РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015Справа № 5011-59/1867-2012

За позовом Юліус Земанн Лтд

До 1) Державної служби інтелектуальної власності України

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансвест-груп"

Про визнання недійсним свідоцтва № 144225 на знак для товарів та послуг

та зобов'язання вчинити певні дії

та

За зустрічним

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансвест-Груп"

До 1) Юліус Земанн Лтд

2) Державної служби інтелектуальної власності України

Про припинення дії міжнародної реєстрації № 612525 на торговельну марку

та зобов'язання вчинити певні дії

Судді:Картавцева Ю.В. (гол.)

Босий В.П.

Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача Поліщук М.А. - представник (дов. № б/н від 23.12.2014 р.)

від відповідача 1 Запорожець Л.Г. - представник (дов № 1-8/8566 від 21.11.2014 р.)

від відповідача 2 не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Юліус Земанн Лтд звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансвест-груп" в якому просить суд: 1) визнати Свідоцтво України №144225 на знак для товарів і послуг недійсним повністю; 2) зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості про визнання недійсним свідоцтва України № 144225 на знак для товарів і послуг до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та опублікувати вказані відомості у Офіційному бюлетені "Промислова власність".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Юліус Земанн Лтд є власником торговельних марок за Міжнародними Реєстраціями № 612525 від 09.12.1993 р. та № 579396 від 20.11.1991 р. Обидві торгівельні марки являють собою оригінальні форму та зображення.

Відповідач 2 є власником торговельної марки за Свідоцтвом України № 144255.

Однак, позивач вважає, що торговельна марка за Свідоцтвом України № 144255 є схожою настільки, що її можна сплутати з торговельними марками за більш ранніми Міжнародними реєстраціями №№ 612525, 579396, власником яких є позивач, і тому не відповідає умовам надання правової охорони згідно Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг" № 3689-ХІІ від 15.12.1993р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.02.2012 р. порушено провадження у справі №5011-59/1867-2012 та призначено справу до розгляду на 02.03.2012 р.

В судовому засіданні 02.03.2012р. оголошено перерву до 02.04.2012р.

03.03.2012 р. відділом діловодства суду отримано від представника відповідача 1 відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач 1 просить в задоволенні позову відмовити повністю.

16.03.2012 р. відділом діловодства суду отримано від представника позивача додаткові документи.

02.04.2012 р. відділом діловодства суду отримано від представника позивача пояснення по справі, клопотання щодо проведення експертизи та додаткові документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 15.02.2012р.

Представник відповідача 2 через відділ діловодства суду 02.04.2012р. надав, на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 02.04.2012р. представник відповідача 2 заявив клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання часу для підготовки пояснень на клопотання про призначення по справі експертизи.

Судом задоволено дане клопотання та оголошено в судовому засіданні 02.04.2012р. перерву до 09.04.2012р.

09.04.2012р. відділом діловодства суду отримано від представника відповідача 2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансвест-Груп" зустрічний позов до Юліус Земанн Лтд та Державної служби інтелектуальної власності України про припинення дії міжнародної реєстрації № 612525 на торговельну марку та зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України повідомити Міжнародне бюро ВОІВ щодо припинення дії міжнародної реєстрації № 612525 на торговельну марку.

Відповідно до ст.60 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом, зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним; подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансвест-Груп" є взаємно пов'язаним з позовом Юліус Земанн Лтд, позивачем дотримано всіх вимог щодо подачі позовів, то судом прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансвест-Груп".

В судовому засіданні 09.04.2012 р. представник відповідача 1 заявив клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з зустрічною позовною заявою. Клопотання судом задоволено.

Ухвалою суду від 09.04.2012р. прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Трансвест-Груп" до Юліус Земанн Лтд та Державної служби інтелектуальної власності України про припинення дії міжнародної реєстрації № 612525 на торговельну марку та зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України повідомити Міжнародне бюро ВОІВ щодо припинення дії міжнародної реєстрації № 612525 на торговельну марку та відкладено розгляд справи на 20.04.2012р.

20.04.2012р. представником позивача за первісним позовом через відділ діловодства суду подано відзив на зустрічну позовну заяву. В даному відзиві, представник позивача за первісним позовом просить відмовити в задоволенні зустрічного позову, оскільки останній є безпідставним та не ґрунтується на належних доказах.

