ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" лютого 2015 р.Справа № 916/4749/14

За позовом: Публічного акціонерного товариства "ФІНРОСТБАНК";

До відповідача: Приватного підприємства "ДУНАЙЮГМЕТ";

про стягнення 321451,57 грн.

Суддя Волков Р.В.

Представники:

Від позивача: Самаркін С.М. (за довіреністю).

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: 25.11.2014р. за вх. №4881/14 Публічне акціонерне товариство "ФІНРОСТБАНК" (далі - Позивач, Банк) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства "ДУНАЙЮГМЕТ" (далі - Відповідач, Боржник) про стягнення заборгованості за договором №607-ОД від 19.09.2013р. про надання овердрафту по поточному рахунку (без забезпечення) у сумі 321451,57 грн., що складається з 234782,96 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 49844,57 грн. простроченої заборгованості за відсотками, 33281,55 грн. пені за порушення строку повернення кредиту, 3542,49 грн. пені за порушення строку сплати відсотків.

Позивач на позовних вимогах наполягає, в обгрунтування яких посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором №607-ОД про надання овердрафту по поточному рахунку від 19.09.2013р. щодо своєчасного повернення кредиту та процентів за кредитом, виписку по рахунку №0624.980 UAH за період з 19.09.2013р. по 24.11.2014р.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про поважність причин відсутності не повідомив, витребувані документи не надав, у зв'язку з чим, справа розглядається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними документами.

У судовому засіданні від 02.02.2015р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, що стосуються суті спору, суд встановив наступне.

19.09.2013р. між Публічним акціонерним товариством "ФІНРОСТБАНК" та Приватним підприємством "ДУНАЙЮГМЕТ" укладено договір №607-ОД про надання овердрафту по поточному рахунку, до якого укладено додаткову угоду №1 від 22.07.2014р. (далі - Договір).

Згідно п. 1.1 Договору Банк на умовах строковості, платності, забезпеченості та повернення надає Боржнику кредит у вигляді відзивного овердрафту шляхом дебетування його поточного рахунку №0624.980, відкритого в АТ „ФІНРОСТБАНК" в межах ліміту кредитування в сумі 290000,00 грн. строком дії з 19.09.2013р. по 18.09.2014р., а відповідно до п.1.3 Договору овердрафт надається Боржнику для оплати витрат, пов'язаних з його поточною діяльністю.

Пунктом 1.4 Договору встановлено, що проценти за овердрафтом нараховуються згідно з обліковою політикою Банку на щоденний дебетовий залишок за поточним рахунком Боржника за календарне число днів користування кредитом за ставкою 28 % річних. Оплата процентів здійснюється з поточних рахунків Боржника. Тип процентної ставки за кредитом - фіксована.

Визначений Договором овердрафт надається Боржнику без забезпечення, а комісійна винагорода за встановлення ліміту овердрафту відсутня (п.п.1.5, 1.6 Договору).

Банк надає кредит у вигляді овердрафту шляхом оплати платіжних доручень Боржника з його поточного рахунку в межах установленого п. 1.1 Договору ліміту. За рахунок овердрафту виконуються виключно власні платіжні документи Боржника (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п.5.5 Договору строк його дії встановлюється з дня його підписання до повного погашення овердрафту з урахуванням суми кредиту, процентів, штрафних санкцій, інших платежів згідно умов цього Договору.

Договір підписаний обома сторонами без зауважень і заперечень та скріплені печатками підприємств.

Приписами ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно із ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

А ст. 1047 Цивільного кодексу України встановлює, що Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Пунктом 1 статті 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, на виконання вимог Договору Банком виконано свої зобов'язання за Договором - Боржнику надано кредитні кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку №0624.980 UAH за період з 19.09.2013р. по 24.11.2014р. (а.с.10-13).

Відповідно до п.1.2 Договору овердрафт надається у разі здійснення Боржником платежів (виникнення дебетового сальдо) на суму понад його залишку на поточному рахунку з щомісячним погашенням активного сальдо станом на 1-ше число кожного місяця та кінцевим строком погашення заборгованості - не пізніше 18.09.2014р.

