ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015 р. Справа №917/2327/14

за позовом Комунального підприємства "Полтава - сервіс" Полтавської міської ради, ; пров. Чайковського, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36000

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, реєстраційний номер платника податку НОМЕР_1; АДРЕСА_1,36000

про стягнення 6 453,00 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: Потоцька Ю.В. довіреність №8 від 19.05.2014р.

від відповідача: не з"явився

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 6452,73 грн., з яких 5 831,00 - основний борг за Договором оренди № Б- 91/1 від 01.05.2012р. та 621,73 грн. - пеня.

Представник позивача на задоволенні позову наполягає, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов Договору оренди № Б- 91/1 від 01.05.2012р. та повідомив суд, що станом на 27.01.2015р. стягувана за позовом сума відповідачем не сплачена.

Також на виконання ухвали суду позивачем було надано оригінали документів долучених до матеріалів справи , які були оглянуті у судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, ухвали від 12.11.2014 року та 02.12.2014р. повернулася до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

У відповідності до наданого представником позивача витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, станом на 31.10.2014року місцезнаходженням відповідача є: 39600, АДРЕСА_2, що співпадає з адресою, вказаною у позовній заяві.

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 64 ГПК України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 02.12.2014р. було відкладено розгляд справи в зв"язку з неявкою відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою від 02.12.2014р. за клопотанням позивача судом продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

В зв'язку з закінченням строку вирішення спору, відкладення розгляду справи не є можливим, спір підлягає вирішенню по суті.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97р. гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Оскільки, необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, і господарський суд повідомив належним чином позивача та відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання, згідно з п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України (від 10.12.2002р. №75), а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, тому справа розглядається за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради "Про організацію міського комунального ринка "Браїлки" по вул. Маршала Бірюзова, 66" від 27.01.2011р. №20 організовано міський комунальний ринок "Браїлки" на земельній ділянці за адресою: м. Полтава, по вул. Маршала Бірюзова, 66 (а.с. 9).

Згідно пункту 2 вказаного рішення організацію та забезпечення створення належних умов для провадження торговельної діяльності на ринку згідно Правил торгівлі на ринках доручено суб"єкту господарювання - Комунальному підприємству "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради (позивачу по справі).

Пунктом 3.3 Рішення позивача зобов'язано забезпечити укладання за заявами підприємців договорів оренди торговельних місць.

17.04.2012р. фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (відповідач по справі) звернулася до КП "Полтава-Сервіс" Полтавської міської ради (позивача по справі) з заявою про укладення договору оренди торгового місця сектору НОМЕР_3 площею 18 кв.м., що розташоване на комунального ринку "Браїлки" за адресою: м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 66.

01.05.2012 року між Комунальним підприємством "Полтава-Сервіс" Полтавської міської ради (позивач по справі; орендодавець за договором) в особі директора Пантюх Ю.М. та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № Б-91/1 оренди торгівельного місця (далі - Договір оренди) (а.с.11-12).

Предметом даного договору є торговельне місце сектору НОМЕР_3 загальною площею 18 кв. м., що розташоване на території комунального ринку "Браїлки" за адресою: м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 66.

За даним Договором оренди орендодавець (позивач по справі) надає орендарю (відповідачу по справі) торговельне місце у тимчасове платне користування для провадження торговельної діяльності (п.п. 1.1. Договору).

Орендар набуває права користування об'єктом оренди з дня підписання договору (п. 1.4. Договору оренди) та використовує об'єкт оренди виключно для здійснення роздрібної торгівлі та надання послуг населенню (п.1.5. Договору оренди).

Вказаний Договір оренди укладено строком на 44 місяці та діє з 01.05.2012р. по 31.12.2015р. включно (п.7.1. Договору оренди).

Відповідно до положень ст. 283, 286 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Орендна плата встановлюється у грошовій формі і строки її внесення визначаються в договорі.

Так при укладенні Договору оренди сторони домовились про наступне:

- орендна плата за об'єкт оренди становить 766 грн. 50 коп. за місяць в.т.ч. ПДВ (п.п. 4.1. Договору);

- орендна плата обчислюється на підставі розрахунку згідно з додатком до Договору та вноситься до 20 числа місяця, що передує місяцю, за який проводиться оплата.

Орендна плата підлягає сплаті незалежно від результатів провадження господарської діяльності орендаря (п. 4.2 Договору оренди).

Як вказує позивач, що в порушення умов договору та норм чинного законодавства, відповідач взяті на себе зобов'язання в частині сплати орендної плати належним чином не виконував, в зв'язку з чим за період з 30.11.2013р. по 31.10.2014 р. утворилася заборгованість по орендній платі у сумі 5 831,50 грн. (розрахунок заборгованості з помісячною розбивкою в матеріалах справи (арк. с.15,18-19)).

Отже, на момент подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 5831,00 грн.

Крім того, в зв"язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору нараховано та заявлено до стягнення 621,73 грн. - пені.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням наведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача 5 831,00грн. орендної плати за договором №Б-91/1 оренди торговельного місця від 01.05.2012р. підлягає задоволенню як обґрунтовані та правомірні.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Пункт 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначає, що пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 6.4. Договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати Орендарем орендної плати та витрат за комунальні послуги та/або у разі несвоєчасного повернення Орендарем з оренди торгівельного місця, останній сплачує Орендодавцю пеню у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день такої несплати. Сплата пені не звільняє Орендаря від виконання своїх зобов'язань по даному договору.

Згідно зі ст. 3 Закону "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом перевірено правильність наданого позивачем розрахунку нарахування пені в сумі 621,73 грн. за допомогою калькулятора ІПС "Ліга". За результатами розрахунку встановлено, що заявлена сума не перевищує, є правомірною та підлягає задоволенню.

Таким чином, господарський суд, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з'ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спорів, дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати покладаються на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 32-33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36000; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради (36002, м. Полтава, пров. Чайковського, 5, , р/р НОМЕР_2 в ПАТ "Полтавабанк", МФО 331489) - 5831,00 грн. - заборгованість по орендній платі за договором оренди торговельного місця №Б-91/1 від 01.05.2012р., 621,73 грн. - пені та 1827,00 грн. судового збору.

Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.01.2015р.

Суддя Погрібна С.В.