РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015Справа № 915/1420/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Коммунар"

до Публічного акціонерного товариства Банк "Морський"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на пердмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопік-Україна»

про припинення зобов'язань за кредитним договором від 19.04.2013 р. та додатковою угодою до договору від 31.05.2013 р., про припинення іпотечного договору від 19.04.2013 р. та договору від 31.05.2013 р. про внесення змін до іпотечного договору, а також про зобов'язання нотаріуса внести зміни до державного реєстру про вилучення запису про заставу

Суддя Грєхова О.А.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Педак С.В. (дов. № 40/16 від 01.07.2014р.)

від третьої особи: Педак С.В. (дов. б/№ від 01.07.2014р.)

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Коммунар" пред'явлено позов до Публічного акціонерного товариства Банк "Морський", про припинення зобов'язань за укладеним між ними кредитним договором від 19.04.2013 р. та додатковою угодою до нього від 31.05.2013 р., припинення іпотечного договору від 19.04.2013 р. та договору від 31.05.2013 р. про внесення змін до цього іпотечного договору, а також про зобов'язання приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А. внести зміни до державного реєстру про вилучення запису про заставу, з посиланням на неможливість виконання зобов'язань за кредитним договором з обставин, за які жодна із сторін не відповідає, оскільки банк розташований на окупованій території АР Крим і відносно нього відкликано та анульовано банківську ліцензію постановою Правління Національного Банку України від 06.05.2014 р. № 260 "Про відкликання та анулювання банківської ліцензії на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території АР Крим та м. Севастополя".

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області № 915/1420/14 від 08.09.2014 порушено провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.11.2014 матеріали справи № 915/1420/14 направлено за підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.12.2014 призначено розгляд справи на 12.01.2015.

Представник позивача в судове засідання 12.01.2015 не з'явився, проте через відділ діловодства суду подав документи на виконання ухвали суду від 03.12.2014.

Представник відповідача в судове засідання 12.01.2015 не з'явився, проте через відділ діловодства суду подав заперечення на позовну заяву в яких зазначив, що відкликання банківської ліцензії не припиняє права банку на отримання коштів за кредитними та іншими активними операціями; звернувшись з позовом до ПАТ Банк «Морський» позивач визнає, що дана юридична особа не є ліквідовано та має свою правосуб'єктність. Також відповідач зазначає, що 16.06.2014 відступив право вимоги по погашенню кредитної заборгованості по кредитному договору № 8904130КЮ від 19.04.2013 - ТОВ «Екопік-Україна». Надалі, ТОВ "АПК Коммунар" було подано позов до Господарського суду Миколаївської області про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 31.10.2014 в задоволені позову відмовлено повністю.

Також в запереченнях на позов відповідач просив відкласти розгляд справи, у зв'язку з неможливість забезпечити явку представника відповідача в судове засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2015 відкладено розгляд справи на 02.02.2015, зобов'язано позивача усунути недоліки позову, щодо відсутності обґрунтувань вимог про зобов'язання приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А. внести зміни до державного реєстру про вилучення запису про заставу, та невизначено у разі обґрунтованості таких вимог чи може у такому випадку нотаріус бути відповідачем у господарському судочинстві. Крім того, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Екопік-Україна».

Представник позивача в засідання суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвали суду не виконав. Клопотань про відкладення розгляду справи від позивача не надходило.

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представник відповідача та третьої особи, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 02.02.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2013 між Банком і ТОВ "АПК Коммунар" укладено кредитний договір № 890413-КЮ, з урахуванням внесених до нього змін і доповнень від 31.05.2013 р., Банк зобов'язався надати кредит за кредитною лінією з лімітом, який не може перевищувати 250000 грн., з відсотковою ставкою в розмірі 25 % річних, а ТОВ "АПК Коммунар" - сплачувати щомісячно проценти за користування кредитними коштами і повернути ці кредитні кошти у строки, погоджені графіком, котрий є невід'ємною частиною кредитного договору, при цьому графіком передбачено перше повернення кредитних коштів у строк до 1 травня 2014 року, а остаточний строк виконання ТОВ "АПК Коммунар" грошових зобов'язань - 19.04.2016 р.

