КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р. Справа№ 927/1290/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Рудченка С.Г.

при секретарі судового засідання: Кац О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Шкурупій О.І. довіреність № 8 від 06.01.15р.,

від позивача: Овчаренко Л.Г. довіреність № 9 від 06.01.15р.;

від відповідача: Литовченко Д.М. довіреність № б/н від 15.12.14р.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 28 жовтня 2014 року,

у справі № 927/1290/14 (суддя І.Г. Мурашко),

за позовом Малого приватного виробничо-комерційного підприємства "Шар"

до Комунального підприємства "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства"

про стягнення заборгованості в сумі 1 040 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне виробничо-комерційне підприємство "Шар" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства" про стягнення заборгованості в сумі 1 040 000,00 грн. (том І, а.с. 3-4).

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 28.10.2014 року по справі № 927/1290/14 позов задоволено повністю (том ІІ, а.с. 68-75).

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Комунальне підприємство "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства" звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 28 жовтня 2014 року у справі № 927/1290/14 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, що сторони спору не досягло згоди щодо істотних умов договору №9 від 01 листопада 2013 року, а тому даний договір є неукладеним. Крім того, КП «НУВКГ» вказує, що акт о прийманні і виробництві дезінфікуємого засобу «Біостон-Л» не є належним доказом введення в експлуатацію установки «Аквахлор-500М».

Автоматизованою системою документообігу суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства" по справі № 927/1290/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Чорногуза М.Г., суддів: Рудченка С.Г., Агрикової О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26 листопада 2014 року апеляційну скаргу Комунальне підприємство "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства" прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 16 грудня 2014 року.

Згідно з розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду Шевченка Е.О. від 16 грудня 2014 року у зв'язку з перебуванням на лікарняному судді Рудченка С.Г., склад суду змінено на - головуючий суддя: Чорногуз М.Г., судді: Агрикова О.В., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16 грудня 2014 року вказана колегія суддів прийняла справу №927/1290/14 до свого провадження.

Київським апеляційним господарським судом ухвалою від 16 грудня 2014 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 13 січня 2015 року, відповідно до вимог статті 77 ГПК України.

Згідно з розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду Верховця А.А. від 13 січня 2015 року у зв'язку з виходом судді Рудченка С.Г. з лікарняного, склад суду змінено на - головуючий суддя: Чорногуз М.Г., судді: Агрикова О.В., Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13 січня 2015 року вказана колегія суддів прийняла справу №927/1290/14 до свого провадження.

В судовому засіданні 13 січня 2015 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 27 січня 2015 року.

23 січня 2015 року представником КП «НУВКГ» через відділ документального забезпечення апеляційного господарського суду подані клопотання про призначення експертизи (судової економічної експертизи) та клопотання про призначення експертизи (судової технічної експертизи). Заявлені клопотання обґрунтовані тим, що для встановлення всіх обставин справи необхідно визначити технічний стан установки «Аквахлор-500М» та чи відповідає вона вимогам законодавства України. Крім того, КП «НУВКГ» зазначає, що для встановлення дійсної ринкової вартості установки «Аквахлор-500М» необхідно призначити судову економічну експертизу.

В судовому засіданні 27 січня 2015 представник КП «НУВКГ» підтримав заявлене клопотання та просив суду його задовольнити.

Представники Малого приватного виробничо - комерційного підприємства "Шар" заперечували проти задоволення заявлено клопотання та просили суд відмовити у його задоволенні.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду в задоволенні клопотань про призначення судової економічної експертизи та судової технічної експертизи відмовляє виходячи з наступного.

Відповідно до Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи": «Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Відповідно до статті 1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.».

У заявлених клопотаннях заявником ставляться питання правового характеру, які не потребують спеціальних знань та які чинним законодавством віднесено до компетенції суду, а тому підстав для задоволення клопотань про призначення судової економічної експертизи та судової технічної експертизи Київський апеляційний господарський суду не вбачає.

Представники Малого приватного виробничо - комерційного підприємства "Шар" в судовому засіданні 27 січня 2015 року надали колегії суддів Київського апеляційного господарського суду для огляду оригінали договору №9 про надання послуг з очистки стокових вод та продажі установки, змін та доповнень до договору №9 від 01.11.2013р., додатки №2, №3 від 30 січня 2014р. до договору №9 від 01.11.2013р., акт о прийманні і виробництві дезінфікуємого засобу «Біостоп-Л» від 30 грудня 2013р.

В судовому засіданні 27 січня 2015 року представник КП «НУВКГ» надав суду свої пояснення, в яких підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду Чернігівської області від 28 жовтня 2014 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.

