РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р. Справа № 906/960/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демянчук Ю.Г.

судді Дужич С.П. ,

судді Юрчук М.І.

при секретарі судового засідання Лелех І.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - Мартинов О.Ю. довіреність б/н від 02.02.2015р.

відповідача - Кульбіда О.В. доручення б/н, Яковець Т.М. доручення №261 від 04.02.2015р.

третьої особи - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства обмеженою відповідальністю"Мед-Інвест" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 25.12.14 р. у справі №906/960/14 (суддя Лозинська І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Інвест" (с.Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область)

до Коростенської центральної міської лікарні (м. Коростень, Житомирська область)

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Коростенського управління Державної казначейської служби України Житомирської області (м. Коростень, Житомирська область)

про стягнення 4240705,57 грн.

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 року у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Крейбух О.Г. в склад колегії по розгляду справи №906/960/14 господарського суду Житомирської області введено суддю Дужича С.П.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мед-Інвест" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до Коростенської центральної міської лікарні про стягнення 3958354,49 грн, з яких: 3243630,00 грн. борг за поставлений товар по Договору №344 від 24.09.3012р.; 236985,40 грн. пеня; 333840,52 грн. інфляційних втрат та 143898,58 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 25.12.2014 року (суддя Лозинська І.В.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Інвест" до Коростенської центральної міської лікарні за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Коростенського управління Державної казначейської служби України Житомирської області про стягнення 4240705,57 грн. залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Залишаючи позов без розгляду, господарський суд Житомирської області виходив із невиконання позивачем вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду від 26.09.2014р., 23.10.2014р., зокрема, неподання документів підтверджуючих вартість придбаного медичного обладнання, поставленого відповідачу, на яких ґрунтуються вимоги позивача про стягнення бюджетних грошових коштів, позбавляє суд можливості, у відповідності до ст. 43 ГПК України, повно, всебічно і об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, а відповідно - здійснити оцінку доказів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та вирішити спір по суті.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Мед-Інвест" звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу господарського суду Житомирської області від 25.12.2014 року скасувати, справу передати на розгляд місцевого господарського суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Скаржник вважає, що у місцевого господарського суду були відсутні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неправомірно та всупереч принципу незалежності доказів витребував у позивача документальне підтвердження ціни, за якою останній закуповував обладнання, яке в подальшому поставив Коростенській центральній міській лікарні за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 344 від 29.09.2012 року. Дана обставина не є предметом розгляду справи № 906/960/14, а Коростенською центральною міською лікарнею не оскаржується правомірність договору про закупівлю товарів за державні кошти № 344 від 29.09.2012 року. Відтак, протягом 5 місяців судового розгляду даної справи суду першої інстанції нічого не перешкоджало всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, оскільки 15.10.2014 року позивачем були надіслані додаткові пояснення в яких зазначалося, що у останнього дані документи відсутні. Разом з тим, у судовому засіданні 18.11.2014 року представником позивача були надані пояснення, що запитувані судом документи у позивача відсутні, так як не збереглися з 2012 року. За таких обставин вбачається поважність причин неподання витребуваних документів.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Демянчук Ю.Г., судді - Крейбух О.Г., Юрчук М.І.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Інвест" прийнято до провадження, а розгляд справи призначено на 05.02.2015 р.

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 року у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Крейбух О.Г. в склад колегії по розгляду справи № 906/960/14 господарського суду Житомирської області введено суддю Дужича С.П.

Коростенською центральною міською лікарнею подано суду відзив на апеляційну скаргу (вх. №2942/15 від 04.02.2015 року), в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Коростенське управління Державної казначейської служби України Житомирської області - правом, наданим ст. 96 ГПК України, не скористалась, відзиву на апеляційну скаргу не подала. 02.02.2015 року на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника останнього (вх. № 2661/15).

В судове засідання прибули представники скаржника та відповідача, які надали суду усні пояснення по суті доводів та заперечень, викладених відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін та третьої особи про час і місце розгляду справи (що підтверджено повідомленнями про вручення поштового відправлення на /а.с.246-248 у т.2/, явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Згідно частини 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі і в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Інвест" у справі № 906/960/14 від 30.12.2014 року (вх. №242/15 від 22.01.2015 року) слід задовольнити, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 25.12.2014 року у справі № 906/960/14 скасувати, виходячи з наступного.

Зі змісту позовної заяви і наданих до позовної заяви документів вбачається, що предметом позовних вимог Товариства обмеженою відповідальністю"Мед-Інвест" є стягнення з Коростенської центральної міської лікарні заборгованості за поставку обладнання за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 344 від 29.09.2014р.

При цьому, підставою позовних вимог є неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати отриманого товару.

При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність. Відсутність у позивача витребуваних документів (як мало місце в даному випадку) є поважною причиною їх неподання суду.

Як вбачається з матеріалів справи та з апеляційної скарги, позивач надав до суду першої інстанції всі наявні у нього докази, які, на його думку, підтверджують його вимоги.

Місцевий господарський суд мав право і був зобов'язаний надати оцінку цим доказам і при їх недостатності, розглянувши справу по суті, відмовити у задоволенні позову за його недоведеністю, а не залишати позов без розгляду, адже при умові, що подані позивачем документи не можуть бути сприйнятті судом в якості належних та достатніх доказів для задоволення позову, суд відмовляє в його задоволенні, обґрунтовуючи це недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен довести факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доводити факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Разом з тим, як вбачається з протоколу судового засідання від 05.08.2014 року у даній справі місцевий господарський суд перейшов до розгляду позовних вимог по суті, в якому також був присутній представник скаржника (а.с.159 у т.1). Крім того, розгляд справи по суті продовжився в судових засіданнях 04.09.2014р., 26.09.2014р., 23.10.2014р., 18.11.2014р., 28.11.2014р., 16.12.2014р., 25.12.2014 року.

Таким чином, Рівненський апеляційний господарський суд зауважує, що у випадку, якщо суд приступив до розгляду справи (як це мало місце в даному випадку), він має винести рішення за наявними у справі матеріалами (якщо позивач не надав інші, витребувані судом, докази), а не залишати позов без розгляду. Тому що позивач, який користується принципом диспозитивності, тобто правом не надавати докази, має нести ризик відмови в позові при недоведеності позовних вимог; але одночасно, за умови фізичної відсутності ряду доказів у позивача, він не може бути позбавлений можливості вирішення спору в судовому порядку взагалі, бо це суперечило б ст. 124 Конституції України.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, Рівненський апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята без врахування всіх обставин справи та без дотримання норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 7 статті 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно підпункту 4.8 пункту 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 року із подальшими змінами і доповненнями, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК України.

Розподіл витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги має бути вирішений судом першої інстанції за результатами прийняття кінцевого процесуального рішення.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Інвест" задоволити.

Ухвалу господарського суду Житомирської області від 25.12.2014 року у справі №906/960/14 скасувати.

Справу №906/960/14 передати на розгляд до господарського суду Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Юрчук М.І.