ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015 року Справа № 904/7200/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідача ),

суддів: Євстигнеєва О.С., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання Назаренко С.Г.

представники сторін:

від позивача: Галенко М.В. - представник ( дов. від 20.10.2014 р. № 01/817 )

від відповідача: представник в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "КРИМСЬКИЙ ТИТАН"

в особі філіалу "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат"

Приватного акціонерного товариства "КРИМСЬКИЙ ТИТАН"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2014 року,

прийнятого за результатами розгляду справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремекскаватормаш",

м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Приватного акціонерного товариства "КРИМСЬКИЙ ТИТАН"

в особі філіалу "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат"

Приватного акціонерного товариства "КРИМСЬКИЙ ТИТАН",

м. Вільногірськ Дніпропетровської області

про стягнення 229 262,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ремекскаватормаш" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом ( з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) до Приватного акціонерного товариства "КРИМСЬКИЙ ТИТАН" в особі філіалу "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Приватного акціонерного товариства "КРИМСЬКИЙ ТИТАН" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 169 262,60 грн., яка складається з сум: 139 362,00 грн. - заборгованість по оплаті виконаних робіт за договором № 639-3 від 25.07.2013р., 17 116,58 грн. - пеня, 2 417,20 грн. - 3% річних, 10 366,82 грн. - інфляційні.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2014 року ( суддя Бєлік В.Г.) по справі № 904/7200/14 позов задоволено - стягнуто з Приватного акціонерного товариства "КРИМСЬКИЙ ТИТАН" в особі філіалу "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Приватного акціонерного товариства "КРИМСЬКИЙ ТИТАН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремекскаватормаш" - 139 362,00 грн. основного боргу, 17 116,58 грн. пені, 2 417,20 грн. - 3% річних, 10 366,82 грн. - інфляційних, 3 385,25 грн. судового збору. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю

"Ремекскаватормаш" з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір у сумі 1 199,99 грн.

Приймаючи рішення, суд виходив з обставин доведеності неналежного виконання Відповідачем своїх зобов'язань в частині повної оплати виконаних робіт за договором № 639-3 від 25.07.2013 р.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "КРИМСЬКИЙ ТИТАН" в особі філіалу "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Приватного акціонерного товариства "КРИМСЬКИЙ ТИТАН" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення в частині зменшення штрафних санкцій Відповідачу.

На обґрунтування своєї апеляційної скарги, Відповідач посилається на те, що суд не взяв до уваги те що, з січня 2014 р. розпочалась анексія АР Крима, робота Приватного акціонерного товариства "Кримський ТИТАН" ( місце знаходження товариства АР Крим, Північна промзона ) була паралізована, і підприємство потерпало від обставин, яким не міг перешкодити. Всі фінансові операції були заблоковані, виник ризик втрати активів і торгових запасів. У зв'язку з тим, що робота товариства була паралізована, Відповідач вимушений був змінити місце знаходження юридичної адреси з м. Армянська (АР Крим) на м. Київ. Факт зміни юридичної адреси підтверджується випискою з ЄДРПОУ. Зміна місця знаходження Відповідача, потягнула за собою ряд негативних факторів, які сказалися на економічній та фінансовій діяльності товариства ( в тому числі в роботі з контрагентами).

Також, Відповідач посилається на п. 3 ст. 83 ГПК України ст. 233 ГК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України, яка передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин які мають істотне значення.

У відзиві на апеляційну скаргу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ремекскаватормаш" просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2014 року у справі № 904/7200/14 залишити без змін. Позивач вважає рішення таким, що прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не підтверджені будь-якими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.01.2015 р. у справі № 904/7200/14, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "КРИМСЬКИЙ ТИТАН" в особі філіалу "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Приватного акціонерного товариства "КРИМСЬКИЙ ТИТАН" прийнято до розгляду, який було призначено на 29.01.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати від 28.01.2015 р. у зв'язку з перебуванням судді Бахмат Р. М. - члена постійно діючої колегії суддів, визначеної наказом голови суду № 50 від 20.10.2014 р., у відпустці, та керуючись ст. 4 6 ГПК України, п. п. 3.1.6, 3.1.7 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 р., наказом голови суду № 7 від 17.01.2011 р. визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ), суддів Євстигнеєва О.С, Кузнецова В.О.

Представник Відповідача в призначений час в судове засідання не явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи від Відповідача до суду не надходило.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо

нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутність представника Відповідача.

