РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015Справа № 910/26574/14

За позовом Приватного акціонерного товариства

"Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторитет-2010"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Кацинський О.В. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 27 січня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

28 листопада 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява № 848 від 28.11.2014 року в якій викладені позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторитет-2010" (відповідач) заборгованості за договором поставки № 62/14 від 26.05.2014 року в сумі 126 892,34 грн., з них: основного боргу - 68 634,96 грн. (шістдесят вісім тисяч шістсот тридцять чотири гривні 96 копійок), пені - 52 886,60 грн. (п'ятдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят шість гривень 60 копійок), індексу інфляції - 4 501,40 грн. (чотири тисячі п'ятсот одна гривня 40 копійок) та 3% річних - 869,38 грн. (вісімсот шістдесят дев'ять гривень 38 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як Покупець, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання договором поставки № 62/14 від 26.05.2014 року, зокрема, у визначені відповідним договором строки в повному обсязі не здійснив оплату вартості переданого йому позивачем, як Постачальником, товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав, участь свого представника в судові засідання не забезпечував. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 року (суддя Котков О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/26574/14, розгляд справи призначено на 23.12.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2014 року судом, за клопотанням представника позивача, у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, розгляд справи відкладено до 27.01.2015р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2014 року між позивачем (надалі - Постачальник або Продавець) та відповідачем (далі по тексту - Покупець або Отримувач) (разом - сторони) було укладено договір поставки № 62/14 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір або Договір закупівлі товару), відповідно до п. 1.1. якого на умовах Договору Постачальник зобов'язується виготовляти та систематично відпускати і передавати у власність Покупцю продукцію власного виробництва (далі по тексту - Товар), а Покупець зобов'язується приймати і реалізовувати цей Товар та вчасно здійснювати його оплату на умовах Договору.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору Постачальник передав, а Покупець прийняв товар на загальну суму - 74 914,56 грн., при цьому, позивач вказує, що Покупець не здійснив повну оплату вартості поставленого йому Постачальником товару, а відтак, за розрахунками позивача, відповідач має заборгованість за Договором в розмірі 68 634,96 грн.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача санкції за порушення виконання грошового зобов'язання по Договору щодо оплати товару.

Оцінивши в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Як вже було установлено судом, 26 травня 2014 року між сторонами укладено договір поставки № 62/14 згідно п. 1.1. якого на умовах Договору Постачальник зобов'язується виготовляти та систематично відпускати і передавати у власність Покупцю продукцію власного виробництва, а Покупець зобов'язується приймати і реалізовувати цей Товар та вчасно здійснювати його оплату на умовах Договору.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Договору в червні 2014 року позивач передав товар на суму 74 914,56 грн., що підтверджується видатковими накладними №№: 25307, 25312, 25328, 25329, 25330, 25335, 25338, 25339, 25342 від 03.06.2014 року; №№ 27986, 27987 від 12.06.2014 року; №№ 28638, 28639, 28653 від 17.06.2014 року; №№ 30186, 30187, 30195,3 30205, 30206 від 24.06.2014 року (належним чином засвідчені копії накладних містяться в матеріалах справи), а відповідач отримав товар, що підтверджується підписом та відбитком штампу Отримувача на відповідних накладних.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що Покупець зобов'язаний здійснити оплату за поставлений Товар в гривнях на рахунок Постачальника на умовах відстрочки платежу 21 (двадцять один) календарний день з моменту відвантаження Товару.

Як стверджує позивач, а відповідачем не спростовано, взяті на себе зобов'язання за Договором Покупець належним чином не виконав, в передбаченому Договором порядку та строк, Отримувач отриманого згідно накладних №№: 25307, 25312, 25328, 25329, 25330, 25335, 25338, 25339, 25342 від 03.06.2014 року; №№ 27986, 27987 від 12.06.2014 року; №№ 28638, 28639, 28653 від 17.06.2014 року; №№ 30186, 30187, 30195,3 30205, 30206 від 24.06.2014 року товару в повному обсязі не оплатив, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість за Договором перед Продавцем в розмірі 68 634,96 грн., що і стало підставами заявленого позову № 848 від 28.11.2014 року.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 01.12.2014р. та від 23.12.2014р. відповідача було зобов'язано надати суду відзив на позов, докази на підтвердження відповідних заперечень, контррозрахунок суми заявленої до стягнення.

