УХВАЛА

Справа № 5011-38/10841-2012 20.01.15

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтранс"

на дії та бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м.

Києві

у справі

За позовом Заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Промстранс"

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)

Про звільнення земельної ділянки

Суддя Бондаренко Г.П.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача (боржника): Ісупова К. В. (дов. б/н від 03.08.2014)

Від прокуратури: Дергунов Д. С. службове посвідчення № 004715 від 20.09.2012

Від ВДВС: Святецький Д. В. (дов. б/н від 14.01.2015)

Від третьої особи не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2012 у справі № 5011-38/10841-2012 позовні вимоги заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТРАНС" задоволено частково, на товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМТРАНС" покладено зобов'язання звільнити самовільно зайняту ділянку водного фонду площею 0,063 га, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8 від причальних понтонів. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТРАНС" в дохід державного бюджету судовий збір в сумі 536,50 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.01.2014 скаргу на постанову відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції про накладення штрафу від 18.12.2013 та від 23.12.2013 б/н від 20.01.2014 та скаргу на бездіяльність державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції б/н від 21.01.2014 Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтранс" і додані до них документи повернуто без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2014 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтранс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.01.2014 у справі №5011-38/10841-2012 задоволено частково, ухвалу скасовано в частині повернення без розгляду скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтранс" б/н від 20.01.2014 на постанову відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції про накладення штрафу від 23.12.2013 та б/н від 21.01.2014 на бездіяльність державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції. Скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтранс" передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Матеріали по справі № 5011-38/10841-2012 повернуто до Господарського суду міста Києва 04.12.2014 та передано для розгляду судді Бондаренко Г. П.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2014 розгляд скарг б/н від 20.01.2014 та б/н від 21.01.2014 призначено в судовому засіданні на 20.01.2015.

Представник позивача в судове засідання 20.01.2015 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання 20.01.2015 з'явились представники боржника, прокуратури та ВДВС.

Представником ВДВС в судовому засіданні надано в матеріали справи на виконання вимог ухвали суду від 09.12.2014 матеріали виконавчого провадження № 39116273.

Представник боржника в судовому засіданні вимоги скарг підтримав в повному обсязі, представники прокуратури та ВДВС проти задоволення скарг заперечили.

Скаргою на постанову відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції про накладення штрафу від 23.12.2013 датованою 20.01.2014 скаржник просить суд: 1) визнати постанову про накладення арешту від 23.12.2013 по ВП № 39116273 недійсною; 2) зобов'язати державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ Слободчика Д. Г. зупинити виконавче провадження № 39146273 до розгляду скарги.

Скаргою на бездіяльність державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції датованою 21.01.2014 скаржник просить суд: 1) визнати незаконною бездіяльність державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ Слободчика Д. Г. щодо не розгляду клопотань про повернення виконавчого документа стягувачу та зупинення виконавчого провадження, та винесення незаконних постанов та актів; 2) зобов'язати державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ Слободчика Д. Г. зупинити виконавче провадження № 39146273 до розгляду скарги; 3) зобов'язати державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ Слободчика Д. Г. повернути виконавчий документ - наказ Господарського суду м. Києва від 04.06.2013 по справі № 5011-38/10841-2012 стягувачу - Київській міській раді.

Суд вважає за доцільне розглянути скаргу без участі представника стягувача, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали скарги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2012 у справі № 5011-38/10841-2012 видано наказ від 04.06.2013 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтранс» звільнити самовільно зайняту ділянку водного фонду площею 0, 063 га, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8 від причальних пантонів.

За заявою стягувача по виконанню наказу від 04.06.2013 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 39116273, про що винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.08.2013.

Згідно викладеного в постанові про відкриття виконавчого провадження від 01.08.2013 по виконавчому провадженню № 39116273, боржнику державним виконавцем було надано строк на добровільне виконання рішення до 08.08.2013 (п. 2 резолютивної частини постанови).

В пункті 3 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.08.2013 зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору у розмірі 10 % та витрат у розмірі 98, 11 грн., пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Згідно супровідного листа вих. № 2896/18 від 01.08.2013 постанова відкриття виконавчого провадження від 01.08.2013 була направлена боржнику до виконання.

