ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2015 р.Справа № 916/3781/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.

суддів Головея В.М., Савицького Я.Ф.

(склад судової колегії сформовано відповідно до розпорядження № 3197 від 17.12.2014 р.)

при секретарі судового засідання Будному О.В.

за участю представників:

від позивача - Новічкова О.В., довіреність № 19/1403 від 14.03.2014 р.;

від відповідача1 - Кононенко В.П., довіреність № 2612/14-д від 26.12.2014; Москальчук О.О., довіреність № 2201/15-д від 22.01.2015 р., Тапанова Р.А., довіреність № 0412/14-д від 04.12.2014 р.;

від відповідача2 - представник в судове засідання не з'явився. Про час і дату судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙН УКРЕЙН"

на рішення господарського суду Одеської області від 24.11.2014 року

по справі № 916/3781/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙН УКРЕЙН";

до відповідачів:

1) Підприємства з іноземними інвестиціями "Сєрна";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУ ДЖЕСТ";

про: стягнення 6 876 569,46 грн.

В судовому засіданні 28.01.2015 року згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови

Встановив:

В вересні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙН УКРЕЙН" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача Підприємства з іноземними інвестиціями "Сєрна" - 6 376 569,46грн., солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУ ДЖЕСТ" та Підприємства з іноземними інвестиціями "Сєрна" 500 000грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення ПІІ "Сєрна" грошових зобов'язань та застосування, у зв'язку з цим, такого заходу забезпечення виконання зобов'язань як притримання.

Притримання належного ПІІ "Сєрна" вантажу спричинило понесення позивачем додаткових витрат, які за висновком останнього, мають бути відшкодовані ПІІ "Сєрна" як боржником та ТОВ "ТУ Джест" як поручителем.

Рішенням господарського суду Одеської області від 24.11.2014 р. в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙН УКРЕЙН" відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙН УКРЕЙН" було подано апеляційну скаргу, за змістом якої скаржник просить рішення господарського суду Одеської області від 24.11.2014 р. у справі № 916/3781/14 - скасувати та постановити нове рішення, яким позов ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" до ПІІ "Сєрна" та ТОВ "ТУ Джест" про стягнення 6876569,46грн. - задовольнити у повному обсязі.

Як на підставу викладених у скарзі вимог апелянт посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, що призвело до невідповідності висновків фактичним обставинам справи, які мають значення для справи.

Зокрема, скаржник вважає помилковими висновки суду щодо достатності наявної у відповідача 1 передплати в розмірі 2662202,44 грн. для здійснення перевезення 102 вагонів, з огляду на наступне:

- наданими до матеріалів справи доказами підтверджується факт виконання в лютому 2014 року перевезень на загальну суму 9890180,13грн.;

- для виконання подальших перевезень позивачем було подано під навантаження 310 порожніх вагонів та мали бути надані додаткові вагони, однак через те, що відповідач1 не здійснив 100% попередньої оплати послуг, завантаження було проведено лише у відношенні 102 вагонів, подальша подача вагонів була призупинена;

- при визначенні розміру передплати судом не було враховано звіт комісіонера № 273 від 28.02.2014 р. на суму 94702,58грн., підписаного з боку обох сторін;

Крім того, на думку скаржника, судом безпідставно не прийнято до уваги в якості доказів, на підтвердження розміру завданих збитків, витяги щодо стану особових розрахунків Замовника та ТехПД залізниць України та руху коштів по них, адже зазначені в них відомості додатково підтверджено оригіналами накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами. При наданні оцінки представленим доказам судом не було враховано, що додаткові витрати були понесені ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" саме у зв'язку зі зберіганням вантажу, належного ПІІ "Сєрна", про що свідчать відповідні акти з передачі зерна, а також проведені за клопотанням відповідача1 виконавчі дії з опису й арешту майна. Так само, на думку скаржника, судом надана невірна оцінка обставинам, наведеним відповідачем2 у поданому ним відзиві, оскільки такі обставини позбавлені належного доказового обґрунтування.

