ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.01.2015 Справа № 920/2006/14

За позовом: Антимонопольного комітету України, м. Суми

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Будшляхмаш», м. Суми

про стягнення 26 520 грн. 00 коп.

Суддя В.Л.Котельницька

Представники сторін:

від позивача - І.В.Заїка (довіреність № 300-122/09-9088 від 08.10.2014)

від відповідача - не прибув

За участю секретаря судового засідання - І.М.Петрович

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача до державного бюджету 26 520 грн. 00 коп. пені за несвоєчасну сплату штрафу, застосованого на підставі рішення Антимонопольного комітету України № 335-р від 10.06.2014 у справі № 24-26.13/117-13.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання його повноважний представник не прибув, при цьому ухвала про порушення провадження у даній справі була повернута до суду відділенням поштового зв'язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Представником позивача 12.01.2015 до суду був поданий витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно відповідача, з якого вбачається, що його місцезнаходженням є: м. Суми, вул. Покровська, 4, за цією ж адресою відповідачеві направлялись копії усіх процесуальних документів у даній справі.

Також від позивача надійшли до суду додаткові пояснення № 300-20.3/06-11327 від 16.12.2014 та № 300-20.3/04-743 від 28.01.2015 стосовно суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Антимонопольного комітету України від 10.06.2014 № 335-р у справі №24-26.13/117-13 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладання штрафу» були визнані дії, вчинені, відповідачем - ПАТ «Будшляхмаш» порушенням, передбаченим п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимоги державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 11.03.2013 № 24-25/08-2472 та від 07.06.2013 № 24-25/08-5739 у встановлений ним строк.).

Пунктами 2 та 4 вищезгаданого рішення вирішено накласти на ПАТ «Будшляхмаш» штраф у загальному розмірі 68000 грн. 00 коп.

В рішенні зазначено, що штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання цього рішення.

Копія рішення Антимонопольного комітету України від 10.06.2014 № 335-р була направлена на адресу ПАТ «Будшляхмаш» з супровідним листом від 17.06.2014 №24-26.13/04-5439 та отримана уповноваженим представником відповідача 19.06.2014 (про що свідчить підпис уповноваженої особи із зазначенням дати отримання на повідомленні про вручення поштового відправлення № 753).

Рішенням господарського суду Сумської області від 14.10.2014 у справі № 920/1618/14, вищезазначену суму штрафу, а також пеню у розмірі 68000 грн. 00 коп., нараховану за сплату штрафу у визначений законодавством строк, було стягнуто з відповідача у доход держбюджету України у примусовому порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Таким чином, позивач припинив нарахуванням пені за несплату відповідачем штрафу 14.10.2014 (дата прийняття рішення у справі № 920/1618/14).

Згідно ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що рішення та розпорядження Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Пункт 22 Постанови Пленуму ВГСУ № 15 від 26.12.2011 наголошує, що нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною п'ятою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», має обов'язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв'язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 ГК України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу. Тому під час таких нарахування та стягнення не застосовуються строки, про які йдеться у статті 250 названого Кодексу

Разом з тим, судом встановлено, що постановою господарського суду Сумської області від 16.09.2014 у справі № 920/137/13-г відповідача у справі ПАТ «Будшляхмаш» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно з абзацем 2 частини 1 статті 38 вищезазначеного Закону з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав.

Відповідно до статей 48 та 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення, передбачені статтею 50 цього Закону, органи Антимонопольного комітету України приймають рішення про накладення штрафу.

Виходячи з системного аналізу наведених правових норм, штраф, накладений рішенням Комітету від 10.06.2014 № 335-р за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, не є грошовим зобов'язанням, а пеня, нарахована відповідно до ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», не є фінансовою санкцією, нарахованою внаслідок невиконання зобов'язання (зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 24.12.2013 у справі № 922/770/13-г).

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення 26520 грн. 00 коп. пені, нарахованої за несвоєчасну сплату штрафу, є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у даному випадку не застосовуються.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідачем не подано ні доказів сплати суми штрафних санкцій, ні аргументованих заперечень щодо позовних вимог, тому вимоги позивача визнаються судом правомірними, обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85, Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Будшляхмаш» (40021, м. Суми, вул. Покровська, 4; ) пеню у розмірі 26520 грн. 00 коп. до загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Солом'янському районі міста Києва, , банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 0010, код класифікації доходів 21081100, символ звітності 106 (стягувач: Антимонопольний комітет України, 03035, м. Київ, вул. Урицького, 46, ід. код 00032767).

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Будшляхмаш» (40021, м. Суми, вул. Покровська, 4; ) в доход Державного бюджету (р/р 3002, отримувач УДК у м. Суми (м. Суми), 22030001, МФО 837013, ) 1827 грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.01.2015.

Суддя В.Л.Котельницька