РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015Справа № 910/26286/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії"

до Приватного підприємства "Топаз ЛТД"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Ключнікова І.М. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 27 січня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

26 листопада 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява № 9853/4/28-2 від 25.11.2014 року в якій викладені позовні вимоги про стягнення з Приватного підприємства "Топаз ЛТД" (відповідач) заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 06-В/12/37/ЮО від 27.08.2012 року в сумі 50 000,00 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 753 039,70 грн. (сімсот п'ятдесят три тисячі тридцять дев'ять гривень 70 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як Позичальник, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором про відкриття кредитної лінії № 06-В/12/37/ЮО від 27.08.2012 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав, участь свого представника в судові засідання не забезпечував. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2014 року (суддя Котков О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/26286/14, розгляд справи призначено на 23.12.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2014 року розгляд справи, у зв'язку з неявкою представників відповідача було відкладено до 27.01.2015 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2012 року між позивачам (далі по тексту - Кредитор або Банк) та відповідачем (надалі - Позичальник або Боржник) (разом - сторони) було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 06-В/12/37/ЮО (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Кредитний договір або Договір), згідно умов п. 1.1 якого Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті, що надалі іменується "Кредитна лінія", та на підставі додаткових угод до Договору окремими частинами (траншами) надає Позичальнику кредитні кошти у порядку і на умовах, визначених Договором. Позичальник, у свою чергу, зобов'язується використати Кредит з метою, зазначеною у пункті 1.5. Договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, виконати інші умови Договору та повернути Банку Кредит у терміни, встановлені Договором та/або додатковими угодами до Договору.

Позивач зазначає, що Позичальник порушив свої зобов'язання за Кредитним договором, а саме, в строк визначений Договором не сплачує заборгованість по кредитній лінії та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим у останнього, за переконанням позивача, станом на 20.11.2014р. утворилась заборгованість з урахуванням нарахованих штрафних санкцій перед Банком і становить: заборгованість по сплаті кредиту - 952 247,50 доларів США, простроченим процентам за користування кредитом, нараховані за період з 27.04.2013р. по 26.05.2013р. - 333 364,98 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту - 847 148,39 грн. та пеня за несвоєчасну сплату процентів - 615 116,36 грн., з загальної суми якої по кредиту та в достроковому порядку позивач просить стягнути 50 000,00 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 753 039,70 грн. (сімсот п'ятдесят три тисячі тридцять дев'ять гривень 70 копійок), як частини існуючої заборгованості.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного Кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 1054 параграфу 2 глави 71 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вже було установлено судом, 27 серпня 2012 року між сторонами укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 06-В/12/37/ЮО за умов п. 1.1 якого Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті, що надалі іменується "Кредитна лінія", та на підставі додаткових угод до Договору окремими частинами (траншами) надає Позичальнику кредитні кошти у порядку і на умовах, визначених Договором. Позичальник, у свою чергу, зобов'язується використати Кредит з метою, зазначеною у пункті 1.5. Договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, виконати інші умови Договору та повернути Банку Кредит у терміни, встановлені Договором та/або додатковими угодами до Договору.

Матеріали справи свідчать, що Банк виконав взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором належним чином, зокрема, надавав Позичальнику кредитні кошти, що підтверджується меморіальними валютними ордерами №№ 30353967, 35532433, 35982264, 49595275 та 2795492 і банківськими виписками (копії ордерів та виписок в справі).

За п. 6.1. Договору Позичальник зобов'язаний сплачувати Банку за користування кредитом проценти.

Згідно п. 8.3. Договору Банк має право в односторонньому порядку вимагати від Позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за Договором, а також інші права, передбачені законодавством України та/або Договором та/або Договором/ами забезпечення, у разі, в тому числі, невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-якого із своїх зобов'язань, передбачених договором.

Доказів сплати Позичальником на користь Банку 333 364,98 доларів США процентів за користування кредитом за період з 27.04.2013р. по 19.11.2014р. до суду не надано. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, доказів зворотнього суду не представлено.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 27.11.2014р. та від 23.12.2014р. відповідача було зобов'язано надати суду відзив на позов, докази на підтвердження відповідних заперечень, контррозрахунок суми заявленої до стягнення.

Всупереч вимогам вказаних ухвал контррозрахунку заявлених до стягнення сум відповідач до суду не надав та не надіслав.

Пунктом 19 Інформаційного листа "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 29.06.2010р. № 01-08/369) від 01.07.2010р. чітко зазначено, що господарський суд може прийняти рішення про стягнення з відповідача суми заборгованості саме в іноземній валюті у спорах, пов'язаних із здійсненням валютних операцій у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 Цивільного кодексу України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

При цьому законом прямо не передбачено обов'язку господарського суду зазначати в резолютивній частині рішення про стягнення заборгованості в іноземній валюті еквівалент такої суми в гривнях.

Якщо ж у відповідних випадках позивач просить зазначити в резолютивній частині судового рішення зі спору, пов'язаного зі стягненням суми заборгованості в іноземній валюті, також і гривневий еквівалент (за офіційним курсом Національного банку України) або лише гривневий еквівалент, то суд з урахуванням конкретних обставин справи може задовольнити будь-яке з таких клопотань.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку відповідача, приймаючи до уваги факт несплати Позичальником на користь Банку процентів за користування кредитом, позовні вимоги про стягнення з Позичальника, на підставі п. 8.3. Договору, на користь Банку 50 000,00 доларів США простроченої заборгованості по сплаті тіла кредиту в достроковому порядку, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 753 039,70 грн. (сімсот п'ятдесят три тисячі тридцять дев'ять гривень 70 копійок) є обґрунтованими та доведеними.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 15 060,79 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Топаз ЛТД" (ідентифікаційний код 37267944, адреса: 03151, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 54, оф. 4), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" (ідентифікаційний код 25959784, адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46, рахунок № 3739604 в ВАТ «СБЕРБАНК РОСІЇ», МФО 320627), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: 50 000,00 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 753 039,70 грн. (сімсот п'ятдесят три тисячі тридцять дев'ять гривень 70 копійок) та судові витрати - 15 060,79 грн. (п'ятнадцять тисяч шістдесят гривень 79 копійок). Видати наказ.

Копію даного рішення направити відповідачу по справі № 910/26286/14.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 31.01.2015р.

Суддя О.В. Котков