Відповідач1 надав відзив на апеляційну скаргу, проти доводів викладених апелянтом заперечив, зазначивши про незаконність дій позивача з притримання вантажу. Вважав, що при прийнятті рішення господарський суд всебічно та в повному обсязі оцінив представлені сторонами докази та надав їм об'єктивну оцінку.

Відповідач 2, не зважаючи на належне повідомлення судом про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується реєстром відправленої поштової кореспонденції за 22.12.2014 р., а також роздруківкою з сайту УДППЗ щодо вручення поштової кореспонденції, наданим законом правом на участь представника в засіданні суду не скористався.

Зважаючи на встановлені ст. 102 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги, колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за наявними в справі матеріалами згідно з приписами ст. ст. 75, 101 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача1, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Товариством з обмеженою відповідальність "ТРЕЙН УКРЕЙН" (Комісіонер, позивач, апелянт, скаржник) та Підприємством з іноземними інвестиціями "Сєрна" (Комітент, відповідач1) було укладено договір комісії № 01-2008 від 21.07.2008 р. та договір комісії № 02-2011 від 01.11.2011 р.

Згідно вказаних Договорів комісії Комісіонер зобов'язався за дорученням Комітента та за плату надати чи організувати надання транспортно-експедиційних послуг, пов'язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних вантажів, належних Комітенту, залізничним портом Укрзалізниці, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу від власного імені, але за рахунок Комітента.

Пунктами 2.2.1., 2.3.3. Договорів передбачено, що Комітент за 10 діб до погодженої дати надання послуг зобов'язаний надати Комісіонеру Заявку на організацію перевезення та не менш ніж за 10 банківських діб до початку перевезення здійснити 100% попередню оплату вартості транспортно - експедиційного обслуговування (ТЕО) вантажів, що складається з плати Комісіонера та витрат на виконання цього Договору (п. 3.1. Договорів). Остаточний розрахунок між сторонами здійснюється по фактично виконаним роботам/послугам, підтвердженим Актами виконаних робіт/послуг.

Як зазначає позивач, протягом січня-лютого 2014 року з боку ПІІ "Сєрна" в адрес ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" були надані заявки на здійснення перевезень вантажів за двома договорами комісії, загальний обсяг замовлених перевезень вантажів склав 119 678, 69 тон.

Станом на 01.02.2014 р. взаєморозрахунки між ПІІ "Сєрна" та ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" становили за договором № 01-2008 від 21.07.2008 р. та договором № 02-2011 від 01.11.2011 р. - 2 904 751,25грн.

Протягом лютого 2014 року з боку ПІІ "Сєрна" на користь ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" було сплачено за Договором комісії 01-2008 від 21.07.2008 р. - 6 480 077,84грн. та за договором № 02-2011 від 01.11.2011 р. - 3 067 829,76грн.

Таким чином, протягом лютого 2014 року ПІІ "Сєрна" було сплачено ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" за перевезення 9 547 907,60 грн. Загальна сума оплати з урахуванням наявної переплати складала 2 452 658, 85 грн.

Протягом лютого 2014 року ТОВ „ТРЕЙН УКРЕЙН" у межах отриманих від ПІІ "Сєрна" коштів було здійснено перевезення вантажів в рахунок виконання заявок за договором № 01-2008 від 21.07.2008 р. та договором № 02-2011 від 01.11.2011р.

Наприкінці лютого 2014 року з урахуванням здійснених перевезень на рахунках ТОВ "ТЕЙН УКРЕЙН" обліковувалась переплата з боку ПІІ "Сєрна" у сумі 2 532 478,72 грн.

Для подальшого виконання покладених на ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" договорами обов'язків та наданих до виконання заявок ПІІ "Сєрна" загальна сума витрат, необхідна для виконання заявок, згідно розрахунку планової вартості становила 10 749 658,64грн.

