ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2015 р.Справа № 922/5279/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєві О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Лисичанський желатиновий завод", м. Лисичанськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "SHOSH CHARM PLYUS", м. Ташкент
про стягнення 8320 доларів США
за участю представників сторін:

позивача - Холод С.М., дов. № 27/01 від 27.01.2015 року

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 8320 доларів США заборгованості за контрактом поставки № 03/13/а від 08 жовтня 2013 року.

Представник позивача у судовому засіданні 28.01.2015 року підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, у наданому на адресу суду відзиві на позов у повному обсязі визнає позовні вимоги.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

08 жовтня 2013 року між резидентом України, Товариством з додатковою відповідальністю "ЛИСИЧАНСЬКИИ ЖЕЛАТИНОВИЙ ЗАВОД" (позивач, покупець) та нерезидентом України, Товариством з обмеженою відповідальністю "SHOSH CHARM PLYUS", Республіка Узбекістан, (відповідач, постачальник), був укладений контракт поставки № 03/13/а (далі - Контракт), відповідно до умов якого відповідач зобов'язався поставити на адресу позивача гольову обрізь зі шкір рогатої худоби для виготовлення желатину у кількості 2000 тон, код товарної номенклатури зовнішньо-економічної діяльності (пункт 1.1 Контракту). Сторони Контракту дійшли згоди, що термін поставки товару становить 21 день з моменту навантаження вагону (пункт 2.1 Контракту).

Пунктом 4.1. Контракту встановлено, що Позивач здійснює 100% передоплату за партію товару, готового до відправлення, шляхом прямого переказу на адресу відповідача протягом 5 банківських днів з моменту повідомлення про готовність партії до відправлення.

Згідно п. 2.4. Контракту, відвантаження товару здійснюється протягом 5 календарних днів від дати надходження грошових коштів на рахунок продавця (відповідача).

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

10 лютого 2014 року, своїм листом за вих. № 35, відповідач повідомив про готовність відвантаження товару та необхідності перерахування грошових коштів на його валютний рахунок, згідно до рахунку - фактури № 6 від 19.02.2014 року на суму 4160 доларів США.

Також, 26 лютого 2014 року, своїм листом за вих. № 41, відповідач повідомив про готовність відвантаження наступної партії товару та необхідності перерахування грошових коштів на його валютний рахунок, згідно до рахунку - фактури № 8 від 19.02.2014 року на суму 4160 доларів США.

Виконуючи свої зобов'язання за укладеним Контрактом, позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти на загальну суму 8320 доларів США, згідно платіжного доручення № 38 від 03.03.2014 року на суму 4160 доларів США та платіжного доручення № 42 від 06.03.2014 року на суму 4160 доларів США.

20 березня 2014 року Відповідач, своїм листом за вих. № 40/в, повідомив про неможливість поставки оплаченої партії товару у зв'язку з незаконним арештом товару правоохоронними органами.

26 березня 2014 року, відповідач направив на адресу позивача лист за вих. № 41/В, в якому знову повідомив про неможливість поставки оплаченої партії товару, а також неможливості повернення грошових коштів, які позивач сплатив відповідачу згідно платіжних доручень № 38 та № 42.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що грошове зобов'язання зі сплати авансового платежу згідно з п. 4.1 контракту було виконане позивачем своєчасно та у повному обсязі.

Проте, в порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України та умов Контракту, зокрема п. 2.1 Контракту, відповідач товар не експортував, доставка товару у місце призначення та передача його покупцеві не відбулася, тобто поставка товару на умовах визначених у Контракті поставки № 03/13/А у визначений сторонами строк відповідачем не була здійснена.

Згідно з п. 9.3 Контракту, у випадку порушення зобов'язань, яки виникли за дійсним контрактом, сторона несе відповідальність, передбачену даним контрактом та діючим в Україні законодавством. Порушення контракту є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом даного контракту.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, позивач по справі, на правомірних підставах, в якості наслідку неналежного виконання продавцем (відповідачем по справі) свого обов'язку щодо поставки товару, за який сплачено попередню оплату, та способу захисту власного порушеного права, обрав повернення останнім такої попередньої оплати в розмірі 8320,00 доларів США.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення в відповідача 8320,00 доларів США.

За результатами розгляду справи, керуючись статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає необхідним витрати по сплаті судового збору за подачу позову в розмірі 2245,90 грн. покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 509, 525, 526, 611 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 1, 4, 12, 33-34, 38, 43, 44, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України;

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "SHOSH CHARM PLYUS" (в/с , код - INIPUZ 22 ОКОНХ - 17371, МФО 00444, ОАІКБ "Ипак Йули", ІПН 302242489, ОКПО 09807980, СОАТО - 1726273, 100105, Узбекістан, м. Ташкент, Марабадський район, вул. 8 березня, буд. 57 (економічна зона)) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "ЛИСИЧАНСЬКИЙ ЖЕЛАТИНОВИЙ ЗАВОД" (93109, Україна, Луганська область, м. Лисичанськ - 9; , ІПН 94, бенефициар (beneficiary): SAR "Lisichansk gelatinovy plant", Acc. № 7487, банк бенифициара (account with institution): First Ukrainian International Bank, 2-а Universitetskaya str., Donetsk, 83001, Ukraine, SWIFT: FUIBUA2X, банк-корреспондент (Indermediary): Deutsche Bank Trust Company Americas, 60 Wall Street, 10005, NY, USA, SWIFT: BKTRUS33) суму заборгованості у розмірі 8320 доларів США.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "SHOSH CHARM PLYUS" (в/с , код - INIPUZ 22 ОКОНХ - 17371, МФО 00444, ОАІКБ "Ипак Йули", ІПН 302242489, ОКПО 09807980, СОАТО - 1726273; 100105, Узбекістан, м. Ташкент, Марабадський район, вул. 8 березня, буд. 57 (економічна зона) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "ЛИСИЧАНСЬКИЙ ЖЕЛАТИНОВИЙ ЗАВОД" (93109, Україна, Луганська область, м. Лисичанськ - 9; , ІПН 94, бенефициар (beneficiary): SAR "Lisichansk gelatinovy plant", Acc. № 7487, банк бенифициара (account with institution): First Ukrainian International Bank, 2-а Universitetskaya str., Donetsk, 83001, Ukraine, SWIFT: FUIBUA2X, банк-корреспондент (Indermediary): Deutsche Bank Trust Company Americas, 60 Wall Street, 10005, NY, USA, SWIFT: BKTRUS33) 2245,90 грн. судового збору, сплачено позивачем за звернення з даним позовом до суду.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.02.2014 р.

Суддя П.В. Хотенець

/справа № 922/5279/14/