ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р. Справа № 922/4839/14

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Здоровко Л.М., судді Лакізи В.В.,

при секретарі Катренко І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Гуцул Т.М. - за довіреністю від 18.06.2014р. №738;

прокурор - не з'явився;

від відповідача - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Алчевськ

на рішення господарського суду Харківської області від 04.12.2014р.

у справі № 922/4839/14

за позовом: Харківського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, м. Харків в інтересах держави в особі Державного підприємства "Південна залізниця", м. Харків, в особі відокремленого підрозділу "Харківська дирекція залізничних перевезень" ДП "Південна залізниця", м. Харків,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Алчевськ,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.12.2014 р. у справі №922/4839/14 (суддя Присяжнюк О.О.) позов задоволено; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" на користь Державного підприємства "Південна залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Харківська дирекція залізничних перевезень" ДП "Південна залізниця" 55685,00грн. штрафних санкцій та 1827,00грн. судового збору.

Рішення суду з посиланням на ст.ст. 216,218, 307ГК України, 610,611,614,909 ЦК України, ст.ст.3,26 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст.2,6,23,24,37,118,122,129 Статуту залізниць України, п.п.2.1,2.2,2.3,5.5 Правил оформлень перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 мотивоване тим, що матеріалами справи доведено факт порушення відповідачем вимог чинного законодавства, що регулюють залізничні перевезення, а саме: неправильне зазначення в накладній вантажоодержувача та адреси, за якою буде отримано вантаж, а також порушенням договірних відносин, які виникли між сторонами спору. Крім того, судом відмовлено у зменшенні штрафу з тих підстав, що штраф нарахований не у зв'язку із неналежним виконанням чи невиконанням договірних зобов'язань, а з підстав порушення відповідачем Правил оформлення перевізних документів, що має своїм наслідком нарахування штрафу, який не може бути зменшений судом та підлягає стягненню в будь-якому разі.

Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат" не погодилось з рішенням суду першої інстанції та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 04.12.2014р. у справі №922/4839/14.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник вказує на те, що він листом від 10.04.2014р. просив позивача відвантажити вантаж іншому отримувачу без зміни станції призначення, таким чином, на думку скаржника, його дії зі зміни вантажоодержувача відповідають вимогам статті 43 Статуту залізниці України.

У відзиві на апеляційну скаргу від 22.01.2015р. Державне підприємство «Південна залізниця» в особі відокремленого підрозділу «Харківська дирекція залізничних перевезень» ДП «Південна залізниця» заперечує проти вимог апеляційної скарги та просить рішення місцевого господарського суду від 04.12.2014р. у справі №922/4839/14 залишити без змін як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому зазначає, що телеграма про зміну вантажоодержувача була надіслана позивачеві після прибуття вантажу на станцію призначення, про що було складено акт загальної форми від 10.09.2014р. №ГУ-23. Крім того, вказує на те, що накладна є договором перевезення вантажу, а отже вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідники неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладних, зокрема, коду та адреси одержувача.

Скаржником подано клопотання про розгляд справи без участі його представника з підстав проведення на території Луганської та Донецької областей антитерористичної операції. Вказане клопотання підлягає до задоволення колегією суддів апеляційної інстанції як таке, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Також скаржником подано клопотання в порядку статті 83 ГПК України про зменшення суми штрафу до 10% у зв'язку з тим, що починаючи з 28.07.2014р. він не має можливості належним чином здійснювати свою господарську діяльність з підстав настання форс-мажорних обставин.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив рішення господарського суду Харківської області від 04.12.2014р. у справі №922/4839/14 залишити без змін, як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

09.04.2014р. зі станції Комунарськ Донецької залізниці Публічним акціонерним товариством «Алчевський металургійний комбінат» відправлено Товариству з обмежено відповідальністю «Граніт ДСС» вагони №68622083, №60400306, №66752023, №66229832 з вантажем «шлаки гранульовані», масою 34300кг, на станцію призначення Шебелинка Південної залізниці, що підтверджується залізничною накладною №51762870 (а.с.18).

При надходженні вантажу до станції Шебелинка було встановлено факт неправильного зазначення одержувача вантажу та його адреси, а саме отримувач ТОВ «Граніт ДСС» на станції відсутній, про що 09.04.2014р. складено акт загальної форми ГУ-23 №708 (а.с.19).

10.04.2014р. ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» надіслано лист начальнику станції Комунарськ Донецької залізниці, у якому він просить надіслати телефонограму на станцію Шебелинка Південної залізниці про зміну вантажоодержувача без зміни станції призначення наступного змісту: «у відповідності до ст.43 Статуту залізниць України без зміни станції отримувача, зокрема вагони: №№ 68622083, №60400306, №66752023, №66229832, вантаж шлак гранульований, відправлений 01.04.2014р., відправник - ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», видати одержувачу ПАТ «Євроцемент-Україна», код 4013, поштова адреса 64200, Україна, м. Балаклея, Харківська область проммайданчик ПАТ «Євроцемент-Україна» (а.с.63).

Зі станції відправлення 10.04.2014р. надійшла телеграма №34, в якій зазначено, що належним вантажоодержувачем слід вважати ПАТ "Євроцемент-Україна" (код 4013, адреса: 64200, м. Балаклія, проммайданчик ПАТ "Євроцемент- Україна" (а.с.20).

