ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Справа № 916/4651/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Прокопанич Г.К.

суддів Алєєвої І.В.

Демидової А.М.

за участю представників:

Позивача: Чиркіна Д.В., дов. № 04/32 від 02.02.20105 року;

Відповідача: не з'явився;

розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Порто-Франко" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в акціонерному банку "Порто-Франко" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року

у справі № 916/4651/14 господарського суду Одеської області

за позовом публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Порто-Франко" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в акціонерному банку "Порто-Франко"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Нотлексінвест"

про визнання нікчемними правочинів

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "Порто-Франко" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в акціонерному банку "Порто-Франко" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Нотлексінвест", просило визнати недійсними нікчемні правочини № 4413 від 13.03.2014 року, № 4429 від 13.03.2014 року, № 4435 від 12.03.2014 року; № 4433 від 12.03.2014 року, № 4431 від 13.03.2014 року, № 4439 від 12.30.2014 року, № 4437 від 12.03.2014 року, № 4441 від 12.03.2014 року, № 4445 від 13.03.2014 року, № 4447 від 13.03.2014 року, № 4449 від 13.03.2014 року, № 4451 від 13.03.2014 року, № 1021 від 14.03.2014 року, № 1023 від 14.03.2014 року, № 1025 від 14.03.2014 року, № 1027 від 14.03.2014 року, № 1029 від 14.03.2014 року, № 1034 від 14.03.2014 року, № 1036 від 14.03.2014 року, № 1038 від 17.03.2014 року, № 1040 від 17.03.2014 року, № 1042 від 17.03.2014 року, № 4415 від 25.07.2014 року, № 4417 від 25.07.2014 року, № 4423 від 25.07.2014 року; № 4425 від 25.07.2014 року; № 4427 від 01.08.2014 року; № 4419 від 09.10.2014 року, № 4443 від 10.10.2014 року; застосувати наслідки недійсності нікчемних правочинів у вигляді реституції та визнати, що рішення суду є підставою для внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження у виді заборони на майнові права (а.с. 14-25).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.11.2014 року (суддя Гуляк Г.І.), залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року (головуючий Шевченко В.В., судді Головей В.М., Колоколов С.І.) (а.с. 186-195) позовну заяву публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Порто-Франко" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в акціонерному банку "Порто-Франко" повернуто без розгляду на підставі ч. 1 ст. 58 та п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 1-8).

Не погодившись з прийнятими судовими актами, публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "Порто-Франко" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в акціонерному банку "Порто-Франко" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, просило скасувати оскаржені судові рішення, справу передати на розгляд до місцевого господарського суду (а.с. 202-203).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.01.2015 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Порто-Франко" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в акціонерному банку "Порто-Франко" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 04.02.2015 року (а.с. 200-201).

Розпорядженням секретаря першої судової палати № 02-05/31 від 02.02.2015 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Прокопанич Г.К. (доповідач), судді Алєєва І.В., Демидова А.М.

У судове засідання 04.02.2015 року представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Нотлексінвест" не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Нотлексінвест".

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Згідно п. 3.6 постанови пленуму Вищого господарського суду Укроаїни від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК України). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо: позов поданий одночасно до залізниці та вантажовідправника (вантажоодержувача), і в цій позовній заяві об'єднані вимоги, що ґрунтуються на комерційному акті, з вимогами, які обґрунтовані іншими документами; об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т. п.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Встановивши, що публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Порто-Франко" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в акціонерному банку "Порто-Франко" безпідставно об'єднано вимоги щодо визнання недійсними 29 договорів про розірвання різних та окремих правочинів, тобто, порушено правила об'єднання вимог та таке об'єднання не зв'язане між собою поданими доказами, суттєво утруднить вирішення даного спору, сумісний розгляд зазначених вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, місцевий господарський суд мотивовано виніс ухвалу про повернення позовної заяви, яка правомірно залишена без змін апеляційною інстанцією.

Частиною 2 ст. 11113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Згідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Доводи касаційної скарги про те, що об'єднані позовні вимоги за зазначеними договорами є ідентичними, виникли на підставі одного кредитного договору, пред'явлені до однієї і тієї ж особи, обгрунтовуються однаковими доводами та доказами є хибними, оскільки предметом спору є нікчемність іпотечних договорів, а не відповідність закону кредитного договору, на підставі якого вони укладені.

Крім того, діюче процесуальне законодавство не містить такого обгрунтування об'єднання позовних вимог, як ідентичність позовів.

Оскільки судами попередніх інстанцій не було допущено порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржених актів, підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Порто-Франко" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в акціонерному банку "Порто-Франко" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року у справі № 916/4651/14 залишити без змін.

Головуючий суддя Г.К. Прокопанич

Судді: І.В. Алєєва

А.М. Демидова