УХВАЛА
27.01.2015Справа №910/8097/13
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Військової частини НОМЕР_1
про стягнення 15 225,77 грн.

За розглядом заяви Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
про виправлення помилки в наказі суду від 08.07.2013р. та поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання
Суддя Морозов С.М.
За участю представників сторін:
від позивача (заявника): Сербіна А.О. (представник за довіреністю вих. №3859/18 від 02.12.2014р.);
від відповідача: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 15 225,77 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2013р. (суддя Куркотова Є.Б.) у справі №910/8097/13 позовні вимоги задоволено повністю.
На виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано наказ від 08.07.2013р.
29.12.2014р. до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача (стягувача) про виправлення помилки в наказі суду від 08.07.2013р. та поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі №910/8097/13.
Згідно резолюції В.о. голови Господарського суду міста Києва Ковтун С.А. від 29.12.2014р. заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" передана для розгляду судді Морозову С.М.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.12.2014р. заяву Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування про виправлення помилки в наказі суду від 08.07.2013р. та поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі №910/8097/13 призначено на 20.01.2015р.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2015р. у зв`язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та витребуванням додаткових доказів по справі, розгляд справи було відкладено до 27.01.2015р.
В судове засідання 27.01.2015р. представник відповідача не з`явився повторно.
В судовому засіданні 27.01.2015р. представником заявника було подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали суду.
Дослідивши матеріали справи, а також надані заявником додаткові документи по справі, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви позивача з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. Господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу.
Виправлення до наказу мають вноситися з урахуванням вимог частини першої статті 89 ГПК, тобто ці виправлення не можуть зачіпати суті судового рішення, на виконання якого видано наказ. (п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду міста Києва від 17 жовтня 2012 року №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України).
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішення (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо), або мають технічний характер. (п. 17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду міста Києва від 23 березня 2012 року №6 Про судове рішення).
Разом з тим відповідно до положень ст. ст. 16 - 18 закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України. В Єдиному державному реєстрі містяться відомості, зокрема, ідентифікаційний код юридичної особи. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.
Як вбачається з матеріалів справи, судом при розгляді справи по суті, було витребувано в позивача та відповідача, крім всього іншого, статут у повному обсязі, свідоцтво про державну реєстрацію на підтвердження їх статусу юридичної особи і повного найменування; витяг (виписку) з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців про включення відповідача до реєстру. (ухвала суду про порушення провадження у справі від 25.04.2013р.).
Сторонами до матеріалів справи станом на момент винесення рішення у справі перелічених вище доказів надано не було, зокрема не надано витягу (виписки) з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців про включення відповідача до реєстру, в якому було б зазначено ідентифікаційний код юридичної особи відповідача. Однак як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем було зазначено ідентифікаційний код відповідача 33367104.
На виконання вимог ухвали суду від 20.01.2015р. заявником надано до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців станом на 22.01.2015р., відповідно до якого за кодом значиться юридична особа Служба зовнішньої розвідки України, СЗРУ.
Господарський суд відзначає, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що станом на дату винесення рішення у справі (19.06.2013р.) ідентифікаційний код відповідача був 33240845.
Відомості про юридичну особу відповідача, наведені в доданому до матеріалів справи полісі №АА/1011866, не можуть прийматися судом до уваги, оскільки він містить в собі відомості станом на 17.02.2011р., тоді як відповідно до ст. ст. 19, 33 закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» вони могли змінюватися.
Таким чином, заява позивача про виправлення помилки в наказі суду від 08.07.2013р. є недоведеною, а тому задоволенню не підлягає.
Крім того, стягувач також просив суд поновити строк пред`явлення наказу суду від 08.07.2013р. до виконання.
Заява в цій частині обґрунтована тим, що невірно вказаний судом ідентифікаційний код відповідача перешкоджає виконанню рішення суду та стягненню з відповідача суми боргу в розмірі 15 225,77 грн. та 1 720,50 грн. судового збору, а тому стягувач з посиланням на ст. 119 Господарського процесуального кодексу України та ст. 24 закону України «Про виконавче провадження» просить суд поновити пропущений строк пред`явлення наказу суду від 08.07.2013р. до виконання.
Так, відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник.
Згідно ст. 24 закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Наказ суду від 08.07.2013р., як вбачається з матеріалів справи, отриманий позивачем 16.07.2013р., строк пред`явлення вказаного виконавчого документу, відповідно до ст. 22 закону України «Про виконавче провадження» становить один рік та як про те зазначено в самому виконавчому документі, він був дійсний для пред`явлення до виконання до 02.07.2014р.
Згідно відмітки відділу діловодства Господарського суду міста Києва стягувач звернувся з заявою 29.12.2014р., в якій, зокрема, зазначив, що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції було відмовлено у прийнятті до виконавчого провадження наказу суду від 08.07.2013р.
Разом з тим, заявником не надано до матеріалів справи, в тому числі на виконання вимог ухвал суду від 30.12.2014р. та від 20.01.2015р. доказів на підтвердження пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 08.07.2013р. у справі №910/8097/13 до виконання, зокрема постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження, доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання.
Доводи стягувача щодо того, що ним було пропущено строк пред`явлення наказу до виконання з причин неправильного зазначення судом у виконавчому документі ідентифікаційного коду відповідача не приймаються судом до уваги оскільки стягувач мав право звернутися з відповідною заявою про виправлення в ньому помилок у передбачений ст. 22 закону України «Про виконавче провадження» строк.
Приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
На підставі викладеного, виходячи з основних принципів господарського судочинства, встановлених статтями 42- 43 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви позивача, як в частині виправлення помилки в наказі суду від 08.07.2013р., так і в частині поновлення пропущеного строку пред`явлення його до виконання у справі №910/8097/13.
Керуючись ст. ст. 86, 117, 119 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:
1. Відмовити в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про виправлення помилки в наказі Господарського суду міста Києва від 08.07.2013р. у справі №910/8097/13.
2. Відмовити в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про поновлення пропущеного строку пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 08.07.2013р. до виконання у справі №910/8097/13.
3. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Морозов С.М.