20.04.2012р. від представника Державної служби інтелектуальної власності (відповідач 1 за первісним позовом та відповідач 2 за зустрічним позовом) до відділу діловодства суду подано відзив на зустрічну позовну заяву. Відповідно до даного відзиву, відповідач просить відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог, та зазначає про необхідність призначення по справі судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

Крім того, представником відповідача 1 за первісним позовом подано клопотання, в якому наведено коло питань, які слід поставити на розгляд судовому експерту.

20.04.2012р. до відділу діловодства суду представником відповідача 2 за первісним позовом подано пояснення стосовно призначення судової експертизи. В наданих поясненнях представник відповідача 2 за первісним позовом наводить обґрунтування стосовно призначення у справі судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності, надано пропозиції щодо судових експертів та кола питань, які слід поставити на розгляд судовим експертам.

В судовому засіданні 20.04.2012р. представник відповідача 2 за первісним позовом заявив клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання додаткових пояснень.

Суд задовольнив дане клопотання та оголосив перерву в судовому засіданні до 27.04.2012р.

27.04.2012р. представником позивача за первісним позовом через відділ діловодства суду подано заперечення на відзиви відповідача 1 та відповідача 2 за первісним позовом. Відповідно до якого, представник позивача зазначає, що первісний позов є обґрунтований та ґрунтується на належних доказах, просить позов задовольнити.

Також представником позивача подано клопотання щодо проведення експертизи. В якому представник надав пропозиції щодо судових експертів та кола питань, які слід поставити на розгляд судовим експертам.

За результатами розгляду в судовому засіданні 27.04.2012р. поданих представниками сторін клопотань про призначення у справі судової експертизи, судом призначена судова експертиза об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) (03680, м. Київ, вул. Смоленська,6), про що 27.04.2012 р. винесено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 27.04.2012р. зупинено провадження у справі №5011-59/1867-2012 до надання висновків судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

22.04.2013р. відділом діловодства суду отримано від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Висновок експерта №5383/12-53 від 11.04.2013р. за результатами проведення експертизи у сфері об'єктів інтелектуальної власності.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.04.2013р. поновлено провадження у справі №5011-59/1867-2012 та призначено справу до розгляду на 13.05.2013р.

Розпорядженням Заступника Голови господарського суду міста Києва від 13.05.2013р. справу №5011-59/1867-2012 за позовом Юліус Земанн Лтд до Державної служби інтелектуальної власності України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансвест-груп" про визнання недійсним свідоцтва № 144225 на знак для товарів та послуг та зобов'язання винити певні дії та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансвест-Груп" до Юліус Земанн Лтд та Державної служби інтелектуальної власності України про припинення дії міжнародної реєстрації № 612525 на торговельну марку та зобов'язання винити певні дії передано на розгляд судді Капцовій Т.П.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.05.2013 р. справу №5011-59/1867-2012 прийнято до провадження суддею Капцова Т.П., розгляд справи призначено на 27.05.2013 р. о 11:10 год.

Розпорядженням Заступника Голови господарського суду міста Києва від 20.05.2013р. справу №5011-59/1867-2012 передано на розгляд судді Картавцевій Ю.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.05.2013 р. справу №5011-59/1867-2012 прийнято до провадження суддею Картавцева Ю.В., розгляд справи призначено на 27.05.2013 р. о 11:10 год.

Представник відповідача 2 в судове засідання 27.05.2013 р. не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав.

14.05.2013 р. відділом діловодства суду отримано від представника позивача Клопотання про доручення доказів відповідно до якого позивач повідомив про нове місцезнаходження відповідача 2: 03057, м. Київ, просп. Перемоги, 47-А відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 19.02.2013р.

27.05.2013 р. відділом діловодства суду отримано від представника позивача пояснення.

У зв'язку з нез'явленням в судове засідання 27.05.2013 р. представника відповідача 2, з метою належного повідомлення відповідача 2 про день та час розгляду справи, невиконанням вимог ухвали суду, суд, відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав розгляд справи на 17.06.2013р.

В судовому засіданні 17.06.2013 р. представником відповідача 2 за первісним позовом подано клопотання про призначення повторної судової експертизи з підстав того, що на думку відповідача 2 Висновок експерта №5383/12-53 від 11.04.2013р. є упередженим, необґрунтованим, таким, що суперечить іншим матеріалам справи, здійснений з грубим порушенням обраної експертом методики та процесуального порядку проведення експертизи посилаючи на обставини викладені у клопотанні.

