ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 січня 2015 року Справа № 904/7053/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Самусенко С.С.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акта Банк" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03 листопада 2014 року у справі № 904/7053/14 Господарського суду Дніпропетровської області за позовом Публічного акціонерного товариства "Міжнародний Інвестиційний Банк", м. Київ, до Публічного акціонерного товариства "Акта Банк", м. Дніпропетровськ, про стягнення 48 271,56 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Подана Публічним акціонерним товариством "Акта Банк" касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню, з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

01 листопада 2011 року набрав чинності Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон), який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Зокрема, за подання касаційної скарги до господарського суду на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (ч. 1 ст. 4, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", який набрав чинності 01.01.2015, у січні 2015 встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 218,00 грн.

Таким чином, ставка судового збору за подачу касаційної скарги на ухвалу господарського суду становить 609,00 грн.

Заявник не надав доказів сплати судового збору, та, посилаючись на положення п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", вказував, що звільнений від сплати судового збору.

Разом з цим, пунктом 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Відповідно до пунктів 6, 16 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, що безпосередньо пов'язані з процедурою виведення банку з ринку та припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

В пункті 3.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 зазначено, що статтею 5 Закону визначено, зокрема, випадки, коли окремі органи, здійснюючи надані їм законодавством повноваження, звільняються від сплати судового збору як позивачі. У вирішенні питання про те, чи здійснюють відповідні органи у спірних правовідносинах свої повноваження, господарському суду слід виходити з норм законів та інших актів законодавства України, якими передбачено такі повноваження. Зокрема, наведене стосується здійснення Національним банком України та його органами функцій кредитора останньої інстанції для банків і організації системи рефінансування (пункт 3 статті 7 Закону України "Про Національний банк України") з наданням відповідних кредитів та здійсненням інших операцій, зазначених у статті 42 згаданого Закону, оскільки у пов'язаних з цим правовідносинах Національний банк України реалізує надані йому законом повноваження. Якщо ж згадані органи звертаються до господарського суду не у зв'язку з виконанням своїх повноважень, або з вимогами, не пов'язаними з тими, за подання позовів щодо яких їх звільнено від сплати судового збору, або коли їх звільнено від такої сплати лише як позивачів, а вони беруть участь у справі не як позивачі, то вони зобов'язані сплачувати судовий збір у загальному порядку.

Предметом спору в даній справі є зобов'язання ПАТ "Акта Банк" перерахувати на рахунок ПАТ "Міжнародний Інвестиційний Банк" грошові кошти у розмірі 48 271,56 грн. згідно укладеного між сторонами договору про надання послуг з індексації коштів.

З огляду на вищевикладене, дана справа не пов'язана зі здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації ПАТ "Акта Банк".

Скаржником до касаційної скарги не додано доказів, які підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених в пунктах 3, 4 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку та з відповідним клопотанням про відновлення процесуального строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акта Банк" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03 листопада 2014 року у справі № 904/7053/14 повернути скаржнику, а справу - Господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя: Дунаєвська Н.Г.

Судді: Мележик Н.І.

Самусенко С.С.