані юридичні послуги в сумі 140000,00 грн. та 35000,00 грн. відповідно. Слід зазначити, що дії позивача стосовно укладення ним наведених договорів з третіми особами безпосередньо узгоджуються зі змістом пунктів 2.1 Додатків № 1 та № 2 до Договору, якими передбачалось, що основний обсяг робіт із виконання доручення замовника здійснюватиметься виконавцем особисто, а також під керівництвом виконавця його співробітниками, колегою адвокатом Пророком Віктором Васильовичем, колегами з ТОВ "Юридична фірма "Гарантія" та іншими колегами.

Крім того, на підтвердження фактичного надання спірних послуг в матеріалах справи наявний Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-29-08/11-1 від 29.08.2011 р. (а.с. 24 т. 1), до якого включені наступні роботи (надані такі послуги):

юридичний аналіз документів по заборгованості ТОВ "Мир один" та ТОВ "Іншаат-Груп-Інвест" перед ТОВ "Кредит Європа Лізинг" у вигляді прострочених лізингових платежів та пені на суму 45000,00 грн.(без ПДВ);

підготовка та подання в інтересах ТОВ "Кредит Європа Лізинг" позовних заяв до Господарського суду Автономної Республіки Крим про стягнення з ТОВ "Мир один" ТОВ "Іншаат-Груп-Інвест" боргів у вигляді прострочених лізингових платежів та пені на суму 45000,00грн (без ПДВ) ;

участь, в інтересах ТОВ "Кредит Європа Лізинг" у судових засіданнях у справах за позовом до ТОВ "Мир один" та ТОВ "Іншаат-Груп-Інвест" в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій (02.02.2010, 09.02.2010, 25.02.2010, 03.03.2010, 09.03.2010, 06.04.2010 - Господарський суд АРК, 11.05.2010 - Апеляційний господарський суд м. Севастополь, Вищий господарський суд України) на суму 60000,00 грн. (без ПДВ);

участь в інтересах ТОВ "Кредит Європа Лізинг" у судових засіданнях у справі по оскарженню ТОВ "Іншаат-Груп-Інвест" результатів оціночної експертизи автотранспортних засобів на 40000,00грн (без ПДВ);

відкриття та супроводження в інтересах ТОВ "Кредит Європа Лізинг" виконавчих проваджень по стягненню боргів з ТОВ "Мир один" та ТОВ "Іншаат-Груп-Інвест", підготовка необхідних документів, зустрічі та переговори з представниками Державної виконавчої служби, боржниками(27.05.2010 відкриття виконавчого провадження Євпаторійська ДВС ГУЮ АР Крим, 03.06.2010 відкриття виконавчого провадження Бахчисарайська ДВС РУЮ АР Крим) на суму 50018,60 грн. (без ПДВ).

Загальна вартість робіт (послуг) за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-29-08/11-1 від 29.08.2011 р. визначена в сумі 240018,60 грн.

Як встановлено судом, Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-29-08/11-1 від 29.08.2011 р. відповідач не підписав.

Разом з тим матеріали справи містять докази, зокрема, опис вкладення в цінний лист № 0366910, на якому міститься календарний штамп поштової установи (а.с. 27 т. 1), яким підтверджується надіслання 31.08.2011 р. позивачем на адресу відповідача - 02024, м. Київ, вул. Мечникова, 2 вищевказаного акту здачі-прийняття робіт (надання послуг). При цьому наведену адресу суд вважає належною адресою відповідача, так як вона зазначена в "реквізитах сторін" Договору та Додатків № 1, № 2 до нього в якості "фактичної адреси" відповідача, тоді як зміни та доповнення до Договору з цього приводу сторонами не оформлювались, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Додатково обізнаність відповідача стосовно об'єму та вартості наданих позивачем спірних послуг підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 405 (а.с. 26 т. 1), відповідно до якого 17.05.2013 р. уповноважений представник відповідача отримав Претензію про сплату заборгованості згідно Договору про надання юридичних послуг № 17/11 від 17.11.2009 р. (а.с. 25 т. 1).

Відповідач, зі свого боку, не подав суду жодних доказів неодержання ним поштового відправлення згідно опису вкладення в цінний лист № 0366910 від 31.08.2011 р. (в якому зазначено Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-29-08/11-1 від 29.08.2011 р.) та вищевказаної претензії позивача (наприклад, довідку підприємства зв'язку про ненадходження на адресу відповідача відповідних рекомендованих поштових відправлень, тощо).