У судовому засіданні 29.01.2015 р. оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника Позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, та доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.07.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремекскаватормаш" ( Виконавець ) та Приватним акціонерним товариством "КРИМСЬКИЙ ТИТАН" в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Приватного акціонерного товариства "КРИМСЬКИЙ ТИТАН" ( Замовник ) укладений Договір № 639-3, відповідно до п.1.1., якого Виконавець зобов'язується виконати технічне обслуговування ( ремонт ) обладнання Замовника, а останній, відповідно до п. 1.2. договору зобов'язується оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 1.3. договору загальна вартість договору складає суму всіх специфікацій. На момент підписання сума договору складає 518 724,00 грн. в тому числі ПДВ.

Згідно п. 2.1. договору Виконавець зобов'язаний виконати технічне обслуговування (ремонт ) обладнання в строк і здати по акту виконаних робіт. Строк виконання ремонту зазначається в Специфікації, яка є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до копії Акту здачі-приймання виконаних робіт № 3105 від 31.03.2014 р. (а. с. 16 ), підписаного представниками обох сторін та скріплений печатками сторін, Виконавець виконав, а Замовник прийняв роботи на загалну вартість 518 724 грн., що свідчить про виконання Позивачем взятих на себе зобов'язань за вказаним договором.

Відповідно до п. 3.2 договору оплата за виконані роботи зазначається в Специфікаціях.

П. 1 Специфікації № 1 встановлено, що Замовник перераховує 50% передоплати на рахунок Виконавця, інші 50% протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання акта виконаних робіт.

Враховуючи дату підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт № 3105, кінцевою датою оплати Відповідачем заборгованості є 14.04.2014 р.

У встановлений договором термін Замовник за виконані роботи в повному обсязі не розрахувався. В добровільному порядку сплатив заборгованість на загальну суму 379 362,00 грн., в наступному порядку: сплачено 50% передоплати на суму 259 362,00 грн., згідно платіжного доручення № 48902 від 30.10.2013р. ( а. с. 22 ); сплачено 30 000,00 грн., згідно платіжного доручення № 63864 від 29.04.2014 р. ( а. с. 21 ); сплачено 30 000,00 грн., - згідно платіжного доручення № 63927 від 30.04.2014 р. ( а. с. 20 ). Крім того, в процесі розгляду справи першою інстанцією, Відповідачем було сплачено на користь Позивача 60 000,00 грн., у зв'язку з чим 21.10.2014 р. Позивачем було подано до суду заяву про зменшення позовних вимог.

З урахуванням вищевказаних оплат, Відповідачем не виконано своїх договірних обов'язків за договором і залишалось не сплаченою 139 362,00 грн. заборгованості.

Згідно зі ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (Підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (Замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може

укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( п. 1 ст. 628 ЦК України ). Обов'язковість договору для виконання сторонами встановлена ст. 629 Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

У зв'язку з вищенаведеним, обґрунтованим є рішення суду про стягнення з Відповідача 139 362,00 грн. основного боргу.

Статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання, Позивач просив на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з Відповідача за період травень - липень 2014 року інфляційні у розмірі 10 366,82 грн. та за період з 15.04.2014 р. по 05.09.2014 р. 3% річних у загальній сумі 2 417,20 грн.

Враховуючи наявне прострочення Відповідачем виконання грошового зобов'язання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення вимог Позивача щодо стягнення інфляційних та річних у визначених сумах.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно п. 4.3. договору у разі порушення Замовником строків оплати робіт, передбачених пунктом 3.2. договору, Замовник сплачує на користь Виконавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості, за кожен день прострочення.

За невиконання договірних зобов'язань Позивачем нарахована пеня за період з 15.04.2014 р. по 05.09.2014 р. у загальній сумі 17 116,58 грн., яка також обґрунтовано стягнута господарським судом.

Щодо змісту апеляційної скарги пов'язаної із прийняттям нового рішення в частині зменшення штрафних санкцій Відповідачу, з посиланням на п. 3 ст. 83 ГПК України ст. 233 ГК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України, колегія суддів зазначає на відсутності таких підстав, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд , приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки ( штрафу, пені ), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне

усунення нею порушення та його наслідків) тощо ( постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Через не надання Відповідачем суду доказів існування саме виняткових обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, відсутні підстави і для зменшення суми пені.

З огляду на наведене, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

При таких обставинах, апеляційна інстанція не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду першої інстанції, оскільки воно прийнято при правильному застосування норм матеріального та процесуального права при повно встановлених обставинах справи.

Керуючись ст. ст. 101 - 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "КРИМСЬКИЙ ТИТАН" в особі філіалу "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Приватного акціонерного товариства "КРИМСЬКИЙ ТИТАН" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2014 р. у справі № 904/7200/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 30.01.2015 року

Головуючий суддя І.М.Кощеєв

Суддя О.С. Євстигнееєв

Суддя В.О. Кузнецов