В судових засіданнях 17.06.2013 р. та 01.07.2013 р. оголошувались перерви до 01.07.2013 р. та до 08.07.2013 р. відповідно.

За результатами розгляду даного клопотання, судом призначена повторна судова експертиза об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено атестованим судовим експертам Державного Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, про що 08.07.2013 р. винесено відповідну ухвалу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи. За таких обставин, ухвалою суду від 08.07.2013 р. провадження у справі № 5011-59/1867-2012 зупинено до надання висновку повторної судової експертизи.

25.12.2013р. відділом діловодства суду одержано від Державного Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України лист №19/7-9598 від 23.12.2013р., згідно якого експертною установою повернуто матеріали господарської справи № 5011-59/1867-2012 без виконання. Додатком до даного листа експертом повернуто матеріали господарської справи № 5011-59/1867-2012.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

За таких обставин, ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.11.2013 р. провадження у справі № 5011-59/1867-2012 поновлено, розгляд справи призначено на 27.12.2013 р.

У судовому засіданні представник відповідача 2 подав суду письмові пояснення підстав нездійснення попередньої оплати проведення повторної судової експертизи, відповідно до яких зазначає, що зобов'язується здійснити оплату проведення такої повторної судової експертизи у випадку її призначення.

Стосовно призначення повторної судової експертизи у даній справі, суд зазначає таке.

Представник відповідача 2 просив призначити повторну судову експертизу, з огляду на те, що висновок № 5383/12-53 від 11.04.2013 зроблено з порушенням процесуального порядку призначення експертизи, неналежною особою, порушенням процесуального порядку проведення експертизи та методики дослідження, висновок не відповідає іншим матеріалам справи, є необґрунтованим.

За результатами дослідження у судовому засіданні 27.12.2013р. матеріалів справи та пояснень представників сторін, суд зазначає, що оскільки Висновок №5383/12-53 суперечить матеріалам справи та викликає сумнів у його правильності, а ухвала суду від 08.07.2013 р. про призначення повторної судової експертизи разом із матеріалами судової справи № 5011-59/1867-2012 повернута без виконання, враховуючи те, що відповідачем 2 у судовому засіданні 27.12.2013 р. письмово підтверджено майбутнє виконання обов'язку з попередньої оплати проведення повторної судової експертизи у даній справі, суд вирішив за необхідне призначити у справі № 5011-59/1867-2012 повторну судову експертизу.

Також у судовому засіданні 27.12.2013 р. представники позивача та відповідачів 1 та 2 надали суду клопотання про продовження строку вирішення спору відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів, то суд задовольнив зазначене клопотання.

За таких обставин, ухвалою суду від 27.12.2013 р. продовжено строк вирішення спору по справі № 5011-59/1867-2012 на п'ятнадцять днів та призначено повторну судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено атестованим судовим експертам Державного Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

За таких обставин, суд ухвалою від 27.12.2013 р. зупинив провадження у справі №5011-59/1867-2012 до надання висновків повторної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено атестованим судовим експертам Державного Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

26.11.2014 р. відділом діловодства суду одержано від Державного Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Висновок експерта № 3 ІВ від 21.11.2014р.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

За таких обставин, ухвалою суду від 01.12.2014р. провадження у справі № 5011-59/1867-2012 поновлено, розгляд справи призначено на 12.12.2014 р. о 12 год. 45 хв.

У судовому засіданні 12.12.2014 р. представник відповідача 2 подав суду заяву про відмову від зустрічного позову та визнання первісного позову.

У даному судовому засіданні представник відповідача 1 заявив усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні. Дане клопотання судом задоволено, у зв'язку з чим оголошено перерву до 12.12.2014 р. о 16 год. 30 хв.

Представники відповідачів 1 та 2 у судовому засіданні 12.12.2014 р., призначеному на 16 год. 30 хв., заявили усне клопотання про оголошення перерви . Дане клопотання судом задоволено, у зв'язку з чим судом оголошено перерву до 19.12.2014 р.

19.12.2014 р. відділом діловодства суду отримано від відповідача 2 заяву, якою останній відкликає заяву про визнання первісного позову та відмову від зустрічного позову.

