ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р. Справа № 911/5296/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Кривоозерський олійний завод"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

в особі філії "Київкомбікорм"

про стягнення 213 340,68грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Цімох В.М. (довіреність №01-12 від 01.12.2014);

від відповідача - Кузьмич Т.В. (довіреність №02/КАМ/Ю від 09.12.2014)

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кривоозерський олійний завод"

(далі - ТОВ "Кривоозерський олійний завод") звернулось до господарського суду Київської

області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (далі - ТОВ «Комплекс Агромарс») в особі філії "Київкомбікорм" про стягнення 213 340,68 у т.ч.:

- 85313,90грн пені;

- 43703,70грн процентів;

- 84323,08грн збитків від інфляції.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором поставки №13-679/КК-Ю від 19.04.2013, а саме оплату поставленого товару з порушенням строків, встановлених договором (т.1 а.с.3-6).

Відповідач у справі - ТОВ «Агромарс» у відзиві на позовну заяву вказує, що поставка товару здійснювалась не за період, який вказує позивач - з 21.04.2013 по 27.04.2014, а за даними бухгалтерського обліку відповідача з - 20.05.2013, а також вважає, що позивачем безпідставно при розрахунку пені, втрат від інфляції та процентів до періоду їх нарахування включено дні їх фактичної оплати (т. 2 а.с.23).

Також, відповідач просив зменшити розмір штрафних санкцій на 90% - до 16 926,66грн (т.2 а.с.79-80).

Розгляд зазначеної справи по суті заявлених вимог розпочато в судовому засіданні 20.01.2015, у якому оголошено перерву до 03.02.2015.

До прийняття рішення у даній справі позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 210 146,12грн, з яких:

- 83 697,78грн пені;

- 42 125,26грн процентів;

- 84323,08грн втрат від інфляції (т.2 а.с.68-70).

Подана заява прийнята судом до розгляду, оскільки право на зменшення розміру позовних вимог є процесуальним правом позивача, визначеним ст.22 ГПК України, яке може бути ним реалізовано у будь-який час до прийняття рішення у справі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі; представник відповідача - просив зменшити розмір штрафних санкцій до 16 926,66грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

19.04.2013 між сторонами у справі - ТОВ "Кривоозерський олійний завод" (далі - постачальник) та ТОВ "Комплекс Агромарс" в особі філії "Київкомбікорм" (далі - покупець) укладено договір № 13-679/КК-10 поставки (а.с.18-24, далі - договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

На умовах договору і в порядку, передбаченими вказаним договором, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю товару вказуються у рахунках-фактурах, та передбачається у накладних документах на кожну окрему партію товару.

Згідно п. 3.1 постачальник самостійно та за свій рахунок здійснює поставку товару на склад покупця.

Оплата товару покупцем проводиться у порядку 100% післяоплати за товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом семи календарних днів з дати поставки товару та підписання сторонами видаткових накладних (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 4.4 договору датою оплати вважається дата списання банком грошових коштів з розрахункового рахунку покупця.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що датою поставки товару вважається дата підписання сторонами видаткових накладних.

Вказаний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2013, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним (п. 9.1 договору).

Відповідно до п. 9.2 договору, якщо за 20 календарних днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання, то договір вважатиметься пролонгованим на 1 рік.

Як встановлено під час розгляду справи, у період дії відповідного договору, протягом квітня 2013 року - квітня 2014 року позивачем здійснена поставка товару - кукурудзи 3 класу відповідачу на загальну суму 18 794 392,40грн, що підтверджується долученими до справи видатковими накладними (т.1 а.с.148-156, 160-164, 166-174, 176-192, 194-196, 198-206, 208-210, 212-215), а також довіреностями та дорученнями на отримання товару (т.1 а.с.157-159, 165, 175, 193, 197, 207, 211).

Станом на 01.08.2014 відповідач повністю розрахувався за переданий товар на загальну суму 18 794 392,40грн, що підтверджується виписками з рахунку позивача (а.с.83-121).

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором, а також чинним законодавством за порушення зобов'язання.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

При укладенні договору сторонами змінено загальне правило, відповідно до якого товар, переданий за договором купівлі-продажу, оплачується після його прийняття, шляхом встановлення іншого строку оплати у п. 4.1 договору.

