ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р. Справа № 6/5009/1942/11

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Білецька А.М., суддя Горбачова Л.П.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - Павленко С.С., за довіреністю №646 від 24.03.2014

відповідача - не з"явився

1-третя особа - не з"явився

2-третя особа - не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м. Енергодар (вх. №106 З/3-10) на рішення господарського суду Запорізької області від 03 грудня 2014 року по справі №6/5009/1942/11

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м. Енергодар

до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, м. Енергодар

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1) Енергодарська міська рада, м. Енергодар

2) Управління комунальної власності Енергодарської міської ради, м. Енергодар

про стягнення шкоди в сумі 5712,60 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 03.12.2014 по справі №6/5009/1942/11 (суддя Місюра Л.С.) в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 03.12.2014 по справі №6/5009/1942/11 скасувати та винести нове, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального права.

Управління комунальної власності Енергодарської міської ради через канцелярію Харківського апеляційного господарського суду надало відзив на апеляційну скаргу (від 02.02.2015 року вх.№1520), в якому заперечує проти доводів викладених в апеляційні скарзі, вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права та всебічним дослідженням обставин справи, просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім того, просить розглядати справу за відсутності уповноваженої особи Управління комунальної власності Енергодарської міської ради.

Виконавчий комітет Енергодарської міської ради надав клопотання (від 03.02.2015 вх.№1589), в якому з доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі не погоджується, вважає рішення суду першої інстанції правомірним та обґрунтованим, у зв'язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Просить розглядати справу за відсутності представника Виконавчого комітету Енергодарської міської ради

Енергодарська міська рада надала клопотання (від 03.02.2015 вх.№1590), в якому зазначило, що рішення господарського суду Запорізької області було винесено без порушення приписів чинного матеріального та процесуального законодавства, з урахуванням всіх доказів поданих сторонами, та доказів, які були витребувані судом. Просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

В судове засідання відповідач не з'явився, проте у відповідності до клопотання від 03.02.2015, просить розглядати справу за відсутності представника Управління комунальної власності Енергодарської міської ради.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши правильність застосування господарським судом Запорізької області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів визначила наступне.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" надає, зокрема, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (пункт 3.4.31 Положення «Про Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"», затвердженого Президентом ДП НАЕК "Енергоатом" 19.11.2010 ПЛ-П.1.10.025-10).

Відповідно до статті 23 Закону України „Про питну воду та водопостачання" підприємство питного водопостачання має право розробляти і подавати на затвердження уповноваженим органам тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення з їх обґрунтуванням.

Частиною 2 статі 28 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до відання виконавчого органу рад належить погодження у встановленому порядку тарифів щодо оплати комунальних послуг підприємствам, які не належать до комунальної власності.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 31 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" виконавці/виробники житлово-комунальних послуг здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг та подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законом порядку. Органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Згідно з пункту 52 Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 959 від 12.07.06, висновок щодо розрахунків економічно обґрунтованих планових витрат, пов'язаних з наданням послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, надається Державною інспекцією з контролю за цінами або її територіальними органами в порядку, встановленому Мінекономіки.

В матеріалах справи міститься висновок № В125/01-15/1412 Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області від 19.05.2009, в якому зазначено, що розрахунок планових витрат з надання послуг централізованого водопостачання (транспортування технічної води з насосної станції підпитки) визначений в розмірі 0,26 грн. за 1 куб. м води є економічно обґрунтованим.

Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради 16.07.2009 прийнято рішення №193, яким Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" погоджено тариф на послуги споживачів - інші, з чітко визначеним колом суб'єктів господарювання, згідно з додатком, у розмірі 0,26 грн. за 1 куб. м. (без ПДВ) та у розмірі 0,31 грн. за 1 куб. м. (з ПДВ).

При цьому, пунктом 2 рішення зазначено, що дане рішення набуває чинності з дня його опублікування в засобах масової інформації для групи споживачів - інші, крім: пункт 2.1 комунального підприємства «Виробничий комбінат» «Тепловодоканал», для якого дане рішення набуває чинності з моменту введення нового тарифу на послуги з водовідведення для населення, бюджетних організацій та інших споживачів після затвердження відповідним рішенням виконавчого комітету; пункт 2.2 комунального підприємства «Підприємство комунальної власності», для якого дане рішення набуває чинності з моменту введення нового тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для населення, після затвердження відповідним рішенням виконавчого комітету.

