ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.02.15р. Справа № 904/10035/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ АГРАРНИЙ РЕСУРС", м. Київ

до Дочірнього підприємства "КОЛОСИСТЕ" Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога", с. Веселе, Дніпропетровська область

про стягнення 161 461,50 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Потапов О.О. - представник (дов. № 22/01/2015/7 від 22.01.2015)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

17.12.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ АГРАРНИЙ РЕСУРС" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Дочірнього підприємства "КОЛОСИСТЕ" Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога" про стягнення заборгованості за договором № 03/04-12 від 03.04.2012 у розмірі 161 461,50 грн., з яких 127 060,40 грн. - основний борг, 6 812,92 грн. - 3% річних, 27 588,18 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором поставки товару № 03/04-12 від 03.04.2012 року, в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.01.2015 року.

17.12.2014 разом із позовною заявою позивач надав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2015 відмовлено в задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ АГРАРНИЙ РЕСУРС" про забезпечення позову.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 14.01.2015 року на 03.02.2015 року.

21.01.2015 представник позивача на вимогу суду надав завірені копії банківських виписок про часткову сплату боргу відповідачем.

Відповідач відзив на позов не надав, у судові засідання, призначені для розгляду справи, явку свого повноважного представника не забезпечив. Був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 03.02.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ АГРАРНИЙ РЕСУРС" (постачальник) та Дочірнім підприємством "КОЛОСИСТЕ" Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога" (покупець) було укладено договір поставки товару № 03/04-12 від 03.04.2012 року (а.с. 9).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцеві мікродобрива, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей товар.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), визначаються специфікаціями, що є невід'ємними додатками до цього договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору встановлено, що ціна за одиницю товару та загальну вартість товару за кожною позицією остаточно встановлюється та відображається у специфікації на кожну окрему партію товару, яка підписується уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 4.3 договору встановлено, що поставка партії товару здійснюється в строки, обумовлені в специфікації на кожну окрему партію товару.

Сторони підписали специфікацію № 1 від 03.04.2012 до договору, в якій узгодили конкретний асортимент, кількість, ціну, умови поставки та оплату товару (а.с.13).

Оплата партії товару здійснюється покупцем у вигляді 30 % до 10.03.2012, 15 % до 25.08.2012, 20 % до 20.09.2012 та 45 % до 15.10.2012 року на розрахунковий рахунок постачальника (п.3 специфікації ).

04.12.2012 сторонами було укладено додаткову угоду до договору № 03/04-12 від 03.04.2012, якою було внесено зміни до специфікації №1 від 03.04.2012 до договору № 03/04-12 від 03.04.2012 року (а.с.14), а саме, сторони дійшли згоди викласти п. 3 специфікації у наступній редакції "3. Оплата партії товару за цією специфікацією здійснюється покупцем не пізніше 15.03.2012 року на розрахунковий рахунок постачальника згідно виставленого рахунку".

На виконання умов договору, позивач поставив товар відповідачу, що підтверджується видатковими накладними:

№ РН-0000019 від 18.04.2012 на суму 7 525,00 грн. (а.с. 35);

№ РН-0000048 від 20.04.2012 на суму 31 979,10 грн. (а.с. 33);

№ РН-0000109 від 21.05.2012 на суму 31 738,30 грн. (а.с. 37);

№ РН-0000131 від 24.05.2012 на суму 268 057,70 грн. (а.с. 30).

В свою чергу відповідач прийняв товар про що свідчать доручення на право отримання товарних цінностей № 44 від 18.04.2012 (а.с.36), № 53 від 20.04.2012, № 110 від 21.05.2012 (а.с. 34) та № 111 від 24.05.2012 (а.с. 31).

Таким чином, відповідачу було поставлено товар на загальну суму 339 300,10 грн., проте, за взаємною згодою сторін 04.10.2012 частину товару на суму 38 480,70 грн. було повернуто, що підтверджується накладними на повернення № 299723 від 04.10.2012 та № 299720 від 04.10.2012 (а.с.28-29).

Відповідач здійснив часткову оплату товару на загальну суму 173 759,00 грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с.82-86).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 127 060,40 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків (а.с.27), який підписано обома сторонами та скріплений печатками підприємств.

Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію від 23.09.2013 за № 392, в якій просить протягом 3-х банківських днів перерахувати на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ АГРАРНИЙ РЕСУРС" суму основного боргу у розмірі 127 060,40 грн.

Відповідач відповідь на претензію не надав, суму заборгованості у розмірі 127 060,40 грн. не сплатив, що є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3 специфікації, строк оплати поставленого товару за видатковими накладними є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 127 060,40 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пункту 7.5 договору передбачено, що у разі порушення строків оплати винна сторона зобов'язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання щодо своєчасної оплати поставленого товару, позивачем нараховано відповідачу 3 % річних за період з 16.03.2013 по 11.12.2014 у сумі 6 812,92 грн. та інфляційні втрати за період з11.04.2013 по 11.12.2014 у сумі 27 588,18 грн.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.4), судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 6 812,92 грн. та інфляційних втрат у сумі 27 588,18 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволені позову судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Дочірнього підприємства "КОЛОСИСТЕ" Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога" (53245, Дніпропетровська область, с. Веселе, вул. Центральна, 21; ідентифікаційний код 32328792) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ АГРАРНИЙ РЕСУРС" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 43, к. 104; ідентифікаційний код 36790154) - 127 060,40 грн. основний борг, 6 812,92 грн. 3 % річних, 27 588,18 грн. - інфляційні втрати та 3 229,23 грн. судовий збір, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.02.2015

Суддя Я.С. Золотарьова