Також, в цьому ж судовому засіданні, представники Малого приватного виробничо - комерційного підприємства "Шар" надали суду свої пояснення, в яких заперечували проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просили суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Чернігівської області від 28 жовтня 2014 року у справі №927/1290/14 без змін.

Згідно з частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

01 листопада 2013 року між Комунальним підприємством "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства" та Малим приватним виробничо-комерційним підприємством "Шар" було укладено договір № 9 про надання послуг по очистки стокових вод та продажі установки. (т. І, а.с. 10-13). Даний договір підписаний сторонами договору та скріплений їх печатками.

Відповідно до п.1.1 Договору №9 від 1 листопада 2013 року виконавець зобов'язувався за завданням замовника надавати послуги по очистки стокових вод в порядку та на умовах визначених цим договором.

Згідно п. 2.1.1. Договору №9 від 1 листопада 2013 року собівартість установки 1 040 000,00 грн. (на протязі восьми місяців). Установка робить в автоматичному режимі.

Відповідно до розділу 4 договору "Ціна та умови оплати" та умов Специфікації №1 Додатку № 1 до договору, перший платіж у сумі 300000,00 грн. у т.ч. ПДВ, це часткова оплата за установку перераховується не пізніше 5-ти календарних днів з дня підписання акту о прийманні і виробництві дезинфікуючого засобу "Біотоп - Л". Сторони домовились, що вартість послуг по очистки стокових вод згідно з кошторисом складає 100000,00 грн. в т.ч. ПДВ за кожний місяць на протязі 7 (семи) місяців та оплата проводиться не пізніше 10-го числа кожного місяця і фіксується сторонами в актах о наданих послугах. Остаточний розрахунок за установку в сумі 40000,00 грн. в т.ч. ПДВ при передачі установки в повну експлуатацію КП "Ніжинського управління водопровідно - каналізаційного господарства". Після виконання усіх пунктів розділу 4 договору і додатка № 1 по витіканні восьми місяців установка стає власністю Водоканалу (т. І, а.с. 10-13).

30 грудня 2013 року сторонами договору №9 від 01.11.2013р. складено акт передачі на відповідальне збереження Установки "Аквахлор - 500М" та додаткового обладнання установки, вартістю якого 1040 000,00 грн. (т. І, а.с. 17).

30 грудня між Комунальним підприємством "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства" та Малим приватним виробничо-комерційним підприємством "Шар" було складено акт о прийманні і виробництві дезінфікує мого засобу «Біостоп-Л». В даному акті зазначені висновки, а саме: «4. Претензій до роботи установки «Аквахлор-500М» не маємо.». (т. І, а.с. 18).

30 січня 2014 року Комунальним підприємством "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства" та Малим приватним виробничо-комерційним підприємством "Шар" були підписані зміни та доповнення до договору №9 від 01.11.2013р. та підписані додатки №2 та №3 до договору №9 від 1 листопада 2013 року. (т. І, а.с. 14-16).

Зміни та доповнення до договору №9 від 01.11.2013р., додатки №2 та №3 підписані сторонами договору, проте не містять печатки Комунального підприємства "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства".

Відповідно до змін та доповнень до договору №9 від 30 січня 2014 року та додатків №2 та №3 до договору №9 від 1 листопада 2013 року предмет договору визначено такий: «Виконавець зобов'язується за завданнями Замовника надати послуги по очистці стокових вод на протязі трьох місяців, провести монтажні та установчі роботи і продати Установку «Аквахлор-500М» на умовах передоплати.

В розділі 2 "Відомості про послуги" договору, з урахуванням Змін та доповнень від 30.01.2014 року та Додатку № 2 від 30.01.2014 р. до договору №9 від 01.11.2013р., сторони погодили, що собівартість установки та послуг 1040000,00 грн : собівартість установки "Аквахлор - 500М" з монтажем та пуску, налагоджувальними роботами - 890000,00 грн. в т.ч. ПДВ, собівартість послуг по очистки стокових вод 150000,00 грн. в т.ч. ПДВ ( п.2.1.1 Змін, п.4 додатку №2), послуги по очистки стокових вод надаються в січні, лютому, березні 2014 року ( п.2 додатку № 2). Акт виконаних робіт підписує замовник на протязі двох днів після його отримання, якщо акт на протязі двох днів письмово не опротестовано, то він є таким, що підписаний (п.6 додатку №2).

Згідно розділу 4 "Ціна та умови оплати" договору, з урахуванням Змін та доповнень від 30.01.2014 року розрахунки за установку "Аквахлор - 500М" регулюються Додатком № 3. Розрахунки за послуги по обробці дезинтифікатором регулюються Додатком № 2.