На забезпечення виконання кредитного договору від 19.04.2013р. № 890413-КЮ між сторонами у справі укладено іпотечний договір від 19.04.2013, відповідно до умов якого іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодежателя за кредитним договором від 19.04.2013р. № 890413-КЮ, укладеним між іпотекодержателем і ТОВ «АПК Комунар», за умовами якого останній зобов'язаний іпотекодержателю по 31.05.2013 включно, у порядку, строки та на умовах, встановлених кредитним договором, повернути кредит у розмірі 250000,00 грн., сплатити проценти за користування ним у розмірі 25% річних, комісії та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором (п. 1.1 іпотечного договору).

Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно: квартира № 6, що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 4, загальна площа квартири - 88,8 кв.м., житлова площа - 71,2 кв.м. (п. 1.2 договору).

Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С. А.

Договором від 31.05.2013 про внесення змін до іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського округу Ласурія С. А. 19.04.2013 за р. № 847 на забезпечення виконання кредитного договору від 19.04.2013р. № 890413-КЮ зазначено, що іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодежателя за кредитним договором від 19.04.2013р. № 890413-КЮ, укладеним між іпотекодержателем і ТОВ «АПК Комунар», за умовами якого останній зобов'язаний іпотекодержателю по 18.04.2016 включно, у порядку, строки та на умовах, встановлених кредитним договором, повернути кредит у розмірі 250000,00 грн., сплатити проценти за користування ним у розмірі 25% річних, комісії та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором

Товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Коммунар" пред'явлено позов до Публічного акціонерного товариства Банк "Морський", про припинення зобов'язань за укладеними між ними кредитним договором від 19.04.2013 р. та додатковою угодою до нього від 31.05.2013 р., про припинення іпотечного договору від 19.04.2013 р. та договору від 31.05.2013 р. про внесення змін до цього іпотечного договору, а також про зобов'язання приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А. внести зміни до державного реєстру про вилучення запису про заставу, з посиланням на неможливість виконання зобов'язань за кредитним договором з обставин, за які жодна із сторін не відповідає, оскільки банк розташований на окупованій території АР Крим і відносно нього відкликано та анульовано банківську ліцензію постановою Правління Національного Банку України від 06.05.2014 р. № 260 "Про відкликання та анулювання банківської ліцензії на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території АР Крим та м. Севастополя".

Відповідач проти позову заперечив та у поданому відзиві зазначив, що відкликання банківської ліцензії не припиняє права банку на отримання коштів за кредитними та іншими активними операціями; звернувшись з позовом до ПАТ Банк «Морський» позивач визнає, що дана юридична особа не є ліквідовано та має свою правосуб'єктність. Також відповідач зазначає, що 16.06.2014 відступив право вимоги по погашенню кредитної заборгованості по кредитному договору № 8904130КЮ від 19.04.2013 - ТОВ «Екопік-Україна». Надалі, ТОВ "АПК Коммунар" було подано позов до Господарського суду Миколаївської області про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 31.10.2014 в задоволені позову відмовлено повністю.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судових засіданнях з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

У поданій позовній заяві позивач посилається на те, що ПАТ Банк «Морський» відсутній як юридично в зв'язку з ліквідацією, так і фізично - відсутній за адресою та відсутній на території України, а отже зобов'язання між сторонами є припиненими на підставі ст. ст. 607, 609 Цивільного кодексу України.

Главою 50 Цивільного кодексу України визначені правові засади припинення зобов'язання.

Так, статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 607 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку не відповідає жодна зі сторін.

Згідно ст. 609 ЦК України, зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), рім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

06.05.2014 р. постановою правління Національного Банку України «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» № 260 (далі - Постанова № 260) відкликано та анульовано банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій ПАТ Банк «Морський» та припинено участь даного банку у системі електронних платежів Національного банку України.

Проте, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Електронним повідомленням № 18-311/22856 від 13.05.2014 р. Національний Банк України звернув увагу, що відкликання у банку банківської ліцензії та генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій позбавляє банк права на надання банківських послуг. Однак, не припиняє прав та зобов'язань банку за укладеними ним договорами, які можуть бути реалізовані ним як будь-яким суб'єктом господарювання. Зокрема, це стосується прав банку на отримання коштів за кредитними та іншими активними операціями, здійсненими ним до відкликання у нього банківської ліцензії, а також зобов'язань банку щодо повернення клієнтам залучених коштів і сплати нарахованих відсотків.