У зв'язку з тим, що на час подачі позову, відповідач не сплатив виниклу перед позивачем заборгованість за кредитом та процентами за кредит, позивач просить суд стягнути з відповідача суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 234782,96 грн. та простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 49844,57 грн.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч.ч.1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вище встановлено, судом позивач належно виконав зобов'язання за Договором щодо надання відповідачу відзивного овердрафту. Але всупереч умовам Договору відповідач не сплатив наданий йому кредит та відсотки, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача щодо стягнення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 234782,96 грн. та простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 49844,57 грн. підлягають задоволенню.

Між тим, як зазначає позивач, відповідач постійно порушував умови Договору щодо своєчасного погашення кредиту та нарахованих відсотків, у зв'язку з чим нарахував відповідачу пеню за порушення строку повернення кредиту у розмірі 33281,55 грн. та пеню за порушення строку сплати відсотків у розмірі 3542,49 грн., з огляду на що слід зазначити наступне.

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а згідно п.п. 1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Так, п.1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

А відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п.4.3 Договору за несвоєчасне виконання зобов'язань по сплаті кредиту і процентів за цим Договором Банк нараховує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

Так, з огляду на вищезазначені норми чинного законодавства, суд погоджується з правовою позицією позивача щодо необхідності застосування розміру пені, обмеженого подвійною обліковою ставкою НБУ.

Крім того, відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частина перша статті 223 Господарського кодексу України встановлює, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено Господарським кодексом України.

За змістом п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік.

Поняття позовної давності міститься в ст. 256 Цивільного кодексу України, відповідно до якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відтак, ч.6 ст.232 Господарського кодексу України визначає строк та порядок, у межах якого нараховуються штрафні санкції, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється Цивільним кодексом України.

Відповідно до п. 2.4 Договору сплата нарахованих процентів за користування овердрафтом в попередньому місяці здійснюється щомісяця до 08-го числа поточного місяця (включно). Боржник сплачує проценти за останній період, в якому настає строк погашення кредиту, не пізніше 18.09.2014р.

За пп. 3.2.1 п. 3.2. Договору Боржник зобов'язався повернути Банку отриманий кредит та сплатити проценти, комісії, інші платежі в терміни та на умовах, що встановлені цим Договором.

Боржник несе повну відповідальність за виконання зобов'язань за цим Договором всім належним йому майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України (п. 4.1 Договору).

Відповідно до п. 4.5 Договору у разі відсутності коштів на поточному рахунку Боржника відшкодування заборгованості Банку в межах основної суми боргу, процентів, штрафних санкцій проводиться в порядку, передбаченому цим Договором та чинним законодавством України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, перевіривши розрахунки позивача (в матеріалах справи) щодо сплати відповідачем за пені за порушення строку повернення кредиту у розмірі 33281,55 грн. та пені за порушення строку сплати відсотків у розмірі 3542,49 грн., суд встановив їх відповідність обставинам справи та вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим дані позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Під час розгляду справи відповідачем не надано доказів належного виконання умов договору щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків по кредиту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 234782,96 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 49844,57 грн., пеня за порушення строку повернення кредиту у розмірі 33281,55 грн. та пеня за порушення строку сплати відсотків у розмірі 3542,49 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ДУНАЙЮГМЕТ" (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, пр-т Леніна, буд. 25б, оф.420, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ФІНРОСТБАНК" (65104, м. Одеса, пр-т Ак. Глушка, 13, ідентифікаційний номер 14366762) прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 234782 (двісті тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят два) грн. 96 коп., прострочену заборгованість за відсотками у розмірі 49844 (сорок дев'ять тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 57 коп., пеню за порушення строку повернення кредиту у розмірі 33281 (тридцять три тисячі двісті вісімдесят один) грн. 55 коп. та пеню за порушення строку сплати відсотків у розмірі 3542 (три тисячі п'ятсот сорок два) грн. 49 коп.

3. Стягнути з Приватного підприємства "ДУНАЙЮГМЕТ" (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, пр-т Леніна, буд. 25б, оф.420, ) до Державного бюджету України (одержувач: ГУ ДКС України в Одеській області, , рахунок №3008, банк одержувача: ГУ ДКС України в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, символ звітності банку 206, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) судовий збір в сумі 6429 (шість тисяч чотириста двадцять дев'ять) грн. 03 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 06 лютого 2015 р.

Суддя Р.В. Волков