У відповідності до пункту 4 рішення, визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області №239 від 27.08.2008 "Про погодження тарифу на послуги з водопостачання (транспортування технічної води з насосної станції підживлення) ВП "Запорізька АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом"" для групи споживачів - інші, крім: пункту 4.1 КП "ВК "Тепло-водоканал", для якого тривалість даного рішення до введення нового тарифу на послуги з водовідведення для населення, бюджетних організацій та інших споживачів після затвердження, після затвердження відповідним рішенням виконавчого комітету; пункту 4.2 КП "Підприємство комунальної власності", для якого тривалість даного рішення до введення нового тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для населення, після затвердження відповідним рішенням виконавчого комітету.

Будучи незгодним з вище зазначеним рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" звернулась до суду з позовом про визнання незаконним та скасування пунктів 2.1, 2.2, 4.1 та пункту 4.2 рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 16.07.2009 №193 «Про погодження тарифу на послуги з водопостачання (транспортування технічної води з насосної станції) для групи споживачів - інші, що надаються ВП «Запорозька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом».

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області по справі №2-а-10/2011 від 19.09.2011 позовні вимоги задоволено. Визнано незаконним та скасовано пункти 2.1, 2.2, 4.1 та пункт 4.2 рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 16.07.2009 №193 «Про погодження тарифу на послуги з водопостачання (транспортування технічної води з насосної станції) для групи споживачів - інші, що надаються ВП «Запорозька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом».

Надалі, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2013 по справі №2-а-10/2011, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.10.2014, апеляційну скаргу комунального підприємства «Виробничий комбінат» «Тепло-водоканал» задоволено. Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 19.09.2000 по справі №2-а-10/2011 скасовано. В позові відмовлено.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства в Україні судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обов'язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства (ст. 129 Конституції України).

Відтак, враховуючи вище наведене, рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 16.07.2009 №193 «Про погодження тарифу на послуги з водопостачання (транспортування технічної води з насосної станції) для групи споживачів - інші, що надаються ВП «Запорозька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» в частині пункту 2.1, 2.2, 4.1 та пункту 4.2 є чинним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Аналогічне положення міститься в частині 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Статтею 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до відання виконавчих органів міських рад належать повноваження стосовно встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

Згідно із частиною 6 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово - комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово - комунальні послуги відповідно до закону.

Відповідно до частини 4, 5, 6, 9 статті 31 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" у разі затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво орган, що їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між затвердженим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг. Видатки на відшкодування витрат підприємств, що пов'язані із затвердженням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, відповідна сільська, селищна, міська рада передбачає у відповідному місцевому бюджеті. Затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво без відповідного відшкодування не допускається і може бути оскаржено в суді. Спори щодо формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, а також відшкодування втрат підприємств, що пов'язані із затвердженням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, вирішуються в судовому порядку.

В розрізі встановленого вбачається, що виконавчий комітет Енергодарської міської ради рішенням від 16.07.2009 №193 «Про погодження тарифу на послуги з водопостачання (транспортування технічної води з насосної станції) для групи споживачів - інші, що надаються ВП «Запорозька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» фактично відстрочив строк введення погодженого ВП «Запорозька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» тарифу для двох споживачів та визначив інший термін набуття чинності рішення для комунальних підприємств (з моменту введення нового тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибуткових територій для населення).

Між тим, до основних принципів державної політики у сфері ціноутворення відноситься забезпечення рівних економічних умов і стимулів для розвитку всіх форм власності, економічної самостійності підприємств і адміністративно-територіальних регіонів держави, збалансованого ринку засобів виробництва, товарів і послуг, розширення сфери застосування вільних цін, створення необхідних економічних гарантій для виробників та у сфері житлово-комунальних послуг щодо забезпечення функціонування підприємств, що виробляють послуги, на умовах самофінансування та досягнення рівня економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Тобто, відповідач, визначивши термін набуття чинності рішення для зазначених комунальних підприємств, а саме з моменту введення нових тарифів, виходив з наявного зв'язку між цими тарифами та необхідності перегляду тарифів для третіх осіб у зв'язку із збільшенням економічних витрат на виробництво комунальних послуг та урахування збільшених витрат при подальшому затвердженні тарифу на комунальні послуги для населення.