За твердженням позивача, станом на 01.03.2014 року ПІІ "Сєрна", всупереч умовам договорів № 01-2008 р. від 21.07.2008 р. та № 02-2011 від 01.11.2011 р., не сплатило ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" належні суми грошових коштів, необхідні для виконання замовлень ПІІ "Сєрна" на перевезення, що унеможливило здійснення перевезень. ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН", враховуючи довготривалі партнерські стосунки та розраховуючи на вирішення питань з фінансуванням, здійснило подачу 310 порожніх вагонів під навантаження, з яких 102 вагони було завантажено, інші відправлені у відстій до часу вирішення фінансових питань. Були проведені процедури відбору проб вантажів, отримані дозвільні документи на відправлення зернових вантажів, здійснено пломбування люків вагонів. Тобто, ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" виконало всі процедури, необхідні для відправлення вантажу за призначенням, жодної оплати на сплату залізничного тарифу, додаткових зборів та інших витрат з боку ПІІ "Сєрна" не надходило. ПІІ "Сєрна" не сплатило грошові кошти за оренду вагонів, згідно умов договору комісії № 1/А від 01.10.2008 року, зазначивши у подальшому, що послуги з забезпечення вагонами відповідачем ПІІ "Сєрна" з лютого 2014 року замовлені не були. ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" систематично зв'язувався з працівниками ПІІ "Сєрна" засобами телефонного, електронного зв'язку, надсилались листи з проханням вирішити проблему з внесення оплати за договорами, однак жодних дій щодо виконання свого обов'язку з боку ПІІ "Сєрна" здійснено не було.

Враховуючи викладене, ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" було змушене застосувати такий вид забезпечення зобов'язання як притримання вантажу. Про застосування притримання щодо вантажів ПІІ "Сєрна" було повідомлено листом № 16/1903 від 18.03.2014 р., яке було направлено і засобами електронного зв'язку, і поштовим виправленням. Отримавши повідомлення ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" про притримання вантажу в якості забезпечення своїх вимог, ПІІ "Сєрна", намагаючись уникнути майнової відповідальності, розпочало дії щодо зсипання вантажу з завантажених вагонів, зриваючи пломби з запорних люків вагонів. Внаслідок таких дій, ПІІ "Сєрна" зсипало вантаж з 51 вагонів. Тобто, фактично притриманим залишився вантаж, що був завантажений в 51 вагон.

На виконання наданих заявок з суми наявного на рахунку ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" авансу були понесені витрати, а саме з 2 562 478,72 грн. авансу, що обліковувалися на рахунку ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН", 844 852,36 грн. (532 283,62 грн. + 312 568,74 грн.) було витрачено на підготовку до відправки 102 вагонів, а фактичний залишок невикористаного авансу склав 1 717 626,36 грн.

Протягом тривалого періоду ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" зверталось до ПІІ "Сєрна" для вирішення спірного питання, але жодних дій щодо виконання обов'язків за договорами з боку ПІІ "Сєрна" не було вчинено. Внаслідок цих подій 2 місяці на залізничних коліях простоювали завантажені вагони. За цей період ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" отримувало вимоги від залізниць України про звільнення колій. До того ж, з боку власника вагонів було надіслано вимогу про надання вагонів на огляд в очищеному стані на станції відстою Роздільна Одеської залізниці. За весь час простою нараховувались платежі за зберігання вантажу на залізничних коліях, що склали значну суму. Крім того, вантаж зернових, що знаходився в опломбованих вагонах, міг бути зіпсований за відсутністю вентиляції та його оброблення. ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" було змушене відправити вагони на Одеську залізницю, вивантажити їх для оброблення, збереження та подальшого зберігання вантажу.

За наведених обставин, позивач зазначає, що внаслідок неправомірної поведінки ПІІ "Сєрна" щодо несплати грошових коштів за договорами, ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" зазнало витрат, збитків, які підлягають відшкодуванню. Загальний розмір збитків за розрахунком позивача складає 6 876 569,46 грн. (сума понесених витрат 8 594 195,82 грн. - сума авансу 1 717 626,36 грн.).

Досліджуючи фактичні обставини справи, представлені в обґрунтування заявлених позовних вимог докази, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН", з огляду на їх безпідставність.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Правове регулювання відшкодування збитків у сфері господарської діяльності визначається положеннями ст.ст. 22, 623 ЦК України, ст.ст. 224-229 ГК України.

Стаття 623 ЦК України як загальна норма та статті 224, 225 ГК України як спеціальні передбачають, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань боржником він повинен відшкодувати кредитору заподіяні цим збитки.