10.04.2014р. на станції Шебелинка Південна складено акт загальної форми ГУ - 23 №739, у якому зазначено, що в перевізних документах №№51762201, 5176275, 51762052,5176870 в графі 4 вказаний одержувач ТОВ «Граніт ДСС», належним одержувачем вантажу, у відповідності до телеграми від 10.04.2014р. №34 є АТ «Євроцемент-Україна», поштова адреса 64200 м. Балаклея, Харківська область, проммайданчик «Євроцемент-Україна» (а.с.21).

23.05.2014р. Відокремленим підрозділом «Харківська дирекція залізничних перевезень» Державного підприємства «Південна залізниця» надіслано на адресу ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» претензію з вимогою перерахувати 55685грн. штрафу відповідно до ст.ст.24,118 Статуту залізниць України, а саме: зазначення неналежного одержувача вантажу та його адреси (а.с.25,26).

У зв'язку з несплатою вказаного штрафу 30.10.2014р. Харківський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, м. Харків в інтересах держави в особі Державного підприємства "Південна залізниця", м. Харків, в особі відокремленого підрозділу "Харківська дирекція залізничних перевезень" ДП "Південна залізниця", м. Харків звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Алчевськ, про стягнення штрафу у розмірі 55685грн.

04.12.2014р. місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з підстав, зазначених вище (а.с.134-140).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Предметом позову у даній справі є стягнення штрафу за порушення правил залізничного перевезення.

Відповідно статті 908 ЦК України, яка кореспондується з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За приписами статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

У пункті 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 06.04.1998р. N 457, встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно з пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. N 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за N 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Враховуючи викладене, відповідальність за неправильне оформлення залізничної накладної несе вантажовідправник.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту, якою передбачено штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

У статті 129 Статуту залізниць України встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

З матеріалів справи вбачається, що при прибутті вантажу, який був відправлений ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» зі станції відправника Комунарськ Донецьк одержувачу ТОВ «Граніт ДСС» на стацію Шебелинка Південна залізниця не виявилось одержувача вантажу, про що 09.04.2014р. складено акт загальної форми ГУ-23 №708.

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши факт неправильного зазначення відповідачем у накладній № 51762870 відомостей щодо назви одержувача та його адреси, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення штрафу та задоволення позову.

Щодо доводів скаржника про те, що він у порядку статті 43 Статуту залізниць України скористався своїм правом на зміну вантажоодержувача без зміни станції призначення, що підтверджується листом від 10.04.2014р. №0108/04-83, господарський суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 125 Статуту залізниць України після прибуття на станцію призначення вантажу всю відповідальність перед залізницею щодо цього перевезення несе одержувач. Якщо вантаж адресовано одержувачу, якого не виявилося на станції призначення, відповідальність перед залізницею несе відправник.

З матеріалів справи вбачається, що факт виявлення відсутності вантажоодержувача був встановлений на станції призначення 09.10.2014р., про що свідчить акт загальної форми №708, а з листом про зміну вантажоодержувача без зміни станції призначення ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» звернулось 10.04.2014р., тобто після встановлення залізницею факту відсутності отримувача вантажу ТОВ «Граніт ДСС». А отже, посилання апелянта на своєчасне повідомлення позивача про зміну вантажоодержувача є необґрунтованим та таким, що спростовується матеріалами справи.

Будь-яких інших доказів в обґрунтування вимог апеляційної скарги ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» не надано.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Скаржник в обґрунтування вимог апеляційної скарги про зменшення розміру штрафу до 10% посилається на настання форс-мажорних обставин, а саме: проведення на території Луганської та Донецької області антитерористичної операції.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що вказані доводи є необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Стаття 83 ГПК України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду (п.6.4 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 р. N 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею») .

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені (штрафу) наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Відповідачем не доведено а ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції наявності поважних причин неналежного виконання нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, а саме: Статуту залізниць України, Правил оформлення перевізних документів.

Крім того, відповідач в обґрунтування підстав зменшення розміру штрафу посилається на висновок про настання обставин непереборної сили від 29.09.2014р. №25.12-09, у якому зазначено, що Луганська регіональна торгово-промислова палата вважає можливим факт дії для ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» з 28.07.2014р. по договору підряду і надання послуг від 02.08.2013р. №1І801612-АМК-1153-2013-пдр з Дочірнім підприємством з 100% іноземними інвестиціями «Сіменс Україна», обставинами непереборної сили, проте даний висновок наданий щодо конкретного підприємства та відповідного договору і не стосується спірних правовідносин.

Доказів в підтвердження важкого матеріального становища чи неможливості здійснення розрахунків, або інших підстав, які б свідчили про винятковість даного випадку, скаржником не наведено.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст.36ГПК України).

Згідно з ст.43ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Будь-яких інших доводів, з якими б апелянт пов'язував необґрунтованість рішення місцевого господарського суду, в апеляційній скарзі скаржника не наведено.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд Харківської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, помилковий висновок суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах розмір штрафу не може бути зменшений, не привів до прийняття неправильного рішення, у зв'язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від Харківської області від 04.12.2014р. у справі № 922/4839/14- без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги - Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат".

Керуючись ст. ст. 99, 101, п.1 ч.1 ст.103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Харківської області від 04.12.2014р. у справі №922/4839/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 09.02.2015р.

Головуючий суддя Бородіна Л.І.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Лакіза В.В.