РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015Справа № 910/24860/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна»

до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

про стягнення 4257203,88 грн.,

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна»

про стягнення 109437,43 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Гільбурд Р.Ю. (представник за довіреністю);

від відповідача - Печерний С.Л. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі - Відповідач) 4258014,81 грн. заборгованості та санкцій за Договором про закупівлю товарів № від 16.08.2013. Позов умотивований неналежним виконанням Відповідачем своїх обов'язків оплатити поставлений Позивачем товар.

Заявою від 16.12.2014 Позивачем було зменшено позовні вимоги у зв'язку з новим розрахунком 3% річних за ст. 625 ЦК України, та Позивач заявляє вимоги про стягнення: 3790017,71 грн. заборгованості, 58387,11 грн. 3% річних, 408799,06 грн. інфляційних, а разом 4257203,88 грн. Судом дана заява прийнята до розгляду, тому відповідно до ст. 55 ГПК України має місце нова ціна позову.

Відповідач проти первісного позову заперечує, вказуючи, що не мав достатнього фінансування для оплати по договору, та що оскільки Позивачем прийнято, але виконано не всі рознарядки, тому за ст. 538 ЦК України Відповідач оплату зупинив. Окрім того, Відповідач вважає, що відсутня його вина у несвоєчасній оплаті товару, та відсутній зв'язок між його діями та заподіяними Позивачу збитками, а отже є безпідставним стягнення збитків за ст. 625 ЦК України. Також на підставі наведеного Відповідачем заявлено зустрічний позов про стягнення з Позивача суми пені в розмірі 78795 грн. та 7 % штрафу в розмірі 30642,43 грн. за несвоєчасне виконання Позивачем зобов'язання за Договором про закупівлю товарів № від 16.08.2013.

Позивач відхиляє вимоги зустрічного позову, вказуючи, що в свою чергу скористався наданим йому ст. 538 ЦК України правом зустрічно зупинити подальшу поставку товару до оплати попередніх поставок.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

16.08.2013 між Позивачем, як постачальником, та Відповідачем, як покупцем, було укладено договір № (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов'язується у 2013-2014 роках поставити Покупцеві труби та трубки зовнішнього діаметра не більше ніж 406,4 мм, зі сталі, інші труби діаметрами 73, 159, 219, 325, труби діаметрами 159-219 із АКП (далі - Товари), зазначені в Специфікації, яка наведена в Додатку №1 до Договору, а Покупець - прийняти і оплатити Товари.

Постачальник зобов'язався передати (поставити) Покупцю Товари якість яких відповідає умовам технічних вимог і якісних характеристик, визначеним в Додатку №2 до Договору.

Загальна сума Договору становить 8431639,08 грн. (в т.ч. ПДВ), може бути зменшена за взаємною згодою Сторін, а ціна окремої одиниці Товару, з урахуванням умов поставки, зазначається у Специфікації.

Постачальник зобов'язався передати узгоджену Сторонами партію товару відокремленим підрозділам Покупця в зазначені в рознарядці Покупця місця поставки з дати підписання цього Договору протягом 1-го року, але в строки не пізніше 90 (дев'яносто) календарних днів з моменту отримання рознарядки.

Постачальник здійснює поставку товару, зазначеного в специфікації, в місця призначення по території України відокремленим підрозділам Покупця, згідно рознарядки, в якій вказується поштова адреса місця поставки (відвантажувальні реквізити), найменування та кількість товару. Подальші умови поставки визначені в п. 5.3 Договору та Додатку №3 до Договору.

Покупець натомість оплачує Постачальнику товар за фактом поставки протягом 45-ти (сорока п'яти) календарних днів.

Так, Залученими до матеріалів справи письмовими доказами: накладними від 28.02.2014, з актом прийому передачі та залізничними накладними до них, накладною від 19.03.2014, з залізничними накладними до неї, а також накладною від 20.03.2014 та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей підтверджується поставка Позивачем Відповідачу визначеного умовами Договору Товару на суму 3790017,71 грн.

Претензій щодо якості та комплектності поставленого на підставі вищеописаних документів Товару, а також щодо оформлення обумовленої Договором супроводжувальної документації, від Відповідача не надходило, проте і повної оплати також проведено не було. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

Факт наявності у Відповідача вищевказаної заборгованості, яка не була погашена на час подання позову та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведений, документально підтверджений і Відповідачем не спростований.

Заперечення Відповідача щодо його права не оплачувати Товар, оскільки Позивачем прийнято, але виконано не всі рознарядки, тобто поставлено не весь запитуваний Товар, судом відхиляється, оскільки Договір не містить умов щодо оплати товару лише після його повної поставки, натомість передбачає поставку та оплату частинами.

Посилання Відповідача на ст. 538 ЦК України судом відхиляється, оскільки дана норма передбачає можливість зустрічного зупинення виконання стороною обов'язку у зобов'язанні у випадку невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі.

