РІШЕННЯ

"05" лютого 2015 р.Справа № 921/1401/14-г/4

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом Приватного підприємства "Захід-Хліб-Збут-2002" вул. Гайова, 44а, м. Тернопіль, 46008

до відповідача Приватного підприємства "Бекерай" вул. Вокзальна, 3, м. Кременець, Тернопільська область, 47003

про cтягнення заборгованості в сумі 571 133,89 грн.

За участю представників сторін:

позивача: уповноважений - Іванців Ю.С. (довіреність №б/н від 21.11.14р.);

уповноважена - Пальцан Н.М. (довіреність №б/н від 13.01.15р.);

відповідача: уповноважений Панченко А.В., довіреність № 3 від 06.01.15 р.

Суть справи:

Учасникам судового процесу оголошено склад суду та роз'яснено процесуальні права та обов'язки згідно ст. ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Приватне підприємство "Захід-Хліб-Збут-2002", вул. Гайова, 44а, м. Тернопіль звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача - Приватного підприємства "Бекерай", вул. Вокзальна, 3, м. Кременець, Тернопільська область про cтягнення з відповідача заборгованості за поставлене борошно в розмірі 571 133,89 грн., з яких: 279 328,63 грн. - основного боргу, 53 564,98 грн. - пені, 191 342,85 грн. - штрафу, 13 445,87 грн. - 3% річних та 33 451,56 грн. інфляційних.

У судових засіданнях уповноважений представник позивача підтримав позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, а також 14.01.2015 року через канцелярію суду згідно супровідного листа №б/н від 13.01.2015 року долучив витребувані судом документи.

21.01.2015 року через канцелярію суду відповідачем подано клопотання №8 від 20.01.2015р. про зупинення провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні, яке відбулося 29.01.2015р. та у поданому ним запереченні на клопотання відповідача від 29.01.2015р., проти зупинення провадження у справі в цілому заперечував, оскільки відповідач заперечує лише проти нарахування штрафних санкцій, передбачених п. 6.3. Договору поставки №021412 від 14.12.2012р., а факт проведення поставки борошна та наявність заборгованості перед ПП "Захід-Хліб-Збут-2002" визнав. З огляду на зазначене, позивач просить суд зупинити провадження у даній справі лише в частині нарахування 191 342 грн 85 коп. штрафу.

Представник відповідача в судових засіданнях підтримав клопотання №8 від 20.01.2015р. про зупинення провадження у справі та зазначив про те, що проти суми боргу та нарахованих пені, 3% річних та інфляційних ПП "Бекерай" не заперечує.

У засіданні, яке відбулося 05.04.2015р. судом оголошено письмові зауваження на протокол судового засідання від 29.01.2015 року, заявлені повноважним представником позивача 02.02.2015 року, у яких зазначає, що вказаний протокол не містить визнання відповідачем заявленої суми боргу, а також відсутності його заперечень проти нарахованих пені, 3% річних та інфляційних.

Розглянувши подані Приватним підприємством "Захід-Хліб-Збут-2002" зауваження на протокол, суд, у відповідності до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив прийняти їх, відомості про які внести до протоколу від 05.02.2015 року.

05.02.2014р. у канцелярію господарського суду відповідачем подано письмовий відзив на позов №15 від 04.02.2015р., у якому останній погодився із заявленими позивачем 279328,63 грн. боргу, 53564,98 грн. пені, 13445,87 грн. 3% річних, 33451,56 грн. інфляційних, проте, із нарахованим штрафом у сумі 191342,85 грн. не погодився та клопотав про зменшення його розміру на підставі п.3 ст.83 ГПК України, ст.233 ГК України, п.3 ст.551 ЦК України, до 15% від суми основного боргу станом на день звернення до суду .

05.02.2015р. уповноваженим представником позивача подано письмове доповнення №б/н від 05.02.15р. до заперечення щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, у якому проти зупинення провадження у справі, в частині стягнення з відповідача штрафу, що розрахований згідно п.6.3 договору поставки, позивач не заперечує з посиланням на постанову пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 року, підтримане ним у судовому засіданні. Крім того він (представник) заперечив проти зменшення розміру нарахованого штрафу у відповідності з п. 6.3 Договору.

