ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 рокуСправа № 912/4463/14
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Знам'янський граніт", м. Кіровоград

про стягнення 18735,58 грн.

Представники сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - Козмірчук Ю.Р., довіреність № 14/01 від 16.12.2014 року.

Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій (надалі - ДВГРЗ ДСНС) звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Знам'янський граніт" (надалі - ТОВ "Знам'янський граніт") за договором на постійне та обов'язкове аварійно-рятувальне обслуговування № 18 від 21.03.2006 року заборгованості в сумі 11366,31 грн., а також 1882,40 грн. інфляційних втрат, 636,64 грн. 3% річних та 252,23 грн. пені, за договором на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 209/01 від 30.10.2013 року заборгованості в сумі 4030,60 грн., 220,60 грн. втрат від інфляції, 39,09 грн. 3% річних та 307,71 грн. пені, з покладення на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати наданих позивачем послуг за договорами на постійне та обов'язкове аварійно-рятувальне обслуговування № 18 від 21.03.2006 року та на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 209/01 від 30.10.2013 року.

Ухвалою господарського суду від 03.12.2014 року позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі. Від сторін витребувано необхідні для розгляду справи докази.

Ухвалою суду від 18.12.2014 року розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні 20.01.2015 року господарським судом оголошувалась перерва.

У зв'язку з частковою оплатою відповідачем боргу у сумі 10190,74 грн. позивачем подано заяву № 01/3-124 від 27.01.2015 року (а.с.148) про зменшення розміру позовних вимог, в якій ДВГРЗ ДСНС просить суд стягнути з відповідача за договором на постійне та обов'язкове аварійно-рятувальне обслуговування № 18 від 21.03.2006 року заборгованості в сумі 5206,17 грн., а також 1882,40 грн. інфляційних втрат, 636,64 грн. 3% річних та 252,23 грн. пені, за договором на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 209/01 від 30.10.2013 року 220,60 грн. втрат від інфляції, 39,09 грн. 3% річних та 307,71 грн. пені, з покладення на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Враховуючи положення ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд та приймає до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, подальший розгляд справи відбуватиметься з врахуванням вказаної заяви.

28.01.2015 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності повноважного представника останнього за наявними в справі документами.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив часткове проведення оплати за надані послуги в сумі 10190,74 грн., позов в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5206,17 грн. за договором на постійне та обов'язкове аварійно-рятувальне обслуговування № 18 від 21.03.2006 року, а також 220,60 грн. втрат від інфляції, 39,09 грн. 3% річних та 307,71 грн. пені за договором на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 209/01 від 30.10.2013 року визнав, проти позову в частині стягнення з ТОВ "Знам'янський граніт" 1882,40 грн. інфляційних втрат, 636,64 грн. 3% річних та 252,23 грн. пені за договором на постійне та обов'язкове аварійно-рятувальне обслуговування № 18 від 21.03.2006 року заперечив.

Інших заяв та клопотань від сторін до господарського суду на час розгляду справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

21.03.2006 року між ДВГРЗ ДСНС (ОВГР(АР)З) та ТОВ "Знам'янський граніт" (об'єкт) укладено договір на постійне та обов'язкове аварійно-рятувальне обслуговування № 18 від (далі - договір № 18), за умовами п. 1.1. ОВГР(АР)З організовує цілодобове функціонування своїх структурних підрозділів у режимів постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайних ситуацій або загрози їх виникнення, забезпечує і виконує аварійно-рятувальні роботи та заходи, спрямовані на запобігання та профілактику виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, в кількості 1 оперативної одиниці, згідно з нормативом виїзду на "об'єкт", що встановлений планом локалізації та ліквідації аварій.

Відповідно до п. 4.2. договору № 18 плата за постійне та обов'язкове обслуговування "Аварійно-рятувальною службою" "об'єкта" згідно з цим договором та наданим рахунком здійснюється щомісячним перерахуванням 1/12 від суми договору у визначені строки. ОВГР(АР)З підтверджує виконання умов договору актами, що також надаються "об'єкту" щомісячно.

Також сторонами до договору № 18 укладено додаткові угоди (а.с.90- на звороті, 91-92) за умовами яких сторонами збільшено суму договору до 6960,00 грн. та внесено зміни до преамбули договору № 18 і змінено реквізити ДВГРЗ ДСНС.

Договір та додаткові угоди до нього підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

30.10.2013 року між ДВГРЗ ДСНС (виконавець) та ТОВ "Знам'янський граніт" (замовник) укладено договір на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 209/01 (далі - договір №209/01), за умовами п. 1 ДВГРЗ ДСНС України організовує цілодобове функціонування своїх структурних підрозділів у режимів постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайних ситуацій або загрози їх виникнення, забезпечує роботи та заходи, спрямовані на запобігання та профілактику виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, у кількості 1-ї оперативної одиниці, згідно з нормативом виїзду на об'єкти замовника, що встановлений планом локалізації та ліквідації аварій. Виконавець здійснює постійне та обов'язкове обслуговування об'єктів замовника.

Відповідно до п. 4.3. договору № 209/01 перерахування коштів за надані послуги проводиться щомісячно в термін до 10 числа місяця, що слідує за звітним, згідно з наданими виконавцем рахунками.

Оплата за виконані аварійно-рятувальні роботи проводиться за фактичними витратами на їх виконання додатково до фінансування загону на постійне та обов'язкове аварійно-рятувальне обслуговування, на підставі наданих підтверджувальних документів, узгоджених замовником.