У судовому засіданні 19.12.2014 р. судом оголошено перерву до 22.12.2014 р.

У судовому засіданні 22.12.2014 р. представники сторін подали суду клопотання про колегіальний розгляд даної справи.

Розглянувши дане клопотання у судовому засіданні 22.12.2014 р., суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яка справа, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Зважаючи на ту обставину, що справа № 5011-59/1867-2012 відноситься до категорії складних, з метою забезпечення повного та об'єктивного розгляду справи, суд, в судовому засіданні 22.12.2014 р. прийшов до висновку про необхідність розгляду справи № 5011-59/1867-2012 колегіально у складі трьох суддів, відповідно до ч. 1 ст. 4-6 ГПК України. Відтак клопотання сторін про колегіальний розгляд даної справи задоволено, у зв'язку з чим ухвалою суду від 22.12.2014 р. суд ухвалив розгляд справи здійснювати колегіально.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 р. визначено для розгляду справи № 5011-59/1867-2012 колегію суддів в наступному складі: Картавцева Ю.В. (гол.), судді Босий В.П. та Літвінова М.Є.

Ухвалою суду від 22.12.2014 р. справу № 5011-59/1867-2012 прийнято до провадження колегією суддів у складі Картавцева Ю.В. (гол.), судді Босий В.П. та Літвінова М.Є., розгляд справи призначено на 26.01.2015 р.

14.01.2015 р. відділом діловодства суду отримано від позивача пояснення щодо висновку повторної судової експертизи, відповідно до яких позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача 2 у судове засідання 26.01.2015 р. не з'явився, вимоги ухвали суду від 22.12.2014 р. не виконав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що зокрема свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженому представнику відповідача 2.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача 2 в судовому засіданні 26.01.2015 р. від останнього до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 26.01.2015 р. та за відсутності представника відповідача 2, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

В судовому засіданні 26.01.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Юліус Земанн Лтд, юридична особа за законодавством Швейцарії (далі - позивач) є власником торгівельної марки за міжнародною реєстрацією № 612525 від 09.12.1993 р., що є оригінальною формою ялинки, та торгівельної марки «WUNDER-BAUM» за Міжнародною реєстрацією № 579396 від 20.11.1991 р., яка також є оригінальним зображенням ялинки (далі - Торговельні марки). Дані торгівельні марки зареєстровані для 5 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг (далі - МКТП) - освіжувачі повітря, продукти для очищення повітря та дезодоранти.

В свою чергу 12.09.2011 р. відповідачем 1 було видано відповідачу 2 свідоцтво України № 144225 на знак для товарів і послуг «О2 Air freshener», що відображає оригінальну форму ялинки. Даний знак зареєстрований для товарів 3 та 5 класу МКТП.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що торговельна марка за свідоцтвом України № 144255 є схожою настільки, що її можна сплутати з торговельними марками за більш ранніми міжнародними реєстраціями №№ 612525, 579396, власником яких є позивач, стосовно таких самих класів товарів МКТП, що не відповідає умовам надання правової охорони згідно Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг". За таких обставин, позивач просить суд визнати свідоцтво України №144225 на знак для товарів і послуг недійсним повністю та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості про визнання недійсним свідоцтва України № 144225 на знак для товарів і послуг до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та опублікувати вказані відомості в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Відповідач 1 у поданому відзиві на позов заперечив проти позову з підстав того, що оскільки експертиза заявки № 201010667 та реєстрація знака для товарів і послуг «О2 Air freshener» за свідоцтвом України № 144225 була проведена відповідно до вимог Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг». Так, за результатами кваліфікаційної експертизи було встановлено, що заявлене позначення за заявкою відповідає умовам надання правової охорони, визначеним Законом.

Крім цього, відповідач 1 звертає увагу, що хоча позначення позивача та знак за спірним свідоцтвом зображують ялинку, однак останній містить також словесне позначення, відмінне за семантичним значенням від словесного елементу позначення за міжнародною реєстрацією № 579396. При цьому відповідач 1 зазначає, що в комбінованому позначенні, яке складається із зображувального та словесного елементів, як правило, основним елементом є словесний елемент, оскільки на ньому акцентується увага споживача.