Суд, розглянувши клопотання відповідача за №8 від 20.01.2015р. про зупинення провадження у справі, дійшов висновку що його слід відхилити з наступних підстав :

- своє клопотання заявник обґрунтовує тим, що в провадженні господарського суду Тернопільської області знаходиться справа №921/17/15-г/7 за позовом Приватного підприємства "Бекерай", вул. Вокзальна, 3, м. Кременець до Приватного підприємства "Захід-Хліб-Збут-2002", вул. Гайова, 44а, м. Тернопіль про визнання недійсним Договору поставки №021412 від 14.12.2012р. в частині нарахування штрафних санкцій за несвоєчасний розрахунок за поставлену продукцію;

- і так як, предметом розгляду у даній справі (№921/1401/14-г/4) є , зокрема, стягнення з ПП "Бекерай" 191342,85 грн штрафу за несвоєчасний розрахунок за поставлену продукцію, здійснений на підставі вимог п. 6.3 Договору поставки №021412 від 14.12.2012р., а тому відповідач вважає, що розгляд даної справи неможливий до вирішення господарським судом Тернопільської області справи №921/17/15-г/7 та набрання рішенням законної сили;

- проте, на момент розгляду даної справи п. 6.3 Договору №021412 від 14.12.2012р. є незміненим і не розірваним, відповідно впідстава для проведення такого розрахунку штрафу є наявною, а порушення провадження у справі №921/17/15-г/7 за позовом Приватного підприємства "Бекерай" до Приватного підприємства "Захід-Хліб-Збут-2002" про визнання недійсним Договору поставки №021412 від 14.12.2012р. в частині нарахування штрафних санкцій за несвоєчасний розрахунок за поставлену продукцію і ймовірно можливе в послідуючому рішення суду про визнання п. 6.3 Договору недійсним слугуватиме підставою для звернення відповідача із заявою про перегляд рішення у даній справі за нововиявленими обставинами, відповідно, підстав для зупинення розгляду справи суд не вбачає.

В судових засіданнях у відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався та оголошувалась перерва (востаннє на 05.02.2015р.) для надання можливості сторонам прийняти участь у розгляді справи, а також подати витребувані судом документи.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, господарським судом встановлено наступне:

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки;

- 14.12.2012р. між Приватним підприємством "Захід-Хліб-Збут-2002" (далі - Постачальник) та Приватним підприємством "Бекерай" (далі - Покупець) укладено договір поставки №021412 (далі - Договір), згідно з умовами якого Постачальник зобов'язався в порядку та на умовах визначених цим Договором поставити, а Покупець прийняти та своєчасно оплатити Товар (п. 1.1. Договору);

- згідно п. 3.5 Договору передача Товару від Постачальника Покупцю здійснюється за видатково-прибутковою накладною, яка має відповідати замовленню та в якій сторони зазначають найменування Товару, що постачається, кількість, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається;

- ціна Товару (з урахуванням ПДВ) вказується у накладних на Товар (п. 4.1 Договору);

- оплата Товару здійснюється шляхом перерахування вартості Товару Покупцем на рахунок Постачальника і здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту поставки Товару. Оплата проводиться у національній валюті України - гривні (п. 4.3- 4.5 Договору);

- у п. 6.2 Договори Сторони дійшли згоди про те, що у випадку прострочення оплати партії Товару, Покупець сплачує Постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожен день прострочення;

- у випадку невиконання Покупцем взятого на себе зобов'язання по оплаті Товару понад 14 календарних днів із дня закінчення граничного терміну оплат, він додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 15% від суми вартості поставленої партії Товару (п. 6.3 Договору);

- Договір вступив в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2013р. або до повного виконання Сторонами всіх зобов'язань по цьому Договору (п. 9.1 Договору)

