РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015Справа № 910/23620/14

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Мега Торг ЛТД»
До Третя особа Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг»
Про стягнення 79 003, 62 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача: не з'явились

Від відповідача: Полежаєва К.О. - за дов.;

Від третьої особи: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 3% річних за період з 14.05.2013р. до 18.08.2014р. у розмірі 17 488, 78 грн. та інфляційних втрат за період з 14.05.2013р. до 18.08.2014р. у розмірі 61 514, 84 грн. за не виконання умов щодо сплати лізингових платежів за Договором фінансового лізингу №1502/04/2007 від 17.07.2008р.

03.12.2014р. відповідач через відділ діловодства господарського суду надав відзив, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовної заяви про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Крім цього, 03.12.2014р. представник відповідача через відділ діловодства господарського суду надав суду клопотання про зупинення провадження у справі №910/23620/14 до прийняття остаточного рішення Київським апеляційним господарським судом по справі №910/19069/14. В своєму клопотанні відповідач посилався на те, що Київським апеляційним господарським судом здійснюється перегляд рішення господарського суду міста Києва від 13.10.2014 р., справа №910/19069/14.

04.12.2014р. представник позивача заперечив проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Представник третьої особи підтримав заперечення позивача проти клопотання.

Судом в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено за відсутності підстав, які б зумовлювали необхідність для її зупинення.

За клопотанням Позивача, з метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, спір у даній справі вирішено у строк у відповідності п. 3 ст. 69 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Мега Торг ЛТД» уклали договір уступки права вимоги (заміни сторони в зобов'язанні) №215/11-2013, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Мега Торг ЛТД» прийняло на себе право вимоги виконання зобов'язань, які виникли на підставі договору фінансового лізингу №1502/07/2008 від 17.07.2008 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» та Фірмою «Т.М.М.» - Товариством з обмеженою відповідальністю.

Таким чином, на підставі договору уступки права вимоги та у відповідності до норм ст. 514 ЦК України, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Торг ЛТД» (нового кредитора) перейшли права Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» (первісного кредитора), які останній мав до Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю за договором фінансового лізингу №1502/07/2008 від 17.07.2008 року.

Отже, Позивач має право вимагати виконання зобов'язань, які виникли на підставі договору фінансовогу лізингу N91502/07/2008 від 17.07.2008 року, укладеного між ТОВ «Ласка Лізинг» і Фірмою «Т.М.М » - ТОВ.

17 липня 2008р Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» (третя особа) та Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю уклали Договір фінансового лізингу №1502/07/2008, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» зобов'язувалось передати без надання послуг по управлінню та технічній експлуатації, а Відповідач прийняти в тимчасове володіння та користування за плату майно - Автокран КТА - 18 на шасі МАЗ 533702 (одна одиниця) (надалі - Предмет лізингу), а також Відповідач зобов'язувався здійснювати лізингові платежі за умовами Договору. Крім того, між Третьою особою та Відповідачем було укладено додаткову угоду № 1502/07/2008/R від 30.07.2009 р. до договору фінансового лізингу №1502/07/2008 якою були внесені зміни до Графіку внесення платежів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» на виконання умов Договору передало Предмет лізингу Відповідачу 29.08.2008 p., що підтверджується Видатковою накладною №РН-0000395 від 29.08.2008 р. та Довіреністю серії ЯПД №419946 від 28.08.2008 р.

Натомість, Відповідач порушив свої зобов'язання щодо належного виконання умов Договору, чим порушив права Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг».

У зв'язку з неналежним виконанням указаного договору ТОВ «Ласка Лізинг» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості з Відповідача.

10.12.2013 року Господарським судом міста Києва було винесено Рішення у справі № 910/9567/13 за позовом ТОВ «Ласка Лізинг» до Фірма «Т.М.М.» - ТОВ про стягнення заборгованості по вище вказаному Договору, яким позовні вимоги задоволені повністю та вирішено стягнути з Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (03146, м. Київ, Святошинський район, вул. Чаадаєва, будинок 2-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» (03150, м. Київ, вул. Дмитрова, 5 корпус 2; ідентифікаційний код 33104543) заборгованість у розмірі 460 563 (чотириста шістдесят тисяч п'ятсот шістдесят три) грн. 16 коп., пеню у розмірі 14 223 (чотирнадцять тисяч двісті двадцять три) грн. 82 коп., 3% річних у розмірі 12 119 (дванадцять тисяч сто дев'ятнадцять) грн. 66 коп., судовий збір у розмірі 9 738 (дев'ять тисяч сімсот тридцять вісім) грн. 12 коп.

При цьому, розрахунок, що був застосований Судом при винесенні Рішення, був здійснений станом по 13.05.13р.

18.08.2014 року на рахунок ТОВ «МЕГА ТОРГ ЛТД» були зараховані кошти у рахунок сплати боргу згідно Наказу № 910/9567/13.

Таким чином, рішення господарського суду у справі № 910/9567/13 від 10.12.2013р. (розрахунок заборгованості станом на 13.05.2013р ) було виконано лише 18.08.2014 року.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення інфляційних витрат у розмірі 61 514, 84 грн. та 3% річних у розмірі 17 488, 78 грн. за прострочення по оплаті, які нараховані за період з 14.05.2013р. по 18.08.2014р.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на корить другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Пунктом 1 частини 2 вказаної статті визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Наявність грошового зобов'язання відповідача (виникло за договором від 17.07.2008 р.) по сплаті позивачу лізингових платежів у розмірі 460 563, 16 грн., що підтверджується рішенням господарського суду м. Києва від 10.12.2013 р. за участю Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг», а тому відповідно до ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не підлягає повторному доказуванню.

Статтею 598 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Ці підстави зазначені у статтях 599, 600, 601, 604-609 Цивільного кодексу України, які не передбачають підставою припинення зобов'язання ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України оскільки, право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Правомірність стягнення 3% річних та інфляційних втрат після стягнення основного боргу за окремим судовим рішенням підтверджується п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/249 від 15.03.2011 р. з посиланням на постанову Верховного Суду України у справі №10/25 від 20.01.2011 р.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується, що спірне грошове зобов'язання відповідача перед позивачем у розмірі 460 563, 16 грн. (у період з 14.05.2013р. по 18.08.2014р.) не було виконано.

Відповідно до ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, спірне грошове зобов'язання у жодний із передбачених чинним законодавством способів не припинилось, має місце прострочення його виконання у заявлений позивачем період, а тому позивач має право на отримання сум, передбачених ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Згідно здійсненого позивачем розрахунку з відповідача підлягає стягненню 17 488, 78 грн. 3% річних та 61 514, 84 грн. індексу інфляції, відповідно до ст. 625 ЦК України, з яким суд погоджується та вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону, відповідачем належним чином протягом розгляду справи не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи позивач довів, що його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю (03146, м. Київ, вул. Чаадаєва, буд. 2-Б, поштова адреса: 03055, м. Київ, вул. Г. Тимофеєвої, буд. 3; Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Торг ЛТД» (01042, м. Київ, вул. Академіка Філатова, 22/8, офіс 402; Код ) 3% річних за період з 14.05.2013р. по 18.08.2014р. у розмірі 17 488 (сімнадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 78 коп., інфляційні втрати за період з 14.05.2013р. по 18.08.2014р. у розмірі 61 514 (шістдесят одна тисяча п'ятсот чотирнадцять) грн. 84 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 30.01.2015р.

Суддя І.І.Борисенко