Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
. Іменем України
РІШЕННЯ

10 лютого 2015 року справа № 927/2/15

позивач: публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк",

вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094

адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800

адреса для листування: 14006, м. Чернігів, вул.Серьожнікова, б.6.

відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 14032

предмет спору: про стягнення 19003,45 грн.

Суддя Л.М.Лавриненко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем - публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" подано позов про стягнення з відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 11910,07 грн. заборгованості за кредитом; 4205,58 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2137,47 грн. пені та 750,33 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, за неналежне виконання умов договору банківського обслуговування від 13.05.2013 року.

Позивачем письмово було уточнено адресу для листування: вул. Серьожнікова, б.6, м. Чернігів, 14006.

В судовому засіданні 29.01.2015 року було здійснено огляд оригіналу заяви про відкриття поточного рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 13.05.2013 року.

В поданих позивачем письмових поясненнях зазначається про те, що порядок встановлення, змінення ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки, користування кредитним лімітом регламентується умовами та правилами надання банківських послуг та тарифів банку, розміщених в мережі інтернет на сайті, які разом з анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування. Згідно п.3.18.1.8. договору проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг". Проведення платежів відповідачем в порядку обслуговування кредитного ліміту здійснюється протягом одного року з моменту підписання договору. Порядок нарахування відсотків проводиться в порядку п.п.3.18.4.1.1., 3.18.4.1.2., 3.18.4.1.3. договору. За період з 01.04.2014 року по 02.06.2014 року нарахування відсотків по кредиту здійснювалось по ставці 48%, а з 01.07.2014 року відсотки були збільшені до 56% на прострочену заборгованість та за період з 01.07.2014 року по 27.11.2014 року становлять 3221,01 грн. Загальна сума відсотків - 4205,58 грн. Заборгованість по комісії становить 750,33 грн., нарахована відповідно до п. 18.4.4. Умов. Загальна сума пені до стягнення становить 2153,21 грн. відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №26695823 від 30.01.2015 року, №11689743 від 30.01.2015 року, №06664999 від 30.01.2015 року (позивачу) та № 01184925 від 13.01.2015р., №01228604 від 30.01.2015 року (відповідачу), але повноважних представників в судове засідання 10.02.2015 року не направили.

Відповідач, витребуваних ухвалами суду від 13.01.2015 року, 22.01.2015 року та 29.01.2015 року, документів не надав.

Судове засідання 10.02.2015 року проводиться без фіксації технічними засобами.

Від позивача, через канцелярію суду, надійшла письмова заява про розгляд справи без участі повноважного представника. В поданій заяві позивач підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та залучити до матеріалів справи додаткові документи.

Подана позивачем заява про розгляд справи без участі повноважного представника задоволена судом, оскільки участь в судовому засіданні є процесуальним правом сторони, відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалами суду від 13.01.2015 року, 22.01.2015 року та 29.01.2015 року сторони були попереджені, що не з'явлення в судове засідання повноважних представників сторін не є перешкодою для розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 10.02.2015 року суд перейшов до розгляду справи по суті.

Рішення приймається за наявними у справі документами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

13.05.2013 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем) було підписано з позивачем - публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» заяву про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитка печатки, на підставі якої банком було відкрито для відповідача поточний рахунок НОМЕР_2. Копія заяви відповідача про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитка печатки знаходиться в матеріалах справи, а огляд оригіналу було здійснено в судовому засіданні.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець. Відомості про припинення підприємницької діяльності в реєстрі відсутні.