На виконання умов Договору в період з 02 січня 2013 року по 15 серпня 2014 року згідно видаткових накладних №6 від 02.01.2013р., №69 від 19.01.2013р, №120 від 29.01.2013р., №321 від 20.03.2013р., №403 від 06.04.2013р., №440 від 17.04.2013р., №441 від 17.04.2013р., №489 від 25.04.2013р., №508 від 03.05.2013р., №670 від 31.05.2013р., №679 від 01.06.2013р., №712 від 07.06.2013р., №740 від 12.06.2013р., №816 від 21.06.2013р., №864 від 01.07.2013р., №911 від 08.07.2013р., №930 від 12.07.2013р., №1017 від 29.07.2013р., №1080 від 09.08.2013р., №1146 від 19.08.2013р., №1253 від 31.08.2013р., №1315 від 09.09.2013р., №1355 від 13.09.2013р., №1402 від 19.09.2013р., №1499 від 02.10.2013р., №1543 від 08.10.2013р.,№1570 від 14.10.2013р., №1650 від 28.10.2013р., №1791 від 19.11.2013р., №1797 від 20.11.2013р., №1961 від 10.12.2013р., №1981 від 14.12.2013р., №2047 від 24.12.2013р., №110 від 23.01.2014р., №20 від 06.02.2014р., №298 від 20.02.2014р., №314 від 21.02.2014р., №382 від 06.03.2014р., №424 від 13.03.2014р., №508 від 24.03.2014р., №604 від 03.04.2014р.,№618 від 07.04.2014р., №718 від 17.04.2014р., №736 від 22.04.2014р., №871 від 09.05.2014р., №956 від 22.05.2014р., №970 від 23.05.2014р., №1210 від 26.06.2014р., №1211 від 26.06.2014р., №1282 від 09.07.2014р., №1327 від 16.07.2014р., №1391 від 22.07.2014р., №1537 від 07.08.2014р., №1547 від 07.08.2014р., №1603 від 15.08.2014р., товарно-транспортних накладних №6/02 від 02.01.2013р., №19/1 від 19.01.2013р, №1/29 від 29.01.2013р., №3/20 від 20.03.2013р., №1/06 від 06.04.2013р., №2/17 від 17.04.2013р., №3/17 від 17.04.2013р., №8/25 від 25.04.2013р., №2/03 від 03.05.2013р., №3/31 від 31.05.2013р., №2/01 від 01.06.2013р., №8/07 від 07.06.2013р., №4/12 від 12.06.2013р., №6/21 від 21.06.2013р., №4/01 від 01.07.2013р., №3/08 від 08.07.2013р., №1/12 від 12.07.2013р., №8/29 від 29.07.2013р., №1/09 від 09.08.2013р., №3/19 від 19.08.2013р., №3/09 від 09.09.2013р., №4/13 від 13.09.2013р., №4/19 від 19.09.2013р., №5/02 від 02.10.2013р., №4/08 від 08.10.2013р., №5/14 від 14.10.2013р., №2/28 від 28.10.2013р., №2/19 від 19.11.2013р., №3/20 від 20.11.2013р., №5/10 від 10.12.2013р., №1/14 від 14.12.2013р., №3/24 від 24.12.2013р., №2/23 від 23.01.2014р., №3/06 від 06.02.2014р., №1/20 від 20.02.2014р., №2/21 від 21.02.2014р., №2/06 від 06.03.2014р., №2/13 від 13.03.2014р., №8/24 від 24.03.2014р., №6/03 від 03.04.2014р.,№3/07 від 07.04.2014р., №7/17 від 17.04.2014р., №4/22 від 22.04.2014р., №1/09 від 09.05.2014р., №1/22 від 22.05.2014р., №4/23 від 23.05.2014р., №1/26 від 26.06.2014р., №2/26 від 26.06.2014р., №5/09 від 09.07.2014р., №1/16 від 16.07.2014р., №10/22 від 22.07.2014р., №5/07 від 07.08.2014р., №9/07 від 07.08.2014р., №3/15 від 15.08.2014р. та довіреностей на одержання товарно-матеріальних цінностей №252 від 27.12.2012р., №55 від 20.03.2013р., Постачальник передав, а Покупець отримав товар на загальну суму 2 633 192,50 грн , який відповідач оплатив частково і станом на 11.12.2014р. його борг перед позивачем становить 279 328 грн 63 коп.

20.10.2014р. позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу про оплату заборгованості № 20/1 в розмірі 416 377, 13 грн, у відповідь на яку ПП "Бекерай" листом №76 від 15.10.2013р. повідомило, що у зв'язку із важкою фінансовою ситуацією, що склалась на підприємстві зобов'язується здійснити погашення 213 200 грн 63 коп. боргу за отриманий згідно умов Договору №021412 від 14.12.2012р. товар частинами згідно графіку погашення до 14.03.2014р., однак станом на день заявлення позову взятих на себе зобов'язань не виконав.

Заявляючи позов про стягнення заборгованості по оплаті поставленого товару, позивач як на підставу заявлених вимог посилається на те, що відповідач отримав товар згідно зазначених вище видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, проте, оплату його вартості не здійснив, чим порушив умови договору поставки № 021412 від 14.12.2012р.

Оцінивши зібрані у справу докази та дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору поставки, згідно якого та в силу ст. 712 Цивільного кодексу України одна сторона (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність другої сторони (покупця) для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інше.