По матеріалам справи судом встановлено, що не підписавши Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-29-08/11-1 від 29.08.2011 р., відповідач при цьому не надав зауважень та заперечень до вказаних в цьому акті послуг, а також не повідомив позивача про неприйняття послуг за цим актом, не зазначив та не обґрунтував причини відмови від прийняття цих послуг, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи зазначене, суд відхиляє заперечення відповідача стосовно об'єму, якості та вартості наданих позивачем послуг, відсутності позитивного результату для відповідача від наданих позивачем послуг, оскільки за умовами пункту 3.6 Договору, в разі відмови від прийняття наданих послуг (заперечуючи спірні послуги відповідач фактично відмовляється від них), відповідач мав повідомити про це позивача у письмовій формі протягом строку, передбаченого пунктом 3.5 Договору (протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання акту приймання-передачі наданих послуг) із зазначенням та обґрунтуванням причин відмови. Натомість відповідні докази письмового повідомлення позивача відповідачем суду не названі та до матеріалів справи не залучені.

В свою чергу, оскільки відповідач не повідомив позивача письмово у передбачений пунктом 3.5 Договору строк про неприйняття спірних послуг із зазначенням та обґрунтуванням причин відмови від їх прийняття, то за умовами п. 3.5 Договору такі послуги вважаються прийнятими відповідачем без зауважень та заперечень. Тож, надані відповідачем на стадії судового розгляду справи зауваження та заперечення стосовно об'єму, якості та вартості наданих позивачем послуг суд не приймає до уваги.

З огляду на вищенаведені обставини не вчинення відповідачем дій в порядку п. 3.6 Договору суд також відхиляє доводи відповідача і про те, що у наданому позивачем Акті № ОУ-29-08/11-1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.11.2011 р. на суму 240018,60 грн. встановлені ціни за надані послуги, які сторонами не визначались та не погоджувались при укладенні Договору, а тому у відповідача відсутній обов'язок щодо підписання вказаного акту здачі-приймання робіт та оплати зазначених у ньому послуг. При цьому суд звертає увагу, що ані Договір, ані укладені до нього Додатки № 1 та № 2 не визначають певну форму та зміст акту приймання-передачі послуг, тож зазначення позивачем в Акті № ОУ-29-08/11-1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.11.2011 р. переліку проведених ним робіт (наданих послуг) та їх ціни, яка являється складовою загальної вартості робіт (послуг) за наведеним актом, не порушує умови Договору та додатків до нього.

Судом також встановлено, що з урахуванням п.п. Б п. 3.1 Додатків № 1 та № 2 до Договору та фактичних обставин даного спору, зокрема, факту укладення між відповідачем та Мустафаєвим Ельмаром Насировичем Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р., позивачем була підставно визначена загальна вартість робіт (послуг) за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-29-08/11-1 від 29.08.2011 р. в сумі 240018,60 грн., що становить 20 % від 1200093,00 грн. - загальної суми задоволених вимог відповідача відповідно до наведеного Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р.

При цьому судом було досліджено обставини щодо неможливості надання позивачем послуг у обсязі, передбаченому Договором і додатками до нього та наявності вини останнього у неможливості їх надання, у зв'язку з чим встановлено наступне.

Відповідач не заперечує факт укладення між ним та Мустафаєвим Ельмаром Насировичем договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р., відповідно до умов якого за рахунок предмету іпотеки (нежитлова будівля (кафе), що розташована за адресою: АРК, м. Євпаторія, вул. Сімферопольська, буд. 2-м) іпотекодавець (Мустафаєв Ельмар Насирович) погасив іпотекодержателю (ТОВ "Кредит Європа Лізинг") заборгованість ТОВ "Мир Один" за Договором лізингу № 22 на суму 695965,60 грн. та заборгованість ТОВ "Іншаат-Груп-Інвест" за Договором лізингу № 99 на суму 504127,40 грн. Докази повідомлення позивача про укладення відповідачем наведеного договору в матеріалах справи відсутні, до того ж відповідач наполягає, що наведений договір з Мустафаєвим Ельмаром Насировичем був укладений без участі позивача.

Матеріалами справи, зокрема, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Кримським республіканським підприємством "Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторії" № 27245398 від 07.09.2010 р., підтверджується, що на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя відповідач набув право власності на предмет іпотеки.

Також матеріалами справи підтверджується, після укладення Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р. і набуття права власності на предмет іпотеки відповідач подав до відповідних відділів державної виконавчої служби у АРК заяви про закриття всіх виконавчих проваджень проти боржників. Зазначене відповідачем не заперечується.

