номер провадження справи 34/172/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.02.2015 Справа № 918/1754/14-908/6013/14

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретарі Яровенко Г.В.

За участю представників: від позивача - Неудачін Р.В., довіреність № 272/11.5.2 від 12.06.2014 р.; від відповідача - не з'явився.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 918/1754/14-908/6013/14,

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (33023, м. Рівне, вул. Київська, буд. 4);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Люммакс» (86500, Донецька область, м. Сніжне, вул. Островського, буд. 35);

про стягнення суми.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 11.12.2014 р. передано за підсудністю до господарського суду Запорізької області позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Люммакс» про стягнення заборгованості за кредитним договором № КЛН-48 від 07.07.2011 р. у розмірі 3483622,13 грн.

За результатами проведеного 22.12.2014 р. автоматичного розподілу справа передана на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.12.2014 р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 918/1754/14-908/6013/14, присвоєно справі номер провадження 34/157/14. Справа призначена для розгляду на 04.02.2015 р.

Разом із позовом до господарського суду Запорізької області надійшла заява вих. № 2309/1700-2 від 11.12.2014 р., якою позивач просить вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Люммакс» (), в межах ціни позову в розмірі 3483622,13 грн. та судових витрат, сплачених позивачем, а саме судового збору в розмірі 71499,44 грн., вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони Державній реєстраційній службі України здійснювати відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Люммакс» реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до статуту, пов'язаних із зміною юридичної адреси (місцезнаходження), внесення запису щодо рішення засновників про припинення, державної реєстрації припинення юридичної особи.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач посилається на наступне. У відповідача відсутні грошові кошти на поточному рахунку № 2461, з якого позивач має право відповідно до п. 4.2.1 Кредитного договору у разі настання строку виконання зобов'язання здійснити договірне списання боргу та обороти по вказаному рахунку у порівнянні з 2011 (першим кварталом 2012 року) та 2014 роком знизилися до критичного рівня, про що позивач додає довідку про обороти за період: з 01.01.2011 р. по 09.12.2014 р. Дане також свідчить про відсутність діяльності відповідача та його фінансові проблеми, оскільки відповідно до п. 4.3.11.1. кредитного договору 95% від загальних кредитових операцій відповідача останній зобов'язаний проводити саме через вказаний поточний рахунок у ПАТ «ВТБ Банк». Також, відповідач перестав надавати фінансову звітність (щоквартальну), а тому позивач позбавлений можливостей здійснити у відповідності до п. 4.3.13.3 аналіз значень рядків 440,450,500,510 Форми №1 та розшифровок позабалансових зобов'язань, що мають надаватися у відповідності до Додатку № 3 до кредитного договору. Позивач вказує на те, що актом від 09.12.2014 р. встановлено відсутність предмета застави за Договором наступної застави товару в обороті № КЛН-48/то, укладеним 07.07.2011 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Торгова компанія Люммакс», що у відповідності до п. 2.6. вказаного договору має перебувати за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 23. Позивач вказує на те, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду та відповідач може продати належне йому на праві власності майно, наслідком чого буде утруднення чи неможливість виконання рішення суду про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором, також відповідач може звернутися до державного реєстратора із заявою про припинення своєї державної реєстрації в ЄДР.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову у справі № 918/1754/14-908/6013/14 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Про забезпечення позову виноситься ухвала. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено.

Отже, аналіз приписів закону, який регулює порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Пунктом 1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» встановлено, що відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частинами 2, 4 п. 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», встановлено що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Позивачем не надано належних доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заявленого заходу до забезпечення позову. Заявлені заходи у вигляді накладення арешту на майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Люммакс» ґрунтуються лише на посиланнях позивача на потенційну можливість вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування. Позивачем не надано конкретних доказів щодо наміру відповідача здійснити відчуження майна товариства. Акт про відсутність предмета застави від 09.12.2014 р. складено в односторонньому порядку без залучення незалежних третіх осіб: експертів, представників торгово-промислової палати, тощо. Крім того, заявлені заходи у вигляді заборони Державної реєстраційної служби України здійснювати відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Люммакс» реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до статуту, пов'язаних із зміною юридичної адреси (місцезнаходження), внесення запису щодо рішення засновників про припинення, державної реєстрації припинення юридичної особи є не обґрунтованими, оскільки даний спір не є корпоративним, а стосується невиконання грошових зобов'язань за кредитним договором № КЛН-48 від 07.07.2011 р., тому такі заходи не є адекватними заявленому позову.

Таким чином, в задоволенні вищевказаної заяви суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про забезпечення позову відмовити.

Суддя А.О. Науменко