номер провадження справи 17/160/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015 Справа № 908/5996/14

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", 49000, м. Дніпропетровськ, пл. Леніна, 1

до відповідача: публічного акціонерного товариства "Янцівський гранітний кар'єр", 70050, запорізька область, Вільнянський район, смт Кам'яне, вул. Зелена, 30

про стягнення 87 991,01 грн.

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: Лукіша М.А., довіреність від 11.08.14 № 16044

від відповідача: Іванченко П.О., довіреність від 14.01.15

СУТЬ СПОРУ:

22.12.14 до господарського суду Запорізької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (далі ТОВ "Металургтранс") з позовною заявою про стягнення з публічного акціонерного товариства "Янцівський гранітний кар'єр" (далі ПАТ "Янцівський гранітний кар'єр") за договором від 16.01.14 № 1601/14 ТЕО суми заборгованості в розмірі 87 991,01 грн., з якої: 75 891,46 грн. - основний борг, 6 316,18 грн. - пені, 5 025,43 грн. - індекс інфляції та 757,94 грн. - 3% річних.

22.12.14 автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено позовну заяву ПАТ "Янцівський гранітний кар'єр" до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 22.12.14 судом порушено провадження у справі № 908/5996/14, якій присвоєно № провадження 17/160/14. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи по суті, судове засідання призначено на 28.01.15.

За заявою представника позивача розгляд справи здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 28.01.15, на підставі ст. ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представників сторін повідомлено, коли буде складено повне рішення.

Позивач обґрунтовує заявлені вимоги ст.ст. 525, 526, 610, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України та умовами договору від 16.01.15 № 1601/14 ТЕО, пояснював наступне. 16.01.14 між сторонами укладений договір від 16.01.15 № 1601/14 ТЕО, на виконання умов якого позивач надав транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 363 133,92 грн., про що між сторонами підписано акт наданих послуг від 30.06.14 № 03/1504. Також, між сторонами складено доповнення до акту наданих послуг від 30.06.14 № 03/1504, за яким сума плати скоригована в бік зменшення на 33 743,40 грн. Свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг відповідач виконав частково, внаслідок чого заборгованість відповідача за спірним договором складає 80 891,46 грн. Позивачем також заявлено до стягнення за прострочення виконання основного зобов'язання пеню в розмірі 6316,18 грн., індекс інфляції в сумі 5025,43 грн. та 757,94 грн. - 3% річних. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 87 991,01 грн.

Відповідач в судовому засіданні суму основного боргу в розмірі 75 891,46 грн. та пеню в розмірі 6316,18 грн. визнав повністю усно. В решті суми позовних вимог заперечує повністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

16.01.14 між товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (Експедитор) і публічним акціонерним товариством "Янцівський гранітний кар'єр" (Клієнт) укладено договір № 1601/14 ТЕО з додатковими угодами, за умовами якого (п. 1.1. договору) Експедитор зобов'язався здійснювати транспортно-ескпедиторське обслуговування Клієнта, в рамках якого Експедитор надає Клієнту за плату транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів Клієнта в залізничному рухомому складі.

Згідно з п. 2.1. договору, Клієнт зобов'язався, зокрема, приймати від Експедитора рахунки і проводити розрахунки з Експедитором відповідно до вимог цього договору; приймати і затверджувати акти наданих послуг протягом 3-х банківських днів з моменту отримання від Експедитора акта наданих послуг. У разі виникнення розбіжностей по акту наданих послуг Клієнт зобов'язаний затвердити (підписати) акт наданих послуг (у цей же термін) з розбіжностями і обов'язковим письмовим обґрунтуванням розбіжностей.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що загальна сума цього договору визначається на підставі всіх актів наданих послуг, оформлених сторонами порядком, передбаченим цим договором.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.14, а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання (п. 8.1. договору).

Додатковою угодою від 30.10.14 № 6 до спірного договору, сторони прийшли до взаємної згоди пролонгувати договір до 31.12.15.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п. п. 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, на виконання умов спірного договору позивач надав відповідачу транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 363 133,92 грн. з ПДВ, про що між сторонами підписано та скріплено відтисками печаток акт наданих послуг від 30.06.14 № 03/1504.

Також, 30.06.14 між сторонами підписано доповнення до акту від 30.06.14 № 03/1504, за змістом якого, загальна сума акту надання послуг від 30.06.14 № 03/1504 підлягає коригуванню в бік зменшення та складає - всього з ПДВ 33 743,40 грн.

Відповідно до п. 3.8 договору, Клієнт здійснює остаточні розрахунки з Експедитором шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Експедитора протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку.