Проте, відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань, за товар, поставлений у квітні 2013 року - квітні 2014 року, розрахувався з порушенням термінів оплати, встановлених п. 4.3 договору, а саме товар не завжди оплачувався протягом семи календарних днів з дати його поставки та підписання сторонами видаткових накладних.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлення факту прострочення грошового зобов'язання відповідачем, вимоги позивача в частині стягнення 43 703,70грн процентів за період прострочення є обґрунтованими, однак, не у повному обсязі.

Так, розмір процентів позивачем у деяких випадках обрахований за період, у якій відповідне зобов'язання з оплати ще не можна вважати простроченим, враховуючи порядок обрахування строків, визначений чинним законодавством.

Зокрема, відповідно до ч.5 ст.254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, у тому випадку, коли останній день семиденного строку, встановленого договором для виконання зобов'язання, припадає на неробочий, вихідний або святковий день, днем закінчення строку виконання зобов'язання з оплати вважається перший за ним робочий день.

Розмір процентів, за розрахунком суду, з урахуванням вищевказаного, становить:

- за накладною № РН-0000144 від 21.04.2013 на суму 367 754,80грн за період з 30.05.2013 (день початку прострочення за накладною, оскільки 28.04.13-останній день строку є вихідним, останнім днем строку виконання зобов'язання є 29.04.13) по 20.05.2013 (оскільки 21.05.2013 відповідач розрахувався за товар) - 634,75грн;

- за накладною № РН-0000145 від 23.04.2014 на суму 793 405,20грн за період з 01.05.2013 по 12.06.2013 - 2804,09грн;

- за накладною № РН-0000146 від 24.04.2014 на суму 683 013,80грн за період з 08.05.2013 по 06.06.2013 - 1684,14грн;

- за накладною № РН-0000147 від 25.04.2013 на суму 630 315,00грн за період з 08.05.2013 по 14.05.2013 - 362,65грн;

- за накладною № РН-0000149 від 26.04.2013 на суму 478 065,00грн за період з 08.05.2013 по 21.05.2013 - 589,40грн;

- за накладною № РН-0000150 від 27.04.2013 на суму 310 299,20грн за період з 08.05.2013 по 23.05.2013 - 802,59грн;

- за накладною № РН-0000152 від 28.04.2013 на суму 465 722,60грн за період з 08.05.2013 по 21.05.2013 - 535,00грн;

- за накладною № РН-0000153 від 29.04.2013 на суму 79 088,80грн за період з 08.05.2013 по 23.05.2013 - 104,01грн;

- за накладною № РН-0000156 від 02.05.2013 на суму 229917,80грн за період з 13.05.2013 по 23.05.2013 - 226,77грн;

- за накладною № РН-0000163 від 20.05.2013 на суму 79576,00грн проценти не нараховувались, оскільки останнім днем виконання зобов'язання є 27.05.2013, отже, нарахування процентів могло бути здійснено з 28.05.2013, проте відповідач розрахувався за поставлену продукцію 28.05.2013, що виключає можливість включення цього дня до періоду прострочення виконання зобов'язання з оплати переданого товару;

- за накладною № РН-0000166 від 23.05.2013 на суму 396 459,00грн за період з 31.05.2013 по 16.06.2013 - 553,96грн;

- за накладною № РН-0000169 від 24.05.2013 на суму 237 916,00грн за період з 01.06.2013 по 05.06.2013 - 162,93грн;

- за накладною № РН-0000170 від 27.05.2013 на суму 631 979,60грн за період з 04.06.2013 по 16.07.2013 - 2233,57грн;

- за накладною № РН-0000172 від 28.05.2013 на суму 643 794,20грн за період з 05.06.2013 по 17.07.2013 - 2275,33грн;

- за накладною № РН-0000180 від 07.06.2013 на суму 386 106,00грн за період з 15.06.2013 по 25.06.2013 - 582,06грн;

- за накладною № РН-0000183 від 09.06.2013 на суму 302 876,00грн за період з 18.06.2013 по 25.06.2013 -199,15грн;

- за накладною № РН-0000184 від 10.06.2013 на суму 161 669,20грн за період з18.06.2013 по 25.06.2013 - 106,30грн;