Вартість функціонування структурних підрозділів виконавця складає з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року помісячно по 125956,79 грн.

Також, сторонами до договору № 209/01 укладено додаткові угоди від 31.10.2013 року та від 30.07.2014 року, якими, зокрема, внесено зміни до п. 1 щодо визначення кількості оперативної одиниці (0,008 оперативної одиниці), до п. 4.1. - вартість функціонування структурних підрозділів виконавця складає з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року помісячно по 1007,65 грн. та тимчасово припинено дію договору № 209/01 з 01.08.2014 року.

Договір та додаткові угоди до нього підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

Вирішуючи даний спір господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Укладені між сторонами договори за своєю правовою природою є договорами про надання послуг.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач на виконання умов договору № 18 надав відповідачу послуги протягом листопада-2011 року - грудня 2013 року на загальну суму 12290,00 грн., що підтверджується виставленими рахунками-фактурами та відповідними актами виконання умов договору (а.с.25-73) та на виконання умов договору № 209/01 надав відповідачу послуги протягом січня - липня 2014 року на загальну суму 7053,55 грн., що також підтверджується виставленими рахунками-фактурами та актами виконання умов договору (а.с.74-87).

Відповідач частково розрахувався за надані послуги в сумі 923,69 по договору № 18 та в сумі 3022,95 грн. по договору № 209/01.

Заборгованість відповідача перед ДВГРЗ ДСНС за надані послуги на момент звернення до господарського суду по договору № 18 склала 11366,31 грн., а по договору № 209/01 склала 4030,60 грн.

В ході вирішення спору відповідачем частково погашено заборгованість за договорами № 18 та № 209/01 на суму 10190,74 грн., в зв'язку з чим, з врахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, заборгованість відповідача зменшилась до 5206,17 грн. основного боргу за договором № 18, за договором № 209/01 заборгованість відповідача погашена повністю.

Враховуючи викладене, той факт, що повноважним представником відповідача сума основного боргу в розмірі 5206,17 грн. за договором № 18 визнана в повному обсязі та беручи до уваги положення ч. 1 ст. 35 та ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 5206,17 грн. за договором на постійне та обов'язкове аварійно-рятувальне обслуговування № 18 від 21.03.2006 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) за договором № 18 від 21.03.2006 року 1882,40 грн. інфляційних втрат, 636,64 грн. 3% річних та 252,23 грн. пені, за договором № 209/01 від 30.10.2013 року 220,60 грн. втрат від інфляції, 39,09 грн. 3% річних та 307,71 грн. пені.

Вирішуючи спір в частині заявлених вимог щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних по договору № 18, господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 вказаної статті визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Господарським судом встановлено, що сторонами ні в договорі № 18, ні в додатках до нього, ні в рахунках та актах виконання умов договору не встановлено строк виконання ТОВ "Знам'янський граніт" своїх зобов'язань щодо оплати наданих позивачем послуг.

Враховуючи викладене, а також той факт, що позивачем не направлялась на адресу відповідача вимога щодо оплати наявної заборгованості по договору № 18, господарський суд дійшов висновку, що строк виконання зобов'язання відповідачем не настав, а тому у ДВГРЗ ДСНС відсутні підстави для нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних по договору № 18.

Щодо вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних по договору №209/01, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно змісту ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.4. договору № 209/01 передбачено, що за порушення терміну оплати замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день затримки платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується та виплачується пеня. Сплата пені не звільняє винну сторону від виконання обов'язків за даним договором.

Згідно обґрунтованого розрахунку позивача, що відповідає фактичним обставинам справи (а.с.13-15) та нормам чинного законодавства і не заперечується відповідачем, сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача за порушення строків оплати наданих позивачем послуг по договору № 209/01 складає 307,71 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача (а.с.11-13), що відповідає фактичним обставинам справи, нормам чинного законодавства і не заперечується відповідачем, сума 3 % річних, яка підлягає стягненню з відповідача складає 39,09 грн., а сума інфляційних втрат складає - 220,60 грн.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій підлягають задоволенню частково, в частині стягнення з ТОВ "Знам'янський граніт" 5206,17 грн. основного боргу за договором на постійне та обов'язкове аварійно-рятувальне обслуговування № 18 від 21.03.2006 року, 39,09 грн. 3% річних, 220,60 грн. інфляційних втрат та 307,71 грн. пені за договором на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 209/01 від 30.10.2013 року. В іншій частині в задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України господарський суд покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

В судовому засіданні 28.01.2015 року господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 64, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Знам'янський граніт" (25006, м. Кіровоград, вул. Тимірязева, 84, кім 411; ідентифікаційний код 32315888) на користь Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (50002, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 223А; ідентифікаційний код 33873405) 5206,17 грн. основного боргу за договором на постійне та обов'язкове аварійно-рятувальне обслуговування № 18 від 21.03.2006 року, 39,09 грн. 3% річних, 220,60 грн. інфляційних втрат та 307,71 грн. пені за договором на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 209/01 від 30.10.2013 року, а також 1827,00 грн. судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині в задоволені позову слід відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Засвідчений належним чином примірник рішення направити позивачу за адресою: 50002, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 223А.

Повне рішення складено 02.02.2015 року.

Суддя М.С. Глушков