Відповідно до Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів, Банк при наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту Клієнта за рахунок кредитних коштів в рамках ліміту, про розміри якого Банк оповіщає Клієнта на свій розсуд або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку та Клієнта. Порядок, встановлення, змінення ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки, користування кредитним лімітом регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифів Банка, розміщених в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

За загальним правилом, передбаченим частиною 1 статті 1072 Цивільного кодексу України та частиною 22.9. статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" банк повинен виконати розпорядження клієнта виключно в межах залишку грошей на рахунку платника.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 1069 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Таким чином, норми чинного законодавства надають сторонам договору банківського рахунку можливість передбачити в ньому положення про надання банком клієнту овердрафту - короткострокового кредиту, який надається понад залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунка, що має місце у спірних правовідносинах, які склались між сторонами у справі з приводу виконання укладеного між ними договору банківського обслуговування від 13.05.2013 року. Отже, таке кредитування рахунка клієнта надає останньому можливість здійснювати платежі за умови відсутності або недостатність грошових коштів на його рахунку.

Таким чином, підписання між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитка печатки від 13.05.2013 року, за юридичною природою, є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору на умовах овердрафту.

Умовами вказаного договору сторони визначили, що підписавши заяву про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитка печатки від 13.05.2013 року, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (відповідач) приєднався і зобов'язався виконувати вимоги викладені в "Умовах та Правилах надання банківських послуг", які розміщені на офіційному сайті позивача - www.privatbank.ua, затверджені наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП -2013-123169.

Наказом від 31.03.2014р. № СП -2014 - 6633715 банком було затверджено "Умови та Правила надання банківських послуг" в новій редакції та відповідно наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656 внесено зміни.

Відповідно до розділу 1 "Умов та Правил надання банківських послуг", розміщених на web-сайті банку www.privatbank.ua, ці правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг Банком його Клієнтам. Таким чином, Клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг позивача.

Розділом 3.18. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169, передбачено умови обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів (пункт 3.2.1.1. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656).

Згідно п. 3.18.1.1. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169, (п. 3.2.1.1. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656) кредитний ліміт на поточний рахунок (кредит) надається на поповнення оборотних засобів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту (ліміт). Про розмірі ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі або через встановлені засоби електронного зв»язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, smsповідомлення, тощо). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, шляхом проведення його платежів понад залишок засобів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних засобів в межах ліміту, шляхом дебатування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.18.1.3. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п. 3.2.1.1.3. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), кредит надається в обмін на зобов»язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Пунктом 3.18.1.5. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п. 3.2.1.1.5. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), передбачено, що кредитний ліміт є сумою грошових коштів, в межах яких банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта понад залишку грошових коштів на його поточному рахунку.

Ліміт кредитування, відповідно до п.п.3.18.1.5., 3.18.1.6. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169, (п. 3.2.1.1.5. та п.3.2.1.1.6. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), розраховується за внутрішньобанківською методикою на підставі даних про рух грошових коштів на поточному рахунку, платоспроможності клієнта, інших показників. Банк має право в односторонньому порядку змінити розмір ліміту кредитування.

Відповідно до п. 3.18.1.8. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п. 3.2.1.1.8 "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов та Правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода». При порушенні клієнтом будь-якого із зобов»язань, передбачених «Умов та Правил надання банківських послуг», банк на свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту. При належному виконанні клієнтом зобов»язань, передбачених «Умов та Правил надання банківських послуг», за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування ліміту може бути продовжено банком на той самий строк.

Відповідно до ч.2 ст. 1069 Цивільного кодексу України, права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до довідки позивача вих.№08.7.0.0.0/09 від 10.12.2014 року, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ЄДРПОУ/ДРФО НОМЕР_1, Чернігівське РУ, МФО 353586, НОМЕР_2, був встановлений ліміт: 13.05.2013 - 0,00 грн.; 27.05.2013 - 1000,00 грн.; 04.06.2013 - 3000,00 грн.; 12.07.2013 - 5000,00 грн.; 18.07.2013 - 12000,00 грн.; 01.03.2014 - 12000,00 грн. (а.с.46).

Встановлення розмірів кредитного ліміту відповідачу підтверджується також виписками з Приват24 по клієнту ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), копії яких додано позивачем до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав взяті на себе зобов'язання належним чином та за період з 29.05.2013 року по 03.01.2014 року здійснив кредитування відповідача, шляхом перерахування коштів на рахунок НОМЕР_2 та здійснення оплати платіжних документів відповідача на загальну суму 42361 грн. 10 коп., що підтверджується наданими позивачем банківськими виписками по рахунку НОМЕР_2.