Таким чином, за рахунок отриманого відповідачем майна, яке було предметом іпотеки за Договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р., вимоги останнього до ТОВ "Мир Один" та ТОВ "Іншаат-Груп-Інвест" за Договорами лізину № 22 і № 99 фактично було задоволено, а існуюча заборгованість за цими договорами була погашена (за Договором лізингу № 22 в розмірі 695965,60 грн.; за Договором лізингу № 99 в розмірі 504127,40 грн.), загальна сума задоволених вимог за Договорами лізингу № 22, № 99 склала 1200093,00 грн.

При цьому суд погоджується з доводами позивача про те, що внаслідок укладення відповідачем Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р. позивача фактично було позбавлено можливості у повному обсязі виконати умови Договору про надання юридичних послуг № 17/11 від 17.11.2009 р. та додатків № 1, № 2 до нього в частині повернення предметів лізингу або зарахування повної суми заборгованості за Договорами лізингу № 22 і № 99 на рахунок відповідача, оскільки основні зобов'язання за Договорами лізингу № 22 і № 99 припинилися, а відповідні виконавчі провадження були закриті за заявами відповідача.

Таким чином суд прийшов до висновку, що виконання позивачем Договору та додатків до нього в частині фактичного повернення предметів лізингу чи зарахування повної суми заборгованості за Договорами лізингу № 22 і 99 на рахунок ТОВ "Кредит Європа Лізинг" виявилося неможливим саме внаслідок дій відповідача (замовника послуг), при цьому відсутня вина позивача у неможливості надання послуг в об'ємі, визначеному Договором та додатками до нього. До того ж судом враховано, що відповідно до п.п. 2.1.2 п. 2.1 Договору відповідач зобов'язувався надати позивачу інформацію, необхідну для виконання останнім своїх зобов'язань за Договором, тоді як докази повідомлення позивача про укладення відповідачем Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р., подачу відповідачем до відділів державної виконавчої служби у АРК заяв про закриття виконавчих проваджень проти боржників в матеріалах справи відсутні.

Частиною 2 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням всіх вищевстановлених обставин такою розумною платою за надані позивачем спірні послуги слід вважати суму, визначену позивачем в Акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-29-08/11-1 від 29.08.2011 р., в розмірі 240018,60 грн., що становить 20 % від 1200093,00 грн. - загальної суми задоволених вимог відповідача відповідно до наведеного Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.07.2010 р.

При цьому суд наголошує, що оскільки відповідач не повідомив позивача письмово у передбачений пунктом 3.5 Договору строк про неприйняття спірних послуг із зазначенням та обґрунтуванням причин відмови від їх прийняття, то за умовами п. 3.5 Договору такі послуги вважаються прийнятими відповідачем без зауважень та заперечень.

Отже, за наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено факт надання позивачем відповідачу на підставі Договору та додатків до нього послуг в сумі 240018,60 грн.

Згідно з приписами частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.п. 2.1.1 п. 2.1 Договору відповідач зобов'язався сплатити вартість послуг відповідно до умов Договору та додатків до нього.

Згідно пункту 3.2 Договору встановлено, що якщо інше не буде передбачено в Додатках до цього Договору, відповідач здійснює оплату з 1 по 5 банківський день місяця, який слідує за звітним місяцем після виставлення рахунку та підписання Акта приймання-передачі наданих послуг.

Тож з огляду на зміст п. 3.2 Договору та встановлені обставини справи, зокрема, факт надання позивачем відповідачу на підставі Договору та додатків до нього послуг в сумі 240018,60 грн., суд прийшов до висновку, що у відповідача виник обов'язок щодо здійснення оплати за надані позивачем послуги, втім з огляду на перерахування відповідачем позивачу авансу в розмірі 25000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 20381 від 24.10.2009 р. (а.с. 32 т. 1), а також за відсутності доказів здійснення позивачем інших оплат в рахунок майбутнього гонорару позивача, суд прийшов до висновку, що станом на час розгляду спору по суті у відповідача наявний обов'язок щодо здійснення оплати за надані послуги лише в сумі 215018,60 грн. (240018,60 грн. - 25000,00 грн. = 215018,60 грн.).

Враховуючи наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 240018,60 грн. основного боргу підлягають частковому задоволенню в сумі 215018,60 грн., тоді як в частині 25000,00 грн. основного боргу позивачу належить відмовити з вищенаведених підстав.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 11915,44 грн. 3% річних та 480,04 грн. інфляційних втрат за прострочення виконання зобов'язання по оплаті послуг за період з 06.10.2011 р. по 31.05.2013 р.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, нарахування інфляційних втрат та 3% річних здійснюється за наявності прострочення виконання грошового зобов'язання, факт прострочення підлягає встановленню та доведенню належними і допустимими доказами в розумінні ст. 34 ГПК України.