18.12.2013 державним виконавцем Вангородським Сергієм Миколайовичем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції, в зв'язку з невиконанням боржником рішення суду в добровільному порядку, що встановлено актом від 18.12.2013, на боржника (скаржника) накладено штраф у розмірі 850, 00 грн.

20.12.2013 боржник звернувся до ВДВС з клопотанням про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (вх. № 15335/03/22/18).

23.12.2013 державним виконавцем Вангородським Сергієм Миколайовичем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції, в зв'язку з невиконанням боржником рішення суду в добровільному порядку, що встановлено актом від 23.12.2013, на боржника (скаржника) накладено штраф у розмірі 1 700, 00 грн.

Крім того, Відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції було направлено до Подільського РУГУ МВС України в м. Києві Подання про притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду від 24.12.2013 вих. № 2896/18 за підписом Заступника начальника Д. Г. Слободчика та Начальника В. Я. М'ягкого.

24.12.2013 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції Заворотня О. В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 39116273, в зв'язку з неможливістю виконання рішення суду, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Постанови про накладення штрафів виділено в окреме провадження. Оригінал наказу направлено до Господарського суду міста Києва.

08.01.2014 боржником подано до ВДВС клопотання про повернення виконавчого документа стягувачу (вх. № 33/03-23/12) , яким боржник просив повернути виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 04.06.2013 по справі № 5011-38/10841-2012 стягувачу - Київській міській раді та винести постанову про повернення виконавчого документу - наказу Господарського суду міста Києва від 04.06.2013 по справі № 5011-38/10841-2012 стягувачу - Київській міській раді.

Зазначене клопотання боржник обґрунтовував положеннями п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

09.01.2014 боржником подано до ВДВС клопотання про зупинення виконавчих дій (вх.. № 213/03-23/12).

16.01.2014 ВДВС направив боржнику листи вих. № 213/03-23/12 та вих. № 33/03-23/12, якими за результатом розгляду поданих боржником клопотань повідомив останнього, що при виконанні наказу Господарського суду міста Києва № 5011-38/10841-2012 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, і на момент надходження клопотань наказ на виконанні у відділі не перебуває, і що виконати клопотання боржника не представляється можливим.

17.01.2014 боржник звернувся до ВДВС з клопотанням про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (вх. № 576/03-23/12).

Таким чином, на момент звернення боржника до Господарського суду міста Києві зі скаргами б/н від 20.01.2014 на постанову відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції про накладення штрафу від 23.12.2013 та б/н від 21.01.2014 на бездіяльність державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції виконавче провадження по виконанню наказу № 5011-38/10841-2012, як і на момент звернення боржника до ВДВС з клопотаннями про повернення виконавчого документа стягувачу та про зупинення виконавчих дій, було закінченею

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов'язки і права державного виконавця, так за приписами вказано статті державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Статтею 31 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ст. 32 вказаного закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Статтями 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави зупинення виконавчого провадження, статтею 37 визначені підстави з яких виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню, а статтею 38 підстави на яких державний виконавець має право зупинити виконавче провадження.

Виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: 1) смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво; 2) визнання стягувача або боржника недієздатним; 3) проходження боржником строкової військової служби у Збройних Силах України, передбачених законом інших військових формуваннях, якщо згідно з умовами служби провадження виконавчих дій неможливе, чи на прохання стягувача, який проходить строкову військову службу в Збройних Силах України або інших військових формуваннях; 4) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; 5) прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення; 6) зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право; 7) зупинення судом реалізації арештованого майна; 8) порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах; 9) запровадження тимчасової адміністрації банку-боржника; 10) сплати боржником або іншим гарантом у встановленому законодавством порядку (у тому числі за договорами про відшкодування ядерної шкоди) коштів на відшкодування ядерної шкоди, що дорівнюють або перевищують встановлену законом межу відповідальності оператора ядерної установки; 12) звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 8 цього Закону; 13) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; 14) наявності коштів за договорами банківського рахунку або банківського вкладу, які боржник не має права вимагати до закінчення строку дії таких договорів, у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення; 15) внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу"; 16) затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; 17) прийняття рішення про приватизацію вугледобувних підприємств відповідно до Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" протягом трьох років з моменту завершення приватизації; 18) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Виконавче провадження може бути зупинено: 1) у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання; 2) прохання боржника, який проводить строкову службу Збройних Сил України чи інших передбачених законом військових формувань, якщо рішення неможливо виконати без його участі; 3) у разі перебування боржника на лікуванні у стаціонарному лікувальному закладі, якщо рішення неможливо виконати без його участі; 4) у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи, транспортних засобів боржника або розшуку дитини; 5) за заявою стягувача у разі його перебування у відпустці за межами населеного пункту, де він проживає.

Статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» визнано підстави повернення виконавчого документу стягувачеві.

Так, відповідно до п. 6 вказаної статті, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

Строк розгляду державним виконавцем клопотань та заяв учасників виконавчого провадження Законом України «Про виконавче провадження» не визначений.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Згідно ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Статтею 89 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

У відповідності до п. 11 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначені наслідки завершення виконавчого провадження, завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як встановлено судом, на момент винесення постанови про накладення штрафу від 23.12.2013 по ВП № 39116273 боржнику було достовірно відомо про здійснення щодо нього заходів примусово виконання рішення суду, оскільки 20.12.2013 боржник ознайомився із матеріалами виконавчого провадження ВП № 39116273, і про накладення на нього штрафу в порядку ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження».

Приймаючи до уваги наведені положення Закону України «Про виконавче провадження» та встановлені обставини справи, зокрема, що скаржником не надано суду доказів повідомлення державному виконавцю до моменту винесення постанови від 23.12.2013 про поважні причини невиконання ним рішення суду у строк встановлений державним виконавцем для добровільного виконання, суд дійшов висновку, що державний виконавець при винесенні постанови про накладення штрафу від 23.12.2013 діяв у відповідності до положень ст. ст. 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, у суду відсутні праві підстави для визнання постанови про накладення штрафу від 23.12.2013 недійсною.

При цьому, твердження скаржника, що при відкритті виконавчого провадження державний виконавець був зобов'язаний перевірити чи належить майно вказане у судовому наказі - понтони - боржнику не відповідає жодним положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що з клопотаннями про зупинення виконавчого провадження та про повернення виконавчого документу стягувачу скаржник звернувся вже після закінчення виконавчого провадження № 39116273. Подані клопотання були розглянуті державним виконавцем 16.01.2014, про що було направлено скаржнику відповідне повідомлення. Таким чином, твердження скаржника про допущення з боку державного виконавця бездіяльності щодо розгляду клопотань про повернення виконавчого документа стягувачеві та зупинення виконавчого провадження спростовані матеріалами справи.

Суд вважає за необхідне, також, зазначити, що навіть за умови надходження до державного виконавця клопотань скаржника до закінчення виконавчого провадження, правових підстав для їх задоволення у державного виконавця б не було, оскільки підстави зупинення виконавчого провадження чітко встановлені ст. ст. 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження», як і підстави повернення виконавчого документу стягувачеві чітко встановлені ст. 47 вказаного закону, серед яких відсутні обставини зазначені скаржником в його клопотаннях.

За таких обставин, приймаючи до уваги в цілому обставини виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.06.2013 по справі № 5011-38/10841-2012, положення ст. 37, 38, 47, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», суд не приймає доводи скаржника щодо неправомірності дій ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві по винесенню постанови про накладення штрафу від 23.12.2013 по ВП № 39146273 та щодо бездіяльності ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві при розгляді клопотань про повернення виконавчого документа стягувачу та зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, суд дійшов висновку про відхилення скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтранс" б/н від 20.01.2014 на постанову відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції про накладення штрафу від 23.12.2013 та б/н від 21.01.2014 на бездіяльність державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтранс" б/н від 20.01.2014 на постанову відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції про накладення штрафу від 23.12.2013 та б/н від 21.01.2014 на бездіяльність державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції відхилити.

2. Дану ухвалу може бути оскаржено у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

3. Ухвалу направити сторонам, третій особі, Зуступнику прокурора в м. Києві та Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві.

Суддя Бондаренко Г.П.