ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р.Справа № 922/5352/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Болтенко А.Ю.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Комунального підприємства "Жилкомсервіс", м. Харків
про стягнення 7 416 092, 70 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Яновська В.С., довіреність від 28.05.2010 року № 38-1871;

відповідача - Хан А.О., довіреність від 08.05.2014 року № 2-35/2014,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача 7 416 092,70 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань по договору № 660402, що був укладений між сторонами 01.03.2007 року. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 24.11.2014 року позовна заява була прийнята до провадження та розгляд справи був призначений на 10.12.2014 року о 10:30.

В судовому засіданні оголошувались перерви з 10.12.2014 року до 16.12.2014 року до 09:40 та з 16.12.2014 року до 20.01.2015 року до 10:30.

В судовому засіданні 20.01.2015 року представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

19.01.2015 року від відповідача до суду надійшло клопотання в якому він просить суд призначити по справі судову економіч6ну експертизу, оскільки у відповідача відсутні первинні документи які б підтвердили фактичну вартість робіт, про виконання яких йдеться у актах виконаних робіт, доданих до позовної заяви. В судовому засіданні 20.01.2015 року представник відповідача підтримав клопотання та просив суд його задовольнити. Проти задоволення позову заперечував.

Представник позивача проти задоволення клопотання відповідача заперечував.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, відхиляє клопотання відповідача про призначення судової експертизи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Суд зазначає, що предметом позову по цій справі є стягнення заборгованості з відповідача за договором про надання послуг та в матеріалах справи містяться усі належні документи, необхідні для розгляду спору по суті.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення", результати розгляду господарським судом заяв (клопотань) учасників судового процесу повинні зазначатися в мотивувальній, а не в резолютивній частині рішення суду, прийнятого по суті справи, за винятком тих випадків, коли суд вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову (статті 67, 68 ГПК), відстрочку або розстрочку виконання рішення (стаття 121 ГПК).

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.03.2007 року між сторонами був укладений договір № 660402 на надання послуг з аварійно-диспетчерського обслуговування (далі - договір).

Згідно п.1.1. договору, замовник (КП "Жилкомсервіс") доручив, а виконавець (КП "Харківські теплові мережі") прийняв на себе обов'язок з надання послуг, пов'язаних з своєчасною локалізацією аварійних ушкоджень систем холодного водопостачання, гарячого водопостачання, централізованого опалення та водовідведення житлових будинків, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, а замовник зобов'язався прийняти надані послуги та оплатити виконавцю вартість виконаних робіт.

Відповідно до п. 7.5. договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

На підставі п. 7.7 договору, замовник проводить часткову оплату за надані послуги, шляхом щоденного перерахування коштів, пропорційно отриманим від мешканців житлових будинків коштів, на розрахунковий рахунок виконавця.

Відповідно до п.7.8. договору замовник здійснює остаточну оплату виконавцю наданих послуг після закінчення здачі-приймання наданих послуг по аварійно-диспетчерському обслуговуванню.

Згідно п. 7.9 договору, замовник зобов'язаний оплатити роботи виконавцю при їх підтвердженні.

КП "Харківські теплові мережі" прийняті на себе зобов'язання виконало, що підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт (а.с. 13-25), які скріплені печатками та підписами уповноважених осіб обох сторін. Про відсутність претензій замовника щодо якості виконаних робіт зазначено в актах.

За період з грудня 2010 року по грудень 2011 року позивач виконав роботи на загальну суму 7 516 163,35 грн. Шляхом укладення між сторонами угод про залік зустрічних однорідних вимог від 31.08.2014 року, 30.09.2014 року, 31.10.2014 року заборгованість відповідача за вказаний період була погашена частково на суму 100070,65 грн.

Станом на 20.11.2014 року заборгованість відповідача за вищевказаним договором за період з грудня 2010 року по грудень 2011 року складає 7 416 092,70 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У разі якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати наданих послуг у розмірі 7416092,40 грн., а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 179, 181 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (61052, м. Харків, вул. Червоножовтнева, 35, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, ) - 7416092,40 грн. заборгованості та 73080,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26 січня 2015 року.

Суддя С.Ч. Жельне