Таким чином, спростовуються доводи позивача про те, що відкликання ліцензії Національним Банком України у ПАТ Банк «Морський» унеможливило виконання зобов'язань ТОВ «АПК «Коммунар».

Крім того, позивачем не наводяться жодні вчинені ним дії, які б свідчили про неможливість виконання зобов'язань за кредитним договором або іпотечним договором.

Відповідно до статті 59 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Аналогічний зміст містить ч.2 ст.104 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до п. 22 роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 12.09.96 р. N 02-5/334 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із створенням, реорганізацією та ліквідацією підприємств" (із змінами та доповненнями), підприємство вважається створеним з дня його державної реєстрації. Ліквідація підприємства вважається завершеною з моменту виключення його з державного реєстру України. Частина дев'ятнадцята статті 8 Закону України "Про підприємництво" пов'язує втрату підприємством статусу юридичної особи із виключенням його з Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.12.2014 р. ПАТ Банк «Морський» перебуває в реєстрі та відомості, що зазначена юридична особа перебуває у процесі припинення відсутні.

Таким чином, позовні вимоги позивача про припинення зобов'язань за кредитним договором від 19.04.2013 р. та додатковою угодою до договору від 31.05.2013 р. задоволенню не підлягають.

Разом з тим, позивач просить визнати припиненими правовідносини за іпотечним договором від 19.04.2013р., зареєстрованим в реєстрі за №848/28 та договором про внесення змін до іпотечного договору, зареєстрованим в реєстрі за №1243.

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України від 5 червня 2003 р. № 898-IV "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено факту припинення зобов'язань по кредитному договору, а відтак у господарського суду відсутні підстави для задоволення позову в частині припинення іпотечного договору від 19.04.2013р., зареєстрованим в реєстрі за №848/28 та договору про внесення змін до іпотечного договору, зареєстрованим в реєстрі за №1243.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 16.06.2014 р., ПАТ Банк «Морський» відступив, а ТОВ «ЕКОПІК - Україна» прийняло право вимоги по погашенню кредитної заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору №890413-КЮ від 19.04.2013 р. укладеного між Банком та ТОВ «АПК «Коммунар». Про дану обставину позивач був повідомлений листом.

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 11.12.2014р. зареєстрованого за № 920 ПАТ Банк «Морський» (Первісний іпотекодержатель) передав, а ТОВ «Екопік-Україна» (Новий іпотекодержатель) прийняло усі права первісного іпотекодержателя за договором іпотеки №847 від 19.04.2013р., укладеного з ТОВ «АПК «Коммунар» для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №890413- КФ від 19.04.2013 р., в тому числі право в обсязі і на умовах визначених Іпотечним договором, в разі невиконання або неналежного виконання Боржником грошових зобов'язань по кредитному договору, здійснити стягнення на предмет іпотеки, в порядку визначеному Іпотечним договором та ЗУ «Про іпотеку».

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "АПК Коммунар" пред'явлено до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "ЕКОПІК-УКРАІНА" та Публічного акціонерного товариства Банк "Морський" (далі - Банк) позов, з урахуванням зміни підстав позову, викладених у письмових поясненнях від 30.10.2014р., про визнання недійсним договору від 16.06.2014р., укладеного між ТОВ "ЕКОПІК-УКРАЇНА" та Банком, про відступлення останнім права вимоги виконання грошових зобов'язань за укладеним з ТОВ "АПК Коммунар" кредитним договором від 19.04.2013р., з посиланням на те, що оспорюваний договір укладено без наявності на те повноважень Банком, так як відносно останнього постановою Правління Нацбанку України від 06.05.2014р. № 260 "Про анулювання банківської ліцензії на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території АР Крим та м. Севастополя" відкликано та анульовано банківську ліцензію, про що внесено відповідний запис до Державного реєстру банків, а тому у червні 2014 року Банк не мав повноважень на укладання цивільно-правових угод, а також, що уступку права вимоги здійснено за договором, який фактично є факторинг, у той час як ТОВ "ЕКОПІК-УКРАЇНА" не є фінансовою установою.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області по справі № 915/1341/14 від 31.10.2014р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.01.2015р., в задоволенні позову відмовлено.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Втім, позивач під час розгляду справи не довів належними та допустимими доказами свої позовні вимоги, а доводи позивача про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині припинення зобов'язань за кредитним договором від 19.04.2013 р. та додатковою угодою до договору від 31.05.2013 р., про припинення іпотечного договору від 19.04.2013 р. та договору від 31.05.2013 р. про внесення змін до іпотечного договору спростовується вищевикладеним.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем своїх вимог в частині припинення зобов'язань за кредитним договором від 19.04.2013 р. та додатковою угодою до договору від 31.05.2013 р., про припинення іпотечного договору від 19.04.2013 р. та договору від 31.05.2013 р. про внесення змін до іпотечного договору, з заявлених підстав, у зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, з покладанням на позивача витрат по сплаті судового збору згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може: зобов'язати позивача (заявника, скаржника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності відкласти розгляд справи або оголосити перерву в засіданні (стаття 77 ГПК); у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 названого Кодексу.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (п. 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Оскільки позивачем заявлено про припинення зобов'язань за укладеними між ними кредитним договором від 19.04.2013 р. та додаткової угоди до нього від 31.05.2013 р. та про припинення іпотечного договору від 19.04.2013 р. та договору від 31.05.2013 р. про внесення змін до цього іпотечного договору, а при поданні позову судовим збором оплачена тільки одна немайнова вимога, то суд вважає за необхідне стягнути з позивача в доход державного бюджету 1218,00 грн. судового збору.