На думку позивача, прострочення оплати відповідачем наданих позивачем послуг розпочалося з 06.10.2011 р., т.т. з наступного дня кінцевого строку оплати послуг за Договором, як про це зазначив позивач у позовній заяві. Натомість суд не може погодитись з визначеним позивачем початком періоду прострочення з огляду на наступне.

Згідно пункту 3.2 Договору встановлено, що якщо інше не буде передбачено в Додатках до цього Договору, відповідач здійснює оплату з 1 по 5 банківський день місяця, який слідує за звітним місяцем після виставлення рахунку та підписання Акта приймання-передачі наданих послуг. Отже, умовою для здійснення відповідачем оплати з 1 по 5 банківський день місяця, який слідує за звітним місяцем (як це визначено в наведеному пункті Договору) є виставлення рахунку та підписання Акта приймання-передачі наданих послуг.

Натомість, рахунок, виставлений відповідачу на оплату, в матеріалах справи відсутній, позивачем до справи не залучений.

Акт № ОУ-29-08/11-1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.11.2011 р. фактично відповідачем не підписаний, втім послуги за ним вважаються прийнятими відповідачем, оскільки відповідач не повідомив позивача про неприйняття послуг протягом строку, передбаченого пунктом 3.5 Договору.

В той же час, умовами Договору не встановлений строк (термін) оплати послуг замовником у разі, якщо замовник не повідомить про неприйняття послуг виконавця протягом строку, передбаченого п. 3.5 Договору, та послуги в силу наведеного пункту Договору будуть вважатись прийнятими.

За таких обставин суд вважає, що застосуванню в даному випадку підлягає норма ч. 2 ст. 530 ЦК України, відповідно до якої якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, позивач в порядку ч. 2 статті 530 ЦК України направив відповідачу Претензію про сплату заборгованості згідно Договору про надання юридичних послуг № 17/11 від 17.11.2009 р. в сумі 240018,60 грн. (а.с. 25 т. 1) (далі - претензія), яка була отримана відповідачем 17.05.2013 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 405 (а.с. 26 т. 1).

Як роз'яснено господарським судам у п. 1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Отже, днем пред'явлення позивачем вимоги в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України в спірному випадку слід вважати 17.05.2013 р.

За встановлених обставин та відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, суд прийшов до висновку про те, що відповідач повинен був виконати обов'язок по оплаті спірних послуг на підставі Договору у семиденний строк від дня пред'явлення йому претензії, а тому останнім днем виконання такого зобов'язання суд визначає 24.05.2013 р. (17.05.2013 р. + 7 днів), так як обов'язок негайного виконання фактично не випливає з умов Договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки в строк по 24.05.2013 р. (включно) відповідач не оплатив 215018,60 грн. заборгованості, сума якої визначена судом з урахуванням сплаченого відповідачем позивачу авансу в сумі 25000,00 грн., то початок прострочення відповідачем спірної заборгованості слід обраховувати з 25.05.2013 р.

В п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 1"Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4 7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Оскільки позивач неправильно визначив початок періоду прострочення спірної заборгованості та її суму, то суд (за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга") здійснив перерахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача сум 3 % річних та інфляційних втрат, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
215018,6025.05.2013 - 31.05.201373 %123.71

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
25.05.2013 - 31.05.,601.0000.00215018.60

Враховуючи вищенаведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 11915,44 грн. 3% річних за період з 06.10.2011 р. по 31.05.2013 р. підлягають задоволенню частково в сумі 123,71 грн. за період з 25.05.2013 р. по 31.05.2013 р. В іншій частині вимог стосовно стягнення 3% річних, зокрема, в сумі 11791,73 грн. позивачу належить відмовити.

Крім того, суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 480,04 грн. інфляційних втрат за період з 06.10.2011 р. по 31.05.2013 р., оскільки за перерахунком суду інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 215018,00 грн. за період з 25.05.2013 р. по 31.05.2013 р. було відсутнє.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають суми: 215018,60 грн. основного боргу та 123,71 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, за результатами вирішення даного спору та часткове задоволення позовних вимог, на відповідача покладається судовий збір в сумі 4302,84 грн.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, ч. 1 ст. 111-12, 116 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Європа Лізинг" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 77-А; ідентифікаційний код 35059482), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Фізичної особи - підприємця Бенч Назара Володимировича (03055, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 25, квартира 64; ідентифікаційний номер ) 215018,60 грн. (двісті п'ятнадцять тисяч вісімнадцять гривень 60 коп.) основного боргу, 123,71 грн. (сто двадцять три гривні 71 коп.) 3 % річних, 4302,84 (чотири тисячі триста дві гривні 84 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.02.2014 р.

Судді Гумега О.В. (головуючий)

Ващенко Т.М.

Полякова К.В.