Окрім наведеного, відповідач 1 вважає, що спірне позначення відповідача 2 та знаки позивача не можна сплутати, оскільки комбіновані позначення відповідача 2 містять також зображувальний елемент О2 зі стрілкою, що є домінуючим у позначенні.

Також відповідач 1 заперечує проти позову з тих підстав, що позивач мав право навести свої обґрунтування проти реєстрації спірного позначення у порядку п. 8 ст. 10 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг", однак таким правом не скористався.

Разом з тим, у судовому засіданні 26.01.2015 р. представник відповідача 1 не заперечував проти первісного позову, оскільки, за його твердженням, зазначені у відзиві доводи спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідач 2 проти позову заперечував з підстав відсутності у позивача порушеного права, набуття знаком «O2 Air freshener» розрізняльної здатності внаслідок тривалого використання, відсутності візуальної, семантичної та звукової схожості між знаками позивача та спірним позначенням відповідача 2.

За таких обставин, відповідач 2 просить суд відмовити в задоволенні первісних позовних вимог.

В свою чергу, відповідачем 2 подано зустрічний позов до Юліус Земанн Лтд та Державної служби інтелектуальної власності України у даній справі про припинення дії міжнародної реєстрації № 612525 на торговельну марку та зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України повідомити Міжнародне бюро ВОІВ щодо припинення дії міжнародної реєстрації № 612525 на торговельну марку.

Даний зустрічний позов обґрунтований тим, що торговельна марка за міжнародною реєстрацією № 612525 перетворилась в позначення, що стало загальновживаним як позначення товарів певного виду - освіжувачів повітря.

Позивач та відповідач 1 за первісним позовом (відповідачі 1 та 2 за зустрічним позовом) заперечують проти зустрічного позову з підстав необґрунтованості вимог та неналежності доказів, на які посилається відповідач 2.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку про те, що вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 р. під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України, позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про наявність у позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом прав та підстав для звернення до суду з позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського кодексу України (надалі -ГК України) відносини, пов'язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються Господарським кодексом України та іншими законами.

До відносин, пов'язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами (ч. 2 ст. 154 ГК України).

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України) визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 ГК України та ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Відповідно до ст. 492 ЦК України, торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Право інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом у випадках і порядку, передбачених законом (ч. 1 ст. 157 ГК України, ч. 1 ст. 494 ЦК України).

Позивач вважає, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 144225 є схожим настільки, що його можна сплутати з торговельними марками за більш ранніми міжнародними реєстраціями №№ 612525, 579396, власником яких є позивач.

В свою чергу відповідач 2 свої заперечення та власне зустрічні позовні вимоги обґрунтовує зокрема тим, що торговельна марка за міжнародною реєстрацією № 612525 перетворилась в позначення, що стало загальновживаним як позначення товарів певного виду - освіжувачів повітря, а також набуттям знаком «O2 Air Freshener» розрізняльної здатності внаслідок тривалого використання.

Таким чином, з метою повного та всебічного розгляду спору необхідним є з'ясування питання, стосовно того, чи є позначення за Свідоцтвом України № 144225 на знак для товарів та послуг схожим настільки, що його можна сплутати із торговельними марками за міжнародними реєстраціями №№ 612525, 579396, та щодо однаковості та/або спорідненості товарів, для яких зареєстровані вказані позначення, а також щодо того, чи перетворилася торгівельна марка за міжнародною реєстрацією №612525 в позначення, що стало загальновживаним як позначення товарів певного виду - освіжувачі повітря, та чи набув знак «O2 Air freshener» розрізняльної здатності внаслідок тривалого використання.

Водночас суд не може перебрати на себе не притаманну йому функцію судового експерта та встановити на власний розсуд зазначені вище обставини.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно з п. 3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 5 «Про деякі питання практики призначення судових експертиз у справах зі спорів, пов'язаних із захистом права інтелектуальної власності», з урахуванням обставин справи та суті спору господарські суди за допомогою експертного дослідження мають з'ясовувати фактичні дані щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні торговельній марці правової охорони.

За таких обставин, ухвалою суду від 27.04.2012 р. у справі №5011-59/1867-2012 призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої було доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ).

З урахуванням пропозицій сторін, на вирішення експертів поставлені наступні запитання:

1) Чи є знак за свідоцтвом України № 144225 схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованими знаками Юліус Земанн Лтд за міжнародними реєстраціями №№ 612525, 579396?