Позовні вимоги в частині зобов'язання нотаріуса внести зміни до державного реєстру про вилучення запису про заставу підлягають залишенню судом без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України з огляду на таке.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.10.2014р. позивача зобов'язано усунути недоліки позову, викладені в мотивувальній частині ухвали, зокрема, щодо сплати судового збору за заявленими вимогами немайнового характеру та щодо обґрунтування вимог про зобов'язання приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А. внести зміни до державного реєстру про вилучення запису про заставу, та визначення у разі обґрунтованості таких вимог чи може у такому випадку нотаріус бути відповідачем у господарському судочинстві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2015р. судом звернуто увагу позивача, що позовна заява містить декілька вимог немайнового характеру, які об'єднано, але які є самостійними вимогами, а саме, визнання припиненими спірних договорів 1) кредитного, 2) іпотечного, а також 3) про зобов'язання нотаріуса внести зміни до державного реєстру про вилучення запису про заставу іпотечного майна.

У відповідності до Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання позовної заяви немайнового характеру в розмірі 1 мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня року, в якому відповідна заява подається до суду (ч.1, пп.2, п. 2 ч.2 ст.4 Закону).

Як вбачається з доданого до позовної заяви платіжного доручення від 05.09.2014 р. судовий збір сплачено в сумі 1218,00 грн., тобто за одну вимогу немайнового характеру.

Поряд з цим, позивачем не обґрунтовано вимог про зобов'язання приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А. внести зміни до державного реєстру про вилучення запису про заставу, та не визначено у разі обґрунтованості таких вимог чи може у такому випадку нотаріус бути відповідачем у господарському судочинстві. Дані недоліки позову належить усунути до 02.02.2015. Пунктом 7 резолютивної частини вказаної ухвали судом попереджено сторони про відповідальність за ухилення від вчинення дій покладених господарським судом на сторону, передбачену п. 5 ст. 83 ГПК України, про можливість розгляду справи відповідно до положень ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами, а також позивача - про зміст норм п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Поважних причин неподання позивачем витребуваних документів не вбачається.

Відповідно до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а сторони, в свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Таким чином, неподання позивачем витребуваних документів, позбавляє суд можливості встановлення фактичних обставин справи, дослідження дійсних прав і обов'язків сторін та правильного застосування законодавства, тому є підставою для залишення позову без розгляду в частині вимог про зобов'язання нотаріуса внести зміни до державного реєстру про вилучення запису про заставу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, п. 5 ст. 81, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову в частині припинення зобов'язань за кредитним договором від 19.04.2013 р. та додатковою угодою до договору від 31.05.2013 р., про припинення іпотечного договору від 19.04.2013 р. та договору від 31.05.2013 р. про внесення змін до іпотечного договору відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Коммунар" (54001, м. Миколаїв, вулиця Мала Морська, 4, квартира 6, ) в доход державного бюджету України судовий збір у розмірі 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Видати наказ.

4. В частині вимог про зобов'язання нотаріуса внести зміни до державного реєстру про вилучення запису про заставу позов залишити без розгляду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 04.02.2015 р.

Суддя Грєхова О.А.