- за накладною № РН-0000185 від 11.06.2013 на суму 159 233,20грн за період з 19.06.2013 по 25.06.2013 - 91,61грн;

- за накладною № РН-0000188 від 18.06.2013 на суму 308 235,20грн за період з 24.06.2013 по 11.08.2013 - 1241,39грн;

- за накладною № РН-0000189 від 19.06.2013 на суму 230 689,20грн за період з 27.06.2013 по 11.08.2013 - 872,19грн;

- за накладною № РН-0000190 від 20.06.2013 на суму 536 326,00грн за період з 28.06.2013 по 11.08.2013 - 1983,67грн;

- за накладною № РН-0000192 від 21.06.2013 на суму 239 986,60грн за період з 02.07.2013 по 15.07.2013 - 276,15грн;

- за накладною № РН-0000196 від 26.06.2013 на суму 152 087,60грн за період з 04.07.2013 по 17.07.2013 - 175,00грн;

- за накладною № РН-0000203 від 05.07.2013 на суму 94 658,00грн за період з 13.07.2013 по 17.07.2013 - 38,90грн;

- за накладною № РН-0000204 від 07.07.2013 на суму 372 851,00грн за період з 16.07.2013 по 22.07.2013 - 214,52грн;

- за накладною № РН-0000206 від 11.07.2013 на суму 82 680,00грн за період з 19.07.2013 по 04.08.2013 - 115,53грн;

- за накладною № РН-0000210 від 13.07.2013 на суму 233440,00грн за період з 23.07.2013 по 04.08.2013 - 249,43грн;

- за накладною № РН-0000216 від 16.07.2013 на суму 78720,00грн за період з 24.07.2013 по 04.08.2013 - 77,64грн;

- за накладною № РН-0000225 від 19.07.2013 на суму 419 432,00грн за період з 27.07.2013 по 27.08.2013 - 1103,16грн;

- за накладною № РН-0000226 від 20.07.2013 на суму 278 691,20грн за період з 30.07.2013 по 05.08.2013 - 160,34грн;

- за накладною № РН-0000227 від 21.07.2013 на суму 688 836,40грн за період з 30.07.2013 по 27.08.2013 - 1641,88грн;

- за накладною № РН-0000228 від 22.07.2013 на суму 166 159,60грн за період з 30.07.2013 по 27.08.2013 - 396,05грн;

- за накладною № РН-0000229 від 23.07.2013 на суму 523 854,00грн за період з 31.08.2013 по 20.08.2013 - 904,19грн;

- за накладною № РН-0000230 від 24.07.2013 на суму 86 633,20грн за період з 01.08.2013 по 20.08.2013 - 142,41грн;

- за накладною № РН-0000240 від 25.07.2013 на суму 166 944,40грн за період з 03.08.2013 по 12.08.2013 - 150,94грн;

- за накладною № РН-0000241 від 26.07.2013 на суму 166 508,40грн за період з 03.08.2013 по 15.08.2013 - 177,91грн;

- за накладною № РН-0000242 від 27.07.2013 на суму 505 716,40грн за період з 06.08.2013 по 15.08.2013 - 415,66грн;

- за накладною № РН-0000243 від 28.07.2013 на суму 85 674,00 за період з 06.08.2013 по 12.08.2013 - 49,29грн;

- за накладною № РН-0000244 від 29.07.2013 на суму 421 568,40 за період з 06.08.2013 по 28.08.2013 - 796,94грн;

- за накладною № РН-0000247 від 30.07.2013 на суму 82 055,20грн за період з 06.08.2013 по 28.08.2013 - 155,12грн;

- за накладною № РН-0000259 від 07.08.2013 на суму 253 010,80грн за період з 15.08.2013 по 21.08.2013 - 145,57грн;

- за накладною № РН-0000260 від 08.08.2013 на суму 597 276,40грн за період з 16.08.2013 по 22.08.2013 - 343,64грн;

- за накладною № РН-0000265 від 11.08.2013 на суму 171 696,80грн за період з 20.08.2013 по 26.08.2013 - 98,78грн;

- за накладною № РН-0000522 від 20.12.2013 на суму 334 741,68грн за період з 28.12.2013 по 10.02.2014 - 1275,07грн;