2) Чи є товари, для яких зареєстрований знак за свідоцтвом № 144225, такими самими або спорідненими з товарами, для яких зареєстровані знаки за міжнародними реєстраціями №№ 612525, 579396?

3) Чи набув розрізняльну здатність в процесі використання знак "Air freshener, зобр." для товарів 3 та 5 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг за свідоцтвом України № 144225?

4) Чи є торгівельна марка за міжнародною реєстрацією №612525 позначенням, що стало загальновживаним як позначення товарів певного виду - освіжувачі повітря.

За результатами проведення судової експертизи у господарській справі № 5011-59/1867-2012 судом одержано Висновок експерта № 5383/12-53 від 11.04.2013 р., згідно з яким експерти прийшли до таких висновків:

у числі товарів 03 класу МКТП, для яких зареєстровано знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № 144225, наявні як ті самі, так і споріднені з товарами, щодо яких зареєстровано знак за міжнародною реєстрацією № 579396; товари 05 класу МКТП, для яких зареєстровано знак за свідоцтвом України № 144225 є тими самими, що і товари 05 класу МКТП, для яких, відповідно, зареєстровано знаки за міжнародними реєстраціями № 579396 та № 612525.

знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №144225 є схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованими знаками Юліус Земанн ЛТД за міжнародними реєстраціями № 612525 та № 579396.

знак «Air freshener» за свідоцтвом України № 144225 не набув розрізняльної здатності в процесі його використання для товарів 03 та 05 класів МКТП.

знак за міжнародною реєстрацією № 612525 не є позначенням, що стало загальновживаним як позначення товарів певного виду, - освіжувачі повітря.

Оцінюючи вказаний Висновок судової експертизи від 11.04.2013 р., суд дійшов висновку, що останній є таким, що містить протиріччя, складений з порушенням чинного законодавства, а тому викликає сумнів у його правильності.

За таких обставин, враховуючи приписи ст. 42 ГПК України, ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.07.2013 р. призначено повторну судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено атестованим судовим експертам Державного Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

При цьому з огляду на несплату відповідачем 2 вартості повторної судової експертизи, призначеної ухвалою суду від 08.07.2013 р., враховуючи однак подане у судовому засіданні 27.12.2013 р. письмове підтвердження майбутнього виконання обов'язку з оплати повторної судової експертизи, ухвалою суду від 27.12.2013 р. призначено повторну судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено атестованим судовим експертам Державного Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На вирішення атестованих судових експертів поставлено питання в редакції ухвали суду від 27.04.2012 р.

За результатами проведення повторної судової експертизи у господарській справі № 5011-59/1867-2012, судом одержано Висновок експерта № 3 ІВ від 21.11.2014 р. (далі - Висновок від 21.11.2014 р.), згідно з яким судові експерти прийшли до таких висновків:

Знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №144225 є схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованими знаками для товарів і послуг Юліус Земанн ЛТД за міжнародними реєстраціями № 612525 та № 579396.

Серед товарів 03 класу МКТП, для яких зареєстровано знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № 144225, наявні як ті самі, так і споріднені з товарами, для яких зареєстровано знак за міжнародною реєстрацією № 579396.

Товари 05 класу МКТП, для яких зареєстровано знак за свідоцтвом України № 144225 є тими самими, що і товари 05 класу МКТП, для яких зареєстровані знаки за міжнародною реєстрацією № 579396 та № 612525.

Знак «Air freshener» за свідоцтвом України № 144225 не набув розрізняльної здатності в процесі його використання для товарів 03 та 05 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг за свідоцтвом України № 144225.

Торгівельна марка (знак для товарів і послуг) за міжнародною реєстрацією № 612525 не є загальновживаним позначенням для товарів певного виду - освіжувачі повітря.

Оцінюючи вказаний Висновок повторної судової експертизи від 21.11.2014 р., суд вважає, що зазначений висновок містить відповіді на порушені питання, які є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи. При цьому Висновок повторної судової експертизи від 21.11.2014 р. у справі № 5011-59/1867-2012 складений кваліфікованими судовими експертами:

- Ковальовим К.М., який має вищу юридичну освіту, вищу спеціальну освіту в сфері інтелектуальної власності, кваліфікацію судового експерта з питань інтелектуальної власності («Дослідження, пов'язані з охороною прав на знаки для товарів і послуг»), стаж експертної роботи з 1993 р., експертний стаж у сфері інтелектуальної власності з 2005 р.