Пунктом 3.18.2.2.3. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п. 3.2.1.2.2.5. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656) передбачено, що клієнт зобов»язаний повернути кредит, одержаний в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.18.1.11. (відповідно п.п.3.2.1.1.10.,3.2.1.2.3.4.,3.2.1.2.2.17. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656).

Пунктом 3.18.1.11. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п. 3.2.1.1.11. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656) також передбачено, що період безперервного користування «кредитним лімітом на поточному рахунку» - не більше 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервного існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо.

Відповідач, в порушення "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП -2013-123169 та "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП -2014-6780656, свої зобов»язання щодо своєчасного повернення кредиту виконав частково, фактично сплативши 30451,03 грн., що підтверджується випискою з поточного рахунку НОМЕР_2 за період з 13.05.2013 року по 19.01.2015 року, доданою до матеріалів справи та розрахунком позивача. Заборгованість по основній сумі кредиту становить 11910,07 грн.

Претензією вих.№30513СNDSS0A0 від 07.10.2014 року, направленою відповідачу рекомендованою кореспонденцією з описом вкладення, що підтверджується фіскальним чеком №6644 від 14.10.2014 року та списком №16595 групованих поштових відправлень, банк повідомив клієнта про прострочену заборгованість за тілом кредиту в сумі 11910,07 грн. Проте, дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Позивач просить стягнути з відповідача 4205,58 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 27.09.2013 року по 27.11.2014 року, відповідно до п.3.18.1.12. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП -2013-123169 (п. 3.2.1.1.12. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП -2014-6780656).

Пунктом 3.18.1.12. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п. 3.2.1.1.12. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), визначено, що для розрахунку процентів за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка, яка залежить від строку існування непогашеного залишку по кредиту. Процентна ставка може бути змінена банком в порядку, передбаченому Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Згідно п.3.18.4.1.1. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п. 3.2.1.4.1. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656) за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20го до 25го числа місяця, розрахунок процентів проводиться по процентній ставці в розмірі, 0% річних від суми залишку несплаченої заборгованості.

При обнулінню дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню (п.3.18.4.1.2. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169).

Згідно п.3.18.4.1.3. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169, у випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов»язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов»язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до ч.1-4 ст. 10561 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до п. 3.18.2.3.1. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169, сторони в порядку ч.1 ст. 212 Цивільного кодексу України прийшли до взаємної згоди про те, що процентна ставка за користування кредитом може бути підвищена банком, у разі якщо збільшиться облікова ставка НБУ на 1 або більше пунктів, та або курс гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 або більше відсотків, та або вартість ресурсів на міжбанківському грошовому ринку збільшиться на 5 або більше відсотків. Сторони погодилися, що збільшена відсоткова ставка починає діяти після настання подій, закріплених цим пунктом, на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою засобів електронного зв»язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, smsповідомлення або інших).

Відповідно до виписки з Приват24 від 05.06.2014 року по клієнту - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) банком було повідомлено клієнта відповідно до п. 3.18.2.3.1. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП -2013-123169, про зміну процентної ставки з 01.07.2014 року до 56% річних при прострочці більш 90 днів (починаючи з 91 дня прострочки).

Пунктом 3.2.1.4.1.3. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656, також визначено, що при порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов»язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 58% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до п. 3.18.2.2.2. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п. 3.2.1.2.2.2. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656) клієнт зобов»язаний сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом відповідно п.п.3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3. (відповідно п. п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3).

Таким чином, за період користування кредитом з 27.09.2013 року по 27.11.2014 року, позичальник зобов'язаний сплатити проценти за користування кредитом в загальній сумі 5598,85 грн. За вказаний період відповідачем було сплачено лише 1393 грн. 23 коп. Заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 27.09.2013 року по 27.11.2014 року, становить 4205,58 грн.