- за накладною № РН-0000524 від 21.12.2013 на суму 371 723,04грн за період з 31.12.2013 по 22.01.2014 - 702,71грн;

- за накладною № РН-0000526 від 22.12.2013 на суму 118.890,72грн за період з 31.12.2013 по 09.01.2014 - 92,72грн;

- за накладною № РН-0000533 від 23.12.2013 на суму 379 950,48грн за період з 31.12.2013 по 12.01.2014 - 405,97грн;

- за накладною № РН-0000535 від 25.12.2013 на суму 346 956,48грн за період з 09.01.2014 по 12.01.2014 - 114,07грн;

- за накладною № РН-0000540 від 26.12.2013 на суму 62 337,60грн за період з 09.01.2014 по 14.01.2014 - 30,74грн;

- за накладною № РН-0000551 від 27.12.2013 на суму 173 113,20грн за період з 09.01.2014 по 25.02.2014 - 682,97грн;

- за накладною № РН-0000553 від 28.12.2013 на суму 314 159,04грн за період з 09.01.2014 по 25.02.2014 - 1239,42грн;

- за накладною № РН-0000554 від 28.12.2013 на суму 51 835,68грн за період з 09.01.2014 по 24.02.2014 - 200,24грн;

- за накладною № РН-0000004 від 04.01.2014 на суму 153 049,68грн за період з 14.01.2014 по 10.03.2014 - 745,87грн;

- за накладною № РН-0000006 від 05.01.2014 на суму 217 395,35грн за період з 14.01.2013 по 10.03.2014 - 1000,61грн;

- за накладною № РН-0000014 від 09.01.2014 на суму 336 342,24грн за період з 17.01.2014 по 10.02.2014 - 691,11грн;

- за накладною № РН-0000173 від 24.04.2014 на суму 296 450,00грн за період з 06.05.2014 по 12.05.2014 - 170,56грн;

- за накладною № РН-0000178 від 25.04.2014 на суму 95 425,00грн за період з 06.05.2014 по 12.05.2014 - 54,80грн;

- за накладною № РН-0000178 від 26.04.2014 на суму 749 430,00грн за період з 06.05.2014 по 12.05.2014 - 431,18грн;

- за накладною № РН-0000179 від 27.04.2014 на суму 912 670,00грн за період з 06.05.2014 по 31.07.2014 - 6526,22грн.

Таким чином розмір процентів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 39 938,87грн, а у задоволенні вимог про стягнення процентів у розмірі 2 186,39грн суд відмовляє.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача втрат від інфляції.

Вимоги про стягнення втрат від інфляції, суд вважає обґрунтованими, однак, не у повному обсязі.

Так, при розрахунку втрат від інфляції позивачем не взято до уваги, те що:

- при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, отже, сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця;

- якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (також див. пост. ВГСУ від 01.02.2012 №52/30, п.2 Інформаційного листа ВГСУ від 17.07.2012 №01-06/928/2012).

Таким чином, за розрахунком суду, здійсненим за ті ж періоди та суми, що і розрахунок процентів, розмір втрат від інфляції, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 39 393,27грн; у задоволенні вимог про стягнення 44 929,81грн втрат від інфляції суд відмовляє.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п.2 ч.1 цієї норми, сплата неустойки.

Пунктом 6.3 договору покупець за порушення строків оплати товару, визначених п.4.3 договору, сплачує на вимогу постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення за кожен день прострочення від вартості неоплаченого товару.

Встановлений відповідним пунктом договору розмір пені не перевищує максимального розміру, визначеного ст.4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"; пеня позивачем нарахована у межах строку, встановленого ч.6 ст.232 ГК України.

Проте, пеня позивачем обрахована у деяких випадках за період, у якій відповідне зобов'язання з оплати ще не можна вважати простроченим, враховуючи порядок обрахування строків, визначений чинним законодавством, про що вже вказувалось.