- Шпакович Н.Г., яка має вищу юридичну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової експертизи в сфері інтелектуальної власності за експертною спеціальністю 13.6 «Дослідження, пов'язані з комерційними (фірмовими найменуваннями), торговельними марками (знаками для товарів і послуг), географічними зазначеннями», стаж експертної роботи з 1998 року, експертний стаж у сфері інтелектуальної власності з 2014 року.

Вищезазначені судові експерти про кримінальну відповідальність згідно зі ст.ст. 384 та 385 Кримінального кодексу України попереджені.

За таких обставин Висновок повторної судової експертизи від 21.11.2014 р. у справі № 5011-59/1867-2012 приймається судом в якості належного та допустимого доказу.

Згідно з п. 3 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» від 23.12.1993 р. відповідність знаків умовам їх реєстрації визначається згідно з законодавством, що діяло на дату подання заявки.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо спірного свідоцтва відповідача 2, заявка № 201010667 на реєстрацію знаку для товарів і послуг «O2 Air freshener», що візуально відображає форму ялинки, була подана до Установи (відповідача 1) 12.07.2010 р.

Таким чином, на дату подання заявки № 201010667 на реєстрацію знаку для товарів і послуг «O2 Air freshener», що візуально відображає форму ялинки (12.07.2010 р.), чинною була редакція Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» № 3689-ХІІ від 10.04.2008 р.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15.12.1993 р. № 3689-ХІІ в редакції від 10.04.2008 р., чинній на дату подання вищезазначеної заявки (12.07.2010 р.), правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 6 «Підстави для відмови в наданні правової охорони» Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», не можуть одержати правову охорону позначення, зокрема які звичайно не мають розрізняльної здатності та не набули такої внаслідок їх використання; складаються лише з позначень, що є загальновживаними як позначення товарів і послуг певного виду (ч. 2); не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна в тому числі сплутати зі знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг (ч. 3).

За змістом приписів п.п. а), в) ч.1 ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони або видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Відповідно до Висновку судової експертизи від 21.11.2014 р., що прийнятий судом в якості належного та допустимого доказу у справі № 5011-59/1867-2012:

Знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №144225 є схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованими знаками для товарів і послуг Юліус Земанн ЛТД за міжнародними реєстраціями № 612525 та № 579396.

Серед товарів 03 класу МКТП, для яких зареєстровано знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № 144225, наявні як ті самі, так і споріднені з товарами, для яких зареєстровано знак за міжнародною реєстрацією № 579396. Товари 05 класу МКТП, для яких зареєстровано знак за свідоцтвом України № 144225 є тими самими, що і товари 05 класу МКТП, для яких зареєстровані знаки за міжнародною реєстрацією № 579396 та № 612525.

Знак «Air freshener» за свідоцтвом України № 144225 не набув розрізняльної здатності в процесі його використання для товарів 03 та 05 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг за свідоцтвом України № 144225.

Торгівельна марка (знак для товарів і послуг) за міжнародною реєстрацією № 612525 не є загальновживаним позначенням для товарів певного виду - освіжувачі повітря.

За таких обставин, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, враховуючи Висновок судової експертизи від 21.11.2014 р., суд приходить до наступних висновків:

знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №144225 є схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованими знаками для товарів і послуг Юліус Земанн ЛТД за міжнародними реєстраціями № 612525 та № 579396 для таких самих та споріднених з ними товарів;

знак «Air freshener» за свідоцтвом України № 144225 не набув розрізняльної здатності в процесі його використання для товарів 03 та 05 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг;

торгівельна марка за міжнародною реєстрацією № 612525 не є загальновживаним позначенням для товарів певного виду - освіжувачі повітря.

Таким чином, з викладеного вище вбачається, що станом на дату подання заявки існували передбачені законом підстави для відмови у наданні заявленому відповідачем 2 комбінованому позначенню правової охорони - заявлене позначення було схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованими знаками для товарів і послуг Юліус Земанн ЛТД за міжнародними реєстраціями № 612525 та № 579396 для таких самих та споріднених з ними товарів.