Збитками, у розумінні ч.2 ст. 22 ЦК України є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина 2 ст. 224 ГК України визначає збитки як витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, положення ч. 1 ст. 225 ГК України відносять:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Підставою для застосування заходів відповідальності у вигляді стягнення збитків в контексті положень ст. 611 ЦК України та ст.ст. 216, 217 ГК України, є склад правопорушення, який утворюється наступними елементами: суб'єкт, об'єкт, об'єктивна (наявність порушення з боку відповідача, збитків та безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями (порушенням) і збитками) та суб'єктивна сторона (вина заподіювача збитків).

Закріплення в Законі поняття збитків через оціночні категорії викликає необхідність встановлення їх правового та доказового обґрунтування з додержанням норм процесуального права.

Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст. 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного позивачем обґрунтування заявлених позовних вимог, суб'єктивні права та інтереси, на захист яких він звернувся до суду, ґрунтуються на реалізації встановленого ст.ст. 594, 1019 ЦК України заходу забезпечення виконання зобов'язань у вигляді притримання належного відповідачу (комісіонеру) майна і полягають у відшкодуванні витрат, зроблених у зв'язку із застосовуванням вказаного виду забезпечення.

За змістом ст.ст. 594, 1019 ЦК України право кредитора (комісіонера) на притримання майна боржника (комітента) опосередковується фактом порушення зобов'язання.

Таке порушення позивач вбачає у нездійсненні ПІІ "Сєрна" 100% попередньої оплати замовлених на підставі договорів комісії № 01-2008 від 21.07.2008 р., № 02-2011 від 01.11.2011 р. послуг.

Відповідно до встановленого п.п. 3.1. Договорів комісії порядку розрахунків Комітент здійснює попередню оплату вартості транспортно-експедиційного обслуговування (ТЕО) вантажів (яка складається з плати комісіонера та витрат комісіонера, пов'язаних з виконанням даних Договорів), не менш ніж за 10 банківських днів до початку перевезення, на підставі рахунків Комісіонера.

Отже, виконання відповідачем обов'язку щодо здійснення попередньої оплати обумовлюється виставленням позивачем рахунків на оплату послуг.

Відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст.33-34 ГПК України кожна сторона з допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами, за визначенням ст. ст. 32-36 ГПК України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного рішення справи.

Між тим, в матеріалах справи відсутні оригінали та/або завірені належним чином копії виставлених на ім'я ПІІ "Сєрна" рахунків на суму 10 749 658, 64 грн.

Долучені до матеріалів позовної заяви копії кур'єрської накладної № 246033 від 07.03.2014 р. та описів вкладень до цінних листів, за відсутності самих рахунків, не можуть бути прийняті в якості самостійних, належних та допустимих у розумінні ст. 34 ГПК України доказів на підтвердження виконання позивачем п. 3.1 Договорів комісії. Адже, відсутність рахунків та неможливість дослідження їх змісту унеможливлює й факт встановлення дійсних прав та обов'язків сторін по визначеній позивачем вартості послуг.

Решта кур'єрських накладних № 315853 від 29.03.2014 р., № 259457 від 25.03.2014 р., № 275142 від 20.03.2014 р., № 259456 від 20.03.2014 р., № 246024 від 14.03.2014 р., № 238554 від 10.06.2014 р., № 317906 від 01.07.2014 р., № 316905 від 31.07.2014 р., повідомлення про вручення поштового відправлення від 04.04.2014 р., фіскальний чек № 373 від 04.04.2014 р. не приймаються судовою колегією як докази направлення відповідачу рахунків на виконання п. 3.1 Договорів комісії, оскільки направлені після 18.03.2014 р., тобто після повідомлення боржника про притримання Товару.

Притримання, як вид забезпечення виконання зобов'язання, в силу приписів ст.ст. 594, 1019 ЦК України застосовується комісіонером для забезпечення своїх вимог, що виникають безпосередньо з договору комісії та у відношенні речі, яка має бути передана комітентові.