Таким чином, розмір пені за заявлений позивачем період, за розрахунком суду, з урахуванням початку прострочення виконання зобов'язання з оплати за накладними становить:

- за накладною № РН-0000522 від 20.12.2013 на суму 334 741,68грн за період з 28.12.2013 по 10.02.2014 - 5525,31грн;

- за накладною № РН-0000524 від 21.12.2013 на суму 371 723,04грн за період з 31.12.2013 по 22.01.2014 - 3045,07грн;

- за накладною № РН-0000526 від 22.12.2013 на суму 118.890,72грн за період з 31.12.2013 по 09.01.2014 - 423,45грн;

- за накладною № РН-0000533 від 23.12.2013 на суму 379 950,48грн за період з 31.12.2013 по 12.01.2014 - 1759,22грн;

- за накладною № РН-0000535 від 25.12.2013 на суму 346 956,48грн за період з 09.01.2014 по 12.01.2014 - 494,29грн;

- за накладною № РН-0000540 від 26.12.2013 на суму 62 337,60грн за період з 09.01.2014 по 14.01.2014 - 133,21грн;

- за накладною № РН-0000551 від 27.12.2013 на суму 173 113,20грн за період з 09.01.2014 по 25.02.2014 - 2959,52грн;

- за накладною № РН-0000553 від 28.12.2013 на суму 314 159,04грн за період з 09.01.2014 по 25.02.2014 - 5370,83грн;

- за накладною № РН-0000554 від 28.12.2013 на суму 51 835,68грн за період з 09.01.2014 по 24.02.2014 - 867,72грн;

- за накладною № РН-0000004 від 04.01.2014 на суму 153 049,68грн за період з 14.01.2014 по 10.03.2014 - 3232,11грн;

- за накладною № РН-0000006 від 05.01.2014 на суму 217 395,35грн за період з 14.01.2013 по 10.03.2014 - 4336,00грн;

- за накладною № РН-0000014 від 09.01.2014 на суму 336 342,24грн за період з 17.01.2014 по 10.02.2014 - 2994,83грн;

- за накладною № РН-0000173 від 24.04.2014 на суму 296 450,00грн за період з 06.05.2014 по 12.05.2014 - 1080,22грн;

- за накладною № РН-0000178 від 25.04.2014 на суму 95 425,00грн за період з 06.05.2014 по 12.05.2014 - 347,71грн;

- за накладною № РН-0000178 від 26.04.2014 на суму 749 430,00грн за період з 06.05.2014 по 12.05.2014 - 2730,80грн;

- за накладною № РН-0000179 від 27.04.2014 на суму 912 670,00грн за період з 06.05.2014 по 31.07.2014 - 43583,12грн

Таким чином розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 78 883,41грн, а у задоволенні вимог про стягнення пені у розмірі 4 814,37грн суд відмовляє.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій з наступних підстав.

Відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій на 90%, виходячи з суми у розмірі 169 626,62грн, яка складає пеню, проценти та втрати від інфляції за розрахунком відповідача.

Згідно п.3 ч.1 ст.83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вказана норма кореспондується з загальними нормами, які визначають підстави для такого зменшення.

Так, відповідно до чч.2, 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Проте, до штрафних санкцій, виходячи із змісту ч.1 ст.230 ГК України, ст. 549 ЦК України, відноситься штраф та пеня, які є видами неустойки, отже, чинне законодавство не надає суду права зменшувати розмір процентів та втрат від інфляції.

Окрім того, розмір нарахованої пені, яка може бути судом зменшена, не є занадто великим і відповідає допущеному порушенню.

Посилання відповідача на те, що позивач жодного разу у період здійснення поставок не застосовував штрафні санкції не може бути підставою для зменшення їх розміру, оскільки застосування штрафних санкцій є правом, а не обов'язком відповідача.

Також, відповідачем не доведено того, що розмір пені, який заявлений до стягнення, значно перевищує розмір збитків позивача. Крім того, суд враховує також і ту обставину, що пеня заявлена позивачем не за весь період прострочення, а виключно за період з урахуванням строку позовної давності.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача - пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 3 164,31грн.

В судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини рішення; повне рішення складено 05.02.2015.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривоозерський олійний завод» 39 938,87грн процентів, 39 393,27грн втрат від інфляції, 78 883,41 пені, а також 3164,31грн витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 2186,39грн процентів, 44 929,81грн втрат від інфляції, 4814,37грн пені у задоволенні позову відмовити.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ейвазова А.Р.