За таких обставин, з огляду на те, що суд дійшов висновку про невідповідність знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № 144225 вимогам надання правової охорони, які встановлені ч. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», за змістом приписів ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» це є підставою для визнання такого свідоцтва недійсним, а тому первісні позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва України № 144225 на знак для товарів і послуг є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» при визнанні свідоцтва чи його частини недійсними установа (центральний орган виконавчої влади з питань правової охорони інтелектуальної власності відповідно до ст. 1 вказаного закону) повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені.

Свідоцтво або його частина, визнані недійсними, зокрема і на підставі ч. 4 ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», вважаються такими, що не набрали чинності від дати подання заявки.

Відповідно до п. 2.3. Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002 р. № 10, у процесі ведення реєстру до нього вносяться, в тому числі, відомості щодо визнання свідоцтва недійсним повністю або частково, які в силу п. 1.3. вказаного Положення Державна служба інтелектуальної власності України публікує в офіційному бюлетені «Промислова власність».

За таких обставин, позовні вимоги позивача за первісним позовом про зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо визнання свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 144225 недійсним та здійснити публікацію про це відомостей у офіційному бюлетені «Промислова власність», є обґрунтованими, а тому, відповідно, також підлягають задоволенню.

Стосовно вимог за зустрічним позовом, то з огляду на те, що матеріалами справи не підтверджується загальновживаність позначення за міжнародною реєстрацією № 612525 для товарів певного виду - освіжувачів повітря, в задоволенні зустрічного позову в частині припинення дії міжнародної реєстрації № 612525 на торговельну марку слід відмовити.

Стосовно вимоги за зустрічним позовом про зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України повідомити Міжнародне бюро ВОІВ щодо припинення дії міжнародної реєстрації № 612525 на торговельну марку, то остання є похідною від вимоги про припинення дії міжнародної реєстрації № 612525 на торговельну марку, а тому також не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, а тому підлягають задоволенню, зустрічні - такими, що не доведені належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим в задоволенні останніх судом відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 27.04.2012 р. у справі № 5011-59/1867-2012 було призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, а витрати по проведенню даної експертизи покладено на позивача за первісним позовом.

За надані послуги по проведенню експертизи, Київським НДІ судових експертиз був виставлений рахунок № 6567/12/5383/53 від 21.06.2012 р. на суму 10 082, 16 грн.

Позивач в повному обсязі оплатив наданий Київським НДІ судових експертиз рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № 5529 від 16.07.2012 р. на загальну суму 10 082, 16 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача, при відмові в позові - на позивача, при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи № 5011-59/1867-2012, враховуючи положення ГПК України, суд зазначає про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрат за проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності.

Відповідно до абз. 2 п. 69 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.10.2012 р. № 12 за змістом статті 49 ГПК у разі задоволення позову про визнання свідоцтва на знак недійсним повністю або частково господарський суд не має права покладати судовий збір та інші судові витрати на Державну службу інтелектуальної власності України, якщо останню було залучено до участі у справі як одного з відповідачів, а видачу відповідного свідоцтва здійснено нею згідно з чинним законодавством.

За таких обставин, судові витрати позивача по сплаті судового збору та витрат на проведення судової експертизи відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача 2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним повністю свідоцтво України № 144225 на знак для товарів і послуг «О2 Air freshener».

3. Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України (03035, м. Київ, вул. Липківського Василя, 45, ідентифікаційний код 37552556) внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо визнання недійсним свідоцтва України № 144225 на знак для товарів і послуг «О2 Air freshener» та здійснити публікацію про це відомостей в офіційному бюлетені «Промислова власність».

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансвест-Груп» (03061, м. Київ, вул. Новопольова, 2, ідентифікаційний код 33492860) на користь компанії Юліус Земанн Лтд./ Julius Samann Ltd. (Вайдштрассе 14 СН-6300 Цуг, Швейцарія/Weidstrasse 14 CH-6300 Zug, Switzerland) судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 00 коп. та витрати по сплаті за проведення експертизи у розмірі 10 082 (десять тисяч вісімдесят дві) грн. 16 коп.

5. В зустрічному позові відмовити повністю.

6. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення

складено 30.01.2015 р.

Судді: Ю.В. Картавцева (гол.)

В.П. Босий

М.Є. Літвінова