Як свідчать подані позивачем докази, відповідач обов'язку щодо оплати поставленого згідно видаткових накладних №6 від 02.01.2013р., №69 від 19.01.2013р, №120 від 29.01.2013р., №321 від 20.03.2013р., №403 від 06.04.2013р., №440 від 17.04.2013р., №441 від 17.04.2013р., №489 від 25.04.2013р., №508 від 03.05.2013р., №670 від 31.05.2013р., №679 від 01.06.2013р., №712 від 07.06.2013р., №740 від 12.06.2013р., №816 від 21.06.2013р., №864 від 01.07.2013р., №911 від 08.07.2013р., №930 від 12.07.2013р., №1017 від 29.07.2013р., №1080 від 09.08.2013р., №1146 від 19.08.2013р., №1253 від 31.08.2013р., №1315 від 09.09.2013р., №1355 від 13.09.2013р., №1402 від 19.09.2013р., №1499 від 02.10.2013р., №1543 від 08.10.2013р.,№1570 від 14.10.2013р., №1650 від 28.10.2013р., №1791 від 19.11.2013р., №1797 від 20.11.2013р., №1961 від 10.12.2013р., №1981 від 14.12.2013р., №2047 від 24.12.2013р., №110 від 23.01.2014р., №20 від 06.02.2014р., №298 від 20.02.2014р., №314 від 21.02.2014р., №382 від 06.03.2014р., №424 від 13.03.2014р., №508 від 24.03.2014р., №604 від 03.04.2014р.,№618 від 07.04.2014р., №718 від 17.04.2014р., №736 від 22.04.2014р., №871 від 09.05.2014р., №956 від 22.05.2014р., №970 від 23.05.2014р., №1210 від 26.06.2014р., №1211 від 26.06.2014р., №1282 від 09.07.2014р., №1327 від 16.07.2014р., №1391 від 22.07.2014р., №1537 від 07.08.2014р., №1547 від 07.08.2014р., №1603 від 15.08.2014р. , товарно-транспортних накладних №6/02 від 02.01.2013р., №19/1 від 19.01.2013р, №1/29 від 29.01.2013р., №3/20 від 20.03.2013р., №1/06 від 06.04.2013р., №2/17 від 17.04.2013р., №3/17 від 17.04.2013р., №8/25 від 25.04.2013р., №2/03 від 03.05.2013р., №3/31 від 31.05.2013р., №2/01 від 01.06.2013р., №8/07 від 07.06.2013р., №4/12 від 12.06.2013р., №6/21 від 21.06.2013р., №4/01 від 01.07.2013р., №3/08 від 08.07.2013р., №1/12 від 12.07.2013р., №8/29 від 29.07.2013р., №1/09 від 09.08.2013р., №3/19 від 19.08.2013р., №3/09 від 09.09.2013р., №4/13 від 13.09.2013р., №4/19 від 19.09.2013р., №5/02 від 02.10.2013р., №4/08 від 08.10.2013р., №5/14 від 14.10.2013р., №2/28 від 28.10.2013р., №2/19 від 19.11.2013р., №3/20 від 20.11.2013р., №5/10 від 10.12.2013р., №1/14 від 14.12.2013р., №3/24 від 24.12.2013р., №2/23 від 23.01.2014р., №3/06 від 06.02.2014р., №1/20 від 20.02.2014р., №2/21 від 21.02.2014р., №2/06 від 06.03.2014р., №2/13 від 13.03.2014р., №8/24 від 24.03.2014р., №6/03 від 03.04.2014р.,№3/07 від 07.04.2014р., №7/17 від 17.04.2014р., №4/22 від 22.04.2014р., №1/09 від 09.05.2014р., №1/22 від 22.05.2014р., №4/23 від 23.05.2014р., №1/26 від 26.06.2014р., №2/26 від 26.06.2014р., №5/09 від 09.07.2014р., №1/16 від 16.07.2014р., №10/22 від 22.07.2014р., №5/07 від 07.08.2014р., №9/07 від 07.08.2014р., №3/15 від 15.08.2014р. та довіреностей на одержання товарно-матеріальних цінностей №252 від 27.12.2012р., №55 від 20.03.2013р. товару у встановлений Договором поставки № 021412 строк не виконав.