Відповідно до п. 3.18.4.4. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п.п. 3.2.1.4.4. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п.3.18.1.6., 3.18.2.3.2. (відповідно п.п.3.2.1.1.6.,3.2.1.2.3.2.) 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та Правилами надання банківських послуг. Клієнт доручає банку здійснювати списання винагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється у гривні.

За період користування кредитним коштами з 01.06.2013 року по 03.11.2014 року позивачем нараховано відповідачу 1625,13 грн. комісії.

Відповідач, в порушення п. 3.18.4.4. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п.п. 3.2.1.4.4. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), свої зобов»язання щодо сплати комісії за користування кредитним коштами виконав частково, сплативши 874,80 грн. Заборгованість відповідача по комісії за період з 01.06.2013 року по 03.11.2014 року становить 750,33 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 2137,47 грн. за період прострочки з 04.12.2013 року по 27.11.2014 року, відповідно до п. 3.18.5.1. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п.п. 3.2.1.5.1 "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), яка розрахована виходячи з подвійної облікової ставки НБУ.

Пунктом 3.18.5.1. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п.п. 3.2.1.5.1. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656) визначено, що у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов»язань по сплаті, зокрема, процентів за користування кредитом, передбачених п.п.3.18.2.2.2., 3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3. (відповідно п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3.), термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.18.1.8., 3.18.2.2.3., 3.18.2.3.4. (відповідно п.п. 3.2.1.1.8., 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.3.4. 3.2.1.4.3.), винагороди передбаченої п.п.3.18.2.2.5., 3.18.4.4., 3.18.4.5., 3.18.4.6. (відповідно п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6.), клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права, на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню в розмірі, зазначеному в п.3.18.4.1.3. (п. 3.2.1.4.1.3.) від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 3.18.5.4. та п. 3.18.5.7. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 (п.п. 3.2.1.5.4. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов»язань, передбаченої п.п.3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3. (відповідно п. п.п.3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3.) здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов»язання повинно було бути виконано клієнтом.

Строки позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами на протязі 5 років. (пункт 3.18.5.7. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП-2013-123169 та п.3.2.1.5.7. "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку пені, за період прострочки з 04.12.2013 року по 27.11.2014 року, позивач нарахував відповідачу пеню виходячи з подвійної облікової ставки НБУ на загальну суму 2144,49 грн.

В порушення умов "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 28.01.2011 року №СП-2011-85 зі змінами внесеними наказом від 01.02.2013р. № СП -2013-123169, та "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом від 31.03.2014р. № СП-2014-6633715, зі змінами внесеними наказом від 10.06.2014р. № СП-2014-6780656), відповідачем пеню за прострочку виконання зобов»язань сплатив частково у сумі 7,02 грн. Заборгованість по пені за період прострочки з 04.12.2013 року по 27.11.2014 року становить 2137,47 грн.

У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приймаючи до уваги, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства та умов кредитного договору, взяті на себе зобов'язання не виконав, кредитні кошти, відсотки за користування кредитом, комісію та пеню за несвоєчасне виконання зобов»язань своєчасно не сплатив і позовні вимоги не оспорив, а тому господарський суд з урахуванням вищезазначеного, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення 11910,07 грн. заборгованості за кредитом; 4205,58 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2137,47 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов»язань; 750,33 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Оскільки спір виник у зв'язку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та ст.4 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI, задоволених позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 202, 205, 525, 526, 546, 549, 610, 612, 626, 629, 1048, 1049, 1054, 10561 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 175, 193, 231, 232 Господарського кодексу України, ст. 4 Закону України „Про судовий збір", ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 14032 (код НОМЕР_1, відомості про банківські реквізити відсутні) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094; адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпропетровськ, 49027; адреса для листування: 14006, м. Чернігів, вул.Серьожнікова, б.6. (, відомості про банківські реквізити відсутні) 11910,07 грн. заборгованості за кредитом; 4205,58 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2137,47 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань; 750,33 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом та 1827,00 грн. судового збору

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Лавриненко