Натомість, за умови, що Договір передбачав можливість поставки Товару часниками, та Позивачем було поставлено частину Товару на суму 3790017,71 грн., у Відповідача виник зустрічний обов'язок його оплатити, тобто у даному випадку має місце вже виконане зобов'язання однією стороною, та невиконання зобов'язання іншою, а не зустрічне зупинення виконання, на що посилається Відповідач.

Щодо недопоставки решти Товару за рознарядками Відповідача, то вказана норма надає стороні зобов'язання зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Однак за умовами Договору має місце відстрочка оплати по кожній з окремо поставлених партій, тобто, як зазначалось вище, умовою оплати Товару є умова виконання зобов'язання з його поставки, тому зустрічне невиконання зобов'язання оплатити вже поставлений Товар є протиправним.

Також, відповідно до ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Доказів відмови Відповідача від отриманого Товару матеріали справи не містять, так само як не містять доказів розірвання Договору або подальшого зменшення обсягів закупівлі Товару за Договором (окрім одноразового зменшення ціни Договору відповідною додатковою угодою).

Відсутність фінансування у Відповідача ані за умовами Договору, ані згідно положень чинного законодавства не є відкладальною умовою з оплати отриманого товару, та особа таким чином не звільняється від відповідальності за його неоплату (ст.ст. 617, 625 ЦК України).

Отже, позаяк Відповідачем всупереч умовам Договору та положенням ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України не було оплачено отриманий Товар, позовні вимоги про стягнення 3790017,71 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених ст. 625 ЦК України у вигляді нарахування та стягнення втрат від інфляції та 3% річних за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Перевіривши наведені Позивачем у заяві про зменшення позовних вимог розрахунки втрат від інфляції та 3% річних, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Договору, та зокрема оскільки вони не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом, а відтак, позовні вимоги про стягнення 58287,11 грн. 3% річних та 408799,06 грн. інфляційних визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому судом відхиляються посилання Відповідача на відсутність його вини у несвоєчасній оплаті товару, та відсутність зв'язку між його діями та заподіяними Позивачу збитками, а отже безпідставність стягнення збитків за ст. 625 ЦК України. Суд зазначає, що санкції за ст. 625 ЦК України, про стягнення яких просить Позивач не є збитками, а є відповідальністю за порушення грошового зобов'язання, та за приписом ч. 1 вказаної статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Отже, вимоги первісного позову судом задовольняються в повному обсязі. Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України за звернення Позивача до суду з первісним позовом покладається на Відповідача.

Щодо вимог зустрічного позову про стягнення суми пені в розмірі 78795 грн. та 7 % штрафу в розмірі 30642,43 грн. за несвоєчасне виконання Позивачем зобов'язання за Договором та недопоставку решти товару за рознарядкою від 11.02.2014, то суд зазначає, що у даному випадку обов'язок Позивача поставить товар протягом 90 календарних днів з часу отримання замовлення, кореспондується з обов'язком Відповідача оплатити товар протягом 45 календарних днів з його отримання.

Матеріалами справи підтверджується та сторонам не заперечується, що за зроблені на підставі Договору та рознарядки від 11.12.2014 поставки товару Позивачем 28.02.2014, 19.03.2014 та 20.03.2014 Відповідач у встановлений Договором 45ти денний строк не оплатив на суму 3790017,71 грн., що складає більше третини від ціни Договору. Тому суд погоджується з доводами Позивача, що з огляду на таку значну несплату поставленого товару були достатні підстави сумніватись взагалі у можливості виконання Відповідачем взятих за себе зобов'язань по Договору, тому Позивач обгрунтвоано на підставі ст. 538 ЦК України скористався своїм правом у зв'язку з невиконанням зобов'язання Відповідачем з оплати товару зупинити зустрічне виконання зобов'язання з подальшої поставки товару.

При цьому, стаття 538 ЦК України не вимагає від сторін письмового попередження такого зупинення зустрічного виконання зобов'язання, натомість з дій Позивача щодо подальшої зупинки поставки товару контрагенту, який не оплатив раніше поставлений товар, чітко вбачається волевиявлення Позивача щодо такого зупинення, та що Позивач не протиправно порушив умови Договору, а скористався наданим йому законом правом на зустрічне зупинення виконання зобов'язань за Договором, тому підстави покладати на Позивача відповідальність у вигляді стягнення пені та штрафу за несвоєчасну поставку решти Товару в суду відсутні, і тому в задоволенні зустрічного позову суд відмовляє.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України за звернення Відповідача до суду з зустрічним позовом покладається на нього та не відшкодовується.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; ідентифікаційний код 30019801) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна» (м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського, 1-А; ідентифікаційний код 33668 (три мільйони сімсот дев'яносто тисяч сімнадцять) грн. 71 коп. заборгованості, 58387 (п'ятдесят вісім тисяч триста вісімдесят сім) грн. 11 коп. 3% річних, 408799 (чотириста вісім тисяч сімсот дев'яносто дев'ять) грн. 06 коп. інфляційних, а також 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. судового збору.

Видати наказ.

У задоволенні вимог зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.01.2015

Суддя Сташків Р.Б.