Всупереч вимогам вказаних ухвал контррозрахунку заявлених до стягнення сум відповідач до суду не надав та не надіслав.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з Покупця на користь Постачальника заборгованості за Договором поставки в розмірі 68 634,96 грн. з розрахунку - 74 914,56 грн. /поставлений товар/ - 6 279,60 грн. /частково сплачений товар/

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до 7.2. Договору, Покупець відповідає за несвоєчасну оплату поставленої партії Товару шляхом сплати пені в розмірі 0,5% (нуль п'ять цілих п'ять десятих відсотка) від перерахованої суми за кожний день прострочення платежу і не звільняється від виконання зобов'язання щодо оплати поставленої партії Товару.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього

Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином розмір пені, що обчислюється від суми простроченого платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи відсутність в матеріалах справи контррозрахунку відповідача, з урахуванням факту прострочення відповідачем по оплаті вартості отриманого за Договором товару, стягненню з Покупця на користь Продавця, в межах 182 днів прострочення підлягає 6 069,08 грн. (шість тисяч шістдесят дев'ять гривень 08 копійок) пені за порушення терміну оплати продукції, що становить:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
57437.1625.06.2014 - 16.07.2014229.5000 %0.052 %*657.77
57437.1617.07.2014 - 12.11.201411912.5000 %0.068 %*4681.52
57437.1613.11.2014 - 28.11.20141614.0000 %0.077 %*704.98
Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1654.5604.07.2014 - 16.07.2014139.5000 %0.052 %*11.20
1654.5617.07.2014 - 28.07.20141212.5000 %0.068 %*13.60
Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, за прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання по Договору щодо оплати товару, в межах заявленого періоду нарахування стягненню з Покупця, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, на користь Продавця підлягає 869,38 грн. (вісімсот шістдесят дев'ять гривень 38 копійок) 3% річних та 4 501,40 грн. (чотири тисячі п'ятсот одна гривня 40 копійок) втрат від інфляції.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення 80 074,82 грн. з них основного боргу - 68 634,96 грн. (шістдесят вісім тисяч шістсот тридцять чотири гривні 96 копійок), пені - 6 069,08 грн. (шість тисяч шістдесят дев'ять гривень 08 копійок), індексу інфляції - 4 501,40 грн. (чотири тисячі п'ятсот одна гривня 40 копійок) та 3% річних - 869,38 грн. (вісімсот шістдесят дев'ять гривень 38 копійок).

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1 601,38 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторитет-2010" (ідентифікаційний код 36884645, адреса: 03191, м. Київ, вул. Якубовського Маршала, буд. 2, ІПН 4), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" (ідентифікаційний код 00382496, адреса: 03057, м. Київ, вул. Ежена Потьє, буд. 6, п/р № 8601 в АТ «Банк Фінанси та Кредит», МФО 300937, ІПН 55), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 68 634,96 грн. (шістдесят вісім тисяч шістсот тридцять чотири гривні 96 копійок), пені - 6 069,08 грн. (шість тисяч шістдесят дев'ять гривень 08 копійок), індексу інфляції - 4 501,40 грн. (чотири тисячі п'ятсот одна гривня 40 копійок), 3 % річних - 869,38 грн. (вісімсот шістдесят дев'ять гривень 38 копійок) та судові витрати - 1 601,38 грн. (одна тисяча шістсот одна гривня 38 копійок). Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію даного рішення направити відповідачу по справі № 910/26574/14.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.02.2015р.

Суддя О.В. Котков