ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015 р. Справа № 914/91/15

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

до відповідача: Червоноградської центральної міської лікарні, м.Червоноград, Львівська область

про стягнення 1 168,50 грн.

Cуддя Коссак С.М.

при секретарі Чеботар Є.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 192 від 13.02.2013р.;

Від відповідача: не з'явився.

На розгляд до господарського суду Львівської області Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано позов до Червоноградської центральної міської лікарні про стягнення заборгованості в сумі 1 168,50 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 16.01.2015р. прийнято справу до розгляду та призначено на 02.02.2015р.

В судове засідання 02.02.2015р. позивач явку повноважного представника забезпечив. Через канцелярію суду подав клопотання (вх. № 3170/15 від 29.01.2015р.) про доручення до матеріалів справи документів.

Представник позивача позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній та з додаткових письмових пояснень.

Відповідач у судове засідання 02.02.2015р. явку повноважного представника не забезпечив. Через канцелярію суду подав пояснення (вх. № 2685/15 від 26.01.2015р.) що причиною виникнення заборгованості є відсутність коштів у зв'язку з недофінансуванням видатків.

Спір розглядається за наявними у ній матеріалами.

Суд долучає поданні документи до матеріалів справи.

В судовому засіданні 02.02.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

20 грудня 2012р. Червоноградська центральна міська лікарня (Замовник, відповідач у справі)) та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (Виконавець, позивач у справі) уклали договір про виконання разових робіт № ІП12/00003. (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Виконавець зобов'язується виконати такі роботи: поточний ремонт аквадистилятора ДЕ-25 зав. 1021 2006р. в., а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити вартість виконаних робіт.

Згідно п. 2.1 Вартість усіх робіт (послуг), виконання яких доручається Виконавцеві виконати за даним договором становить 888,57 грн.

Відповідно до п. 2.2. Договору у випадку інфляції або введення підвищуючих коефіцієнтів на виконання робіт чи надання технічних послуг Замовник зобов'язаний оплатити Виконавцеві вартість виконаних робіт (послуг), що дорівнює їх вартості, вказаній у п.2.1 збільшеній відповідно до індексу інфляції чи коефіцієнту підвищення.

Відповідно до п. 4.3 Договору Замовник зобов'язаний повністю оплатити повну вартість виконаних робіт протягом дев'яти днів з моменту підписання приймально-здавального акту.

Додатком до Договору № ІП12/00003 Кошторисом - ІПК 12/00002 від 20.12.2012р. підтверджується, що вартість виконаних робіт за договором становить 888,57 грн.

20 грудня 2012р. Червоноградська центральна міська лікарня та фізична особа - підприємець ОСОБА_1 підписали приймально-здавальний акт № ІПК 12/00002 від 20.12.2012р., відповідно до якого роботи виконанні у точні відповідальності з кошторисом № ІПК 12/00002. Замовник не має претензій та зауважень щодо обсягів та якості робіт, наданих Виконавцем.

Отже, сума основного боргу Червоноградської центральної міської лікарні на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відповідно до Договору № ІП12/00003 від 20.12.2012року становить 888,57 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 54,24 грн. - 3% річних та 225,69 грн. - інфляційні втрати.

Доказів виконання робіт згідно Договору та доказів погашення заборгованості, повернення оплачених коштів станом на день розгляду справи сторонами до суду не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

В силу положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України строк (термін) виконання зобов'язання, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 цієї ж статті договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Таким чином, предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника, який набирає тієї чи іншої матеріалізованої форми і здається у вигляді, придатному для оцінки.

Між сторонами виникли цивільні права та обов'язки на підставі договору підряду (стаття 11 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджено факт виконання позивачем своїх зобов'язань за Договором, що зокрема, вбачається в приймально-здавальному акті № ІПК 12/00002 від 20.12.2012р. виконаних робіт підписаних сторонами без жодних застережень. Відповідач не заперечив існування заборгованості перед позивачем в сумі 888,57 грн. Констатував виникнення заборгованості є відсутністю коштів у зв'язку з недофінансуванням видатків (пояснення в матеріалах справи).

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості в сумі 888,57 грн., оскільки такі обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши перерахунок 3% річних (відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов'язано його початок та ч.5 ст. 254 ЦК України, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день) дійшов висновку, що стягненню підлягає 54.19 грн., а в частині стягнення 0,05 грн. 3% річних слід відмовити.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати в сумі 225,69 грн. підлягають стягненню в межах заявлених позовних вимог.

Суд зазначає, відповідно до п. 5 Оглядового листа Вищого господарського Суду України від 18.02.2013 № 01-06/374/2013 «Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)» відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Крім цього, дана позиція викладена у Постанова ВСУ від 15.05.2012р. № 3-28гс12).

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи.

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних частково.

Відповідно ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Судовий збір у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 179, 193, 218 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 15, 526, 530, 625, 626, 629, 837 Цивільного кодексу України та ст.ст. 22, 33, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Червоноградської центральної міської лікарні (80100, Львівська область м. Червоноград, вул. Івасюка, буд. 2; ідентифікаційний код 01996869) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (79015, АДРЕСА_1; реєстраційний номер фізичної особи - підприємця НОМЕР_1) 888,57 грн. основного боргу, 54,19 грн. 3% річних та 225,69 грн. інфляційних втрат та 1 827,00 грн. - витрати по сплаті судового збору.

3. В задоволенні решті позовних вимог відмовити.

4. Накази видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.02.2015 року.

Суддя Коссак С.М.