Як встановлено судом, рахунок на оплату від 30.06.14 № 1521 на суму 363 133,92 грн. був отриманий відповідачем - 16.07.14.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали цієї господарської справи свідчать, що відповідач виконані позивачем транспортно-експедиційні послуги за вказаним вище актом про надані послуги оплатив частково, чим порушив умови договору.

Так, позивачем заявлено до стягнення суму основного боргу за надані транспортно-експедиційні послуги в розмірі 75 891,46 грн.

Факт наявності заборгованості в розмірі 75 891,46 грн. підтверджується матеріалами цієї справи й визнаний відповідачем повністю.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач в ході розгляду цієї справи не надав суду доказів сплати ним суми основного боргу, або доказів правомірності своїх дій щодо не сплати такої заборгованості, суд вважає, що позовна вимога ТОВ "Металургтранс" про стягнення з ПАТ "Янцівський гранітний кар'єр" за договором від 16.01.14 № 1601/14 ТЕО суми основного боргу в розмірі 75 891,46 грн. доведена, обґрунтована, підтверджена доданими документами та підлягає задоволенню судом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема, у випадку прострочення виконання.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що у разі прострочення оплати рахунків Експедитора Клієнт сплачує Експедитору пеню, розраховану виходячи з розміру подвійної облікової ставки, встановленої НБУ, що діє на період прострочення оплати рахунків Експедитора за кожен день прострочення.

Позивачем заявлено до стягнення 6361,18 грн. пені за період з 21.07.14 по 11.11.14.

Факт прострочення основного зобов'язання матеріалами справи № 908/5996/14 доведено.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначено, що розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом вище, виставлений позивачем відповідачу на оплату рахунок від 30.06.14 № 1521 отриманий останнім - 16.07.14.

Отже, враховуючи умови п. 3.8. договору від 16.01.14 № 1601/14 ТЕО та ст.ст. 253, 254 ЦК України, строк виконання зобов'язання з оплати наданих послуг виник у відповідача з 22.07.14, а не з 21.07.14, як зазначає позивач у наданому розрахунку.

У зв'язку з чим, за розрахунком суду, який здійснений з урахуванням положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та за період з 22.07.14 по 11.11.14 розмір пені складає 6 260,78 грн.

Отже, вимоги в цій частині задовольняються судом частково в сумі 6260,78 грн. за наведений судом вище період. В іншій частині вимоги про стягнення пені відхиляються через необґрунтованість.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Позивачем заявлено до стягнення 3 % річних в сумі 757,94 грн. та індексу інфляції в розмірі 5025,43 грн. за період з 21.07.14 по 11.11.14 (розрахунок наявний в матеріалах справи).

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування індексу інфляції в розмірі 5025,43 грн. суд знаходить його обґрунтованим, а тому вимоги в цій частині задовольняються судом повністю.

При цьому, за розрахунком суду розмір 3 % річних складає 751,29 грн., що нараховано за період з 22.07.14 по 11.11.14 з підстав зазначених вище при розгляді вимог щодо стягнення суми пені.

Отже, вимоги про стягнення 3% річних задовольняються судом частково в сумі 751,29 грн. за наведений судом вище період. В іншій частині вимоги про стягнення 3% річних відхиляються через необґрунтованість.

Наведене вище у тексті цього рішення спростовує всі доводи відповідача озвучені його уповноваженим представником в судовому засіданні 28.01.15, який посилався на інформаційний лист Вищого господарського суду України від 20.05.14 № 01-06/646/2014 згідно з яким ніхто двічі не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (тобто якщо стягується пеня, то інфляція і річні - це на думку представника відповідача притягнення до юридичної відповідальності одного виду).

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір в розмірі 1825,71 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 43, 45, 22, 33, 34, 49, 69, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Янцівський гранітний кар'єр" (70050, запорізька область, Вільнянський район, смт Кам'яне, вул. Зелена, 30, , р/р 3600 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (49000, м. Дніпропетровськ, пл. Леніна, 1, , п/р 6445 в ПАТ «Банк Восток», МФО 307123) - 75 891 (сімдесят п'ять тисяч вісімсот дев'яносто одну) грн. 46 коп. основного боргу, 6 260 (шість тисяч двісті шістдесят) грн. 78 коп. пені, 751 (сімсот п'ятдесят одну) грн. 29 коп. 3% річних, 5 025 (п'ять тисяч двадцять п'ять) грн. 43 коп. індексу інфляції та 1 825 (одну тисячу вісімсот двадцять п'ять) грн. 71 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 03.02.15.

Суддя В.Л. Корсун