Водночас, як вбачається з листа ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" № 116/1903 від 18.03.2014 р., притримання належного відповідачу Товару здійснено не лише у відношенні договорів комісії № 01-2008 від 21.07.2008 р., № 02-2011 від 01.11.2011 р., а й договору комісії на оренду вагонів № 1/А від 01.10.2008 р., договору оперування № 08/02 від 08.02.2012 р., договору оперування № 2804/11-0 від 28.04.2011 р., договору № 01-0102 від 01.02.2013 р., договору № 01-ТБ від 08.01.2013 р., а також компенсації додаткових витрат ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН".

При цьому, констатуючи в позові про обов'язок відповідача здійснити попередню оплату вартості замовлених за договорами комісії № 01-2008 від 21.07.2008 р., № 02-2011 від 01.11.2011 р. послуг в сумі 8187179,92 (т. 1 а.с. 8), в пред'явленому ПІІ "Сєрна" повідомленні про притримання від 18.03.2014 р., ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" зазначає про заборгованість в сумі 4218720,00грн. та 1023336,00грн, за договором комісії № 01-2008 від 21.07.2008 р. та договором комісії № 02-2011 від 01.11.2011 р. відповідно.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про хибність позиції позивача з кваліфікації заявленої до стягнення суми як реальних збитків, адже за змістом положень ст. 22 ЦК України, ст. 224 ГК України реальні збитки визначаються як витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права і характеризуються ознакою необхідності їх понесення, тобто без здійснення таких витрат неможливе відновлення порушеного права.

Реалізація кредитором права на притримання належного боржнику майна не є вимушеною або необхідною дією, такий захід застосовується на власний розсуд кредитора, при цьому, за змістом ст. 597 ЦК України вимоги кредитора, який притримує річ у себе, задовольняються з її вартості відповідно до статті 591 цього Кодексу шляхом продажу з прилюдних торгів.

Відповідно до ч. 1 ст. 595 ЦК України кредитор, який притримує річ у себе, зобов'язаний негайно повідомити про це боржника.

Отже, сповістивши боржника про факт притримання речі та не отримавши задоволення своїх вимог безпосередньо від боржника, кредитор, керуючись ст. 597 ЦК України, був правомочним задовольнити свої вимоги за рахунок вартості притриманого майна, а не утворювати додаткові для себе витрати.

Натомість, позивач здійснював подальше притримання вантажу усвідомлюючи настання негативних для себе наслідків у вигляді витрат з організації перевезення та зберігання вантажу. Така поведінка позивача свідчить про свідоме зловживання наданими ст. 1019 ЦК України правами, що є порушенням приписів ст.ст. 3, 13 ЦК України щодо меж здійснення прав.

На означений висновок вказує, зокрема, й той факт, що загальні положення ЦК України щодо виконання зобов'язань (ст. 538), встановлюють право сторони, у разі невиконання іншою стороною у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН" з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність.

Що стосується вимог ТОВ "ТРЕЙН УКРЕЙН", заявлених до ТОВ "ТУ Джест" як поручителя, колегія суддів зазначає, що відповідальність поручителя за змістом ст.ст. 553-555 ЦК України, положень п.п. 1.1, 1.2, 3.1 Договору поруки від 05.03.2014 р., настає у випадку порушення (невиконання або неналежного виконання) ПІІ "Сєрна" умов основних договорів (договір комісії № 01-2008 від 21.07.2008 р. та № 02-2011 від 01.11.2011 р.) в розмірі, що обмежується 500 000,00грн.

Висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог у відношенні ПІІ "Сєрна" щодо стягнення збитків в сумі 6876569,46грн., з підстав відсутності їх правового та доказового обґрунтування, зумовлює висновок й про безпідставність вимог, заявлених до ТОВ "ТУ Джест" як поручителя.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, а зводяться до намагання надати їм перевагу та переоцінити встановлені судом обставини, у зв'язку з чим підстав для скасування оскаржуваного судового акту та задоволення вимог апеляційної скарги не вбачається.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги згідно зі ст. 49 ГПК України підлягають віднесенню на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99; 101-103, 105 ГПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙН УКРЕЙН" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 24.11.2014 р. у справі № 916/3781/14 - без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в порядку, передбаченому розділом ХІІ-1 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02.02.2015 року.

Головуючий суддя суддя суддя Т.Я. Гладишева Я.Ф. Савицький В.М. Головей