Відповідно до Додатка № 3 до договору №9 від 01.11.2013р., установка є власністю Виконавця до повного розрахунку по цьому договору Замовником. Графік передоплати за установку "Аквахлор - 500М" з додатковим устаткуванням (часткова передоплата): 550000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 91668,50 грн. - до 25 червня 2014 року; 180000,00 грн. в т. ч. ПДВ - 30000,00 грн. - до 25 липня 2014 року; 160000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 26667,80 грн. - до 25 серпня 2014 року. На суму проведеною передоплати виконавець передає рахунок, податкову накладну. Після оплати за устаткування як передбачено пунктом 1 цього додатку, а також виконання Додатка № 2 цього договору установка "Аквахлор - 500М" стає власністю замовника та передається по бухгалтерським документам - доручення, накладна.

27 червня 2014 року МПВКП «Шар» направлено на адресу КП «НУВКГ» акти виконаних робіт №ОУ-0000001 від 31.01.2014р., №ОУ-0000002 від 28.02.2014р., №ОУ-0000003 від 31.03.2014р., що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист. (т. І, а.с. 24-34).

23 липня 2014 року МПВКП «Шар» направлено на адресу КП «НУВКГ» претензію (№75 від 23.07.2014р.), відповідно до якої МПВКП «Шар» просить КП «НУВКГ» оплатити заборгованість у розмірі 880 000,00 грн. Факт направлення даної претензії підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист. (т. І, а.с. 20-23).

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Зміни та доповнення від 30 січня 2014 року до договору №9 від 01.11.2013р., додатки №2, №3 від 30.01.2014р.вчинені у тій самій формі, що і договір №9 від 01.11.2013р. та є невід'ємними частинами договору №9 від 01.11.2013р.

Відсутність на змінах та доповненнях від 30 січня 2014 року до договору №9 від 01.11.2013р., додатках №2, №3 печатки КП «НУВКГ» не є підставою для визнання їх нікчемними, оскільки дані документи були підписані директором КП «НУВКГ» Арендарем М.І. В матеріалах справи відсутні докази того, що підпис на змінах та доповненнях від 30 січня 2014 року до договору №9 від 01.11.2013р., додатках №2, №3 вчинений не Арендарем М.І. Водночас, в матеріалах справи наявні письмові пояснення директора КП «НУВКГ» Арендаря М.І., в яких Арендар М.І. повідомляє господарський суд Чернігівської області про те, що ряд документів, представлених МПВКП «Шар» дійсно були підписані мною. (т. І, а.с. 138).

Таким чином, відсутність печатки КП «НУВКГ» на змінах та доповненнях від 30 січня 2014 року до договору №9 від 01.11.2013р., додатках №2, №3 не тягне за собою наслідків визнання їх нікчемними або не укладеними.

Враховуючи все вищевикладене, зобов'язання за договором №9 від 01.11.2013 року МПВКП «Шар» виконано, проте всупереч умов зазначеного договору КП «НУВКГ» покладені на нього зобов'язання не виконано, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 1 040 000,00 грн.

Доказів погашення чи спростування заборгованості, як до суду першої інстанції так і до суду апеляційної інстанції КП «НУВКГ»не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про правомірність та обґрунтованість вимог МПВКП «Шар» про стягнення 1 040 000,00 грн., а відтак і про необхідність їх задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, що сторони спору не досягло згоди щодо істотних умов договору №9 від 01 листопада 2013 року, а тому даний договір є неукладеним. Крім того, КП «НУВКГ» вказує, що акт о прийманні і виробництві дезінфікуємого засобу «Біостоп-Л» не є належним доказом введення в експлуатацію установки «Аквахлор-500М».

Дані твердження скаржника спростовуються наступним, а саме:

Щодо того, що сторони спору не досягло згоди щодо істотних умов договору №9 від 01 листопада 2013 року, а тому даний договір є неукладеним Київський апеляційний господарський суду зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази звернень КП «НУВКГ» до МПВКП «Шар» про розірвання договору або з пропозиціями внести зміни до спірного договору.

Щодо того, що акт о прийманні і виробництві дезінфікуємого засобу «Біостон-Л» від 30 грудня 2013 року не є належним доказом, апеляційний господарський суд зазначає, що даний акт підписаний сторонами та скріплений печатками.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів зазначає, що скаржник не надав суду достатніх доказів в розумінні статті 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, які б могли стати підставою для задоволення апеляційної скарги.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні господарського суду Чернігівської області повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Рішення господарського суду Чернігівської області від 28 жовтня 2014 року по справі № 927/1290/14 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Комунального підприємства "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства" на рішення господарського Чернігівської області від 28 жовтня 2014 року по справі № 927/1290/14 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 28 жовтня 2014 року по справі № 927/1290/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 28 жовтня 2014 року по справі № 927/1290/14 залишити без змін.

3. Справу № 927/1290/14 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

С.Г. Рудченко