Поданий позивачем акт звірки взаємних розрахунків, підписаний сторонами та скріплений відтисками їх круглих печаток, підтверджує, що заборгованість відповідача станом на жовтень 2014р. складала 284 328,63 грн., яка після часткової оплати товару на суму 5000 грн (виписка по рахунку "Захід-Хліб-Збут-2002"), станом на 12.12.2014р. (дата звернення до суду) становить 279 328 грн. 63 коп.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В процесі розгляду спору судом встановлено, що договір №021412 від 20.03.2013р. є таким, що відбувся, оскільки предмет його є чітко визначеним, що дає змогу зрозуміти, що саме розраховував отримати Покупець за договором і планує виконати та надати йому Постачальник, крім того, договір не змінений і не розірваний.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, і в установлений строк, а оскільки відповідачем дані строки порушено, він повинен нести відповідальність, передбачену п.6.2 договору поставки №021412 від 14.12.2012р. у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожен день прострочення .

Господарський суд, проаналізувавши розрахунок нарахованої позивачем пені, перевіривши його на предмет відповідності оціненим в судовому порядку доказам, прийшов до висновку, що з врахуванням часткових оплат та періоду нарахування з 25.12.2013р. по 11.12.2014р. (по кожній накладній окремо) сума пені становить 53 564 грн. 98 коп.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

- відповідно до розрахунку позивача, здійсненого по кожній накладній окремо, перевіреного судом впроцесі розгляду справи, розмір втрат від інфляції за прострочення виконання зобов'язання за період з 24.09.2013р. по 11.12.2014р. становить 33 451грн 56 коп., а три відсотки річних від простроченої суми за період з 17.01.2013р. по 11.12.2014р. становить 13445 грн. 87 коп.

Крім того, у п. 6.3. Договору сторони передбачили, що у випадку невиконання Покупцем взятого на себе зобов'язання по оплаті Товару понад 14 календарних днів із дня закінчення граничного терміну оплат, він додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 15% від суми вартості поставленої партії Товару, що у відповідності до здійсненого позивачем та перевіреного судом в процесі розгляду справи розрахунку за період з 25.12.2013р. по 11.12.2014р. становить 191 342 грн 85 коп.

Приймаючи до уваги, що в процесі судового розгляду спору відповідачем не подано, а судом не здобуто жодних доказів, які б свідчили про погашення заявленої суми позову, а тому позовні вимоги про стягнення з Приватного підприємства "Бекерай", заборгованості за поставлене борошно в розмірі 571 133,89 грн., з яких: 279 328,63 грн. - основного боргу, 53 564,98 грн. - пені, 191 342,85 грн. - штрафу, 13 445,87 грн. - 3% річних та 33 451,56 грн. інфляційних підлягають до задоволення як такі, що доведені позивачем у відповідності із ст.ст. 33-34 ГПК України належними і допустимими доказами .

Заперечення відповідача, викладені його повноважним представником в судових засіданнях та у поданому відзиві на позов №15 від 04.02.2015р., до уваги не приймаються, оскільки в процесі розгляду справи суд дійшов висновку про те, що договір №021412 від 20.03.2013р. є таким, що відбувся, а також він є незміненим і не розірваним, а відтак позивачем підставно нараховано штраф у розмірі 15% від суми вартості поставленої партії товару (по кожній накладній окремо), передбачений п. 6.3. Договору, а заявлене відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу до 15% від суми основного боргу станом на день звернення до суду судом відхилено з огляду на те, що зі змісту цього клопотання слідує, що відповідач просить суд не зменшити розмір нарахованого штрафу , а змінити методику його нарахування , що по суті своїй потягне зміну п. 6.3 Договору.

Судові витрати, у відповідності з вимогами ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Бекерай", вул. Вокзальна, 3, м. Кременець, Тернопільська область,

- на користь Приватного підприємства "Захід-Хліб-Збут-2002" вул. Гайова, 44а, м. Тернопіль, - 571 133 (п'ятсот сімдесят одну тисячу сто тридцять три) грн 89 коп. заборгованості, з яких : 279 328 (двісті сімдесят дев'ять тисяч триста двадцять вісім) грн. 63 коп. боргу, 53 564 (п'ятдесят три тисячі п'ятсот шістдесят чотири) грн 98 коп. пені, 33 451 (тридцять три тисячі чотириста п'ятдесят одну) грн 56 коп. інфляційних втрат, 13 445 (тринадцять тисяч чотириста сорок п'ять) грн. 87 коп. 3% річних, 191 342 (сто дев'яносто одну тисячу триста сорок дві) грн 85 коп. штрафу та 11 422 (одинадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн 69 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після вступу рішення у законну силу.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 06.02.2015р.

Суддя Н.М. Бурда