15.10.2009 виконавчий комітет Енергодарської міської ради Запорізької області, керуючись пунктом 2 частини «а» статті 28 «Про місцеве самоврядування» та статті 7, 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», прийняв рішення за № 264 у відповідності до якого встановив тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення для КП "ВК "Тепло-водоканал" та КП "Підприємство комунальної власності". Дане рішення набуло чинності з 01.11.2009.

Колегія суддів враховує, що відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 7 вищезазначеного Закону визначені повноваження органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Підпунктом 2 пунктом "а" статті 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Виконавчий комітет Енергодарської міської ради Запорізької області розглянувши звернення ВП «Запорозька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» щодо погодження тарифу на послуги з водопостачання (транспортування технічної води з насосної станції підживлення) для групи споживачів - інші, 15.09.2010 прийняв рішення № 278 "Про погодження тарифу на послуги з водопостачання (транспортування технічної води з насосної станції підживлення) для групи споживачів - інші, що надаються ВП "Запорізька АЕС"ДП НАЕК Енергоатом", яким були погоджені тарифи на послуги з водопостачання для групи споживачів - інші, з чітко визначеним колом суб'єктів господарювання, згідно з додатками до цих рішень. Вказане рішення набуло чинності з 23.09.2010 (дата офіційного опублікування у газеті РосТ №37 (292) від 23.09.2010).

З огляду на те, що економічно обґрунтовані тарифи та їх розмір підтверджені у визнаному чинним законодавством порядку висновком органу Державної інспекції з контролю за цінами, у позивача відсутні правові підстави покладати на відповідача обов'язок по оплаті такої різниці. А отже, вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відтак, доводи апеляційної скарги скаржника, що КП "ВК "Тепло-водоканал" та КП "Підприємство комунальної власності" користується тарифами на послуги з теплопостачання, що були скореговані виконавчим комітетом Енергодарською міською радою з перевищенням своїх повноважень, в порушення вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Закону України "Про місцеве самоврядування", колегія суддів не вважає переконливими та відхиляє.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що як основу для стягнення з відповідача 5712,60 грн. позивач визначив норми статті 22 та 1166 Цивільного кодексу України та вказав перелік обставин, які на його думку підтверджують застосування до спірних правовідносин вказаних правових норм.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлено в статті 1166 Цивільного кодексу України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на загальні положення статей 22, 1166 Цивільного кодексу України для застосування такої міри відповідальності як стягнення майнової шкоди (збитків) необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності); шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: збитків, протиправної поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини.

Такий елемент, як наявність збитків, полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється законом.

Протиправна поведінка заподіювача збитків полягає у порушенні правової норми, що виявляється у здійсненні заборонених правовою нормою дій або в утриманні в здійсненні наказів правової норми діяти певним чином.

Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.

Вина є суб'єктивним елементом відповідальності і полягає у психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності упущеної вигоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд України при здійсненні касаційного перегляду судових рішень у справах про відшкодування збитків (постанова Верховного Суду України від 30.05.2006 у справі №42/266-6/492).

При цьому на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не було доведено, як об'єктивну і суб'єктивну сторону майнової шкоди (збитків), так і факт її вчинення саме відповідачем у справі, а також належними та допустимими доказами не обґрунтовано розмір понесених збитків, що має наслідком відмову у застосуванні до даних правовідносин положень статті 1166 Цивільного Кодексу України, як правової підстави для відшкодування позивачу відповідачем збитків у розмірі 5712,60 грн.

Таким чином, колегією суддів встановлено відсутність належних доказів щодо обставин, передбачених статті 104 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджували б наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Запорізької області від 03.12.2014 по справі №6/5009/1942/11 прийняте при належному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального і процесуального права і відсутні підстави для його скасування, в зв'язку з чим, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 99, 101, 102, пунктом 1 статті 103, статтями 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м. Енергодар залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 03 грудня 2014 року по справі №6/5009/1942/11 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 09 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Горбачова Л.П.