ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р. Справа № 920/1235/14
Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Медуниця О.Є., суддя Терещенко О.І.
при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю прокурора- Корнієнко О.О. (посвідчення №027510 від 29.07.2014 року);

та представників сторін:
позивача- Гречана Л.І. (довіреність №01-9/01-21 від 05.01.2015 року);

1-а третя особа не з`явилась,

2-а третя особа Ємець М.Ф.

1-го та 2-го відповідачів Павленко Т.В. (довіреність від 07.08.2014 року),

3-я третя особа Острішко Н.В. (керівник),

розглянувши апеляційну скаргу третьої особи - ПП Осна (вх.№4168С/1-38) на рішення господарського суду Сумської області від 22.09.2014 року

за позовом Заступника Сумського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Державна служба України з надзвичайних ситуацій в особі Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, м.Ромни

до 1.Роменської міської ради, м.Ромни,

2.Виконавчого комітету Роменської міської ради, м.Ромни

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. ОСОБА_1 , м.Ромни

2. ОСОБА_2 , м.Ромни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне підприємство Осна, м.Ромни

про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Заступник Сумського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері звернувся до господарського суду Сумської області з позовом, в якому просив суд визнати нечинним рішення виконавчого комітету Роменської міської ради народних депутатів Сумської області №233 від 24.07.1996 р. щодо вилучення у військової частини НОМЕР_1 земельної ділянки, площею 0,25 га та зобов`язати Роменську міську раду Сумської області повернути земельну ділянку Міжрегіональному у центру швидкого реагування ДСНС України.

Рішенням господарського суду Сумської області від 22.09.2014 року по справі №920/1235/14 (суддя Коваленко О.В.) позов задоволено частково. Визнано нечинним рішення виконавчого комітету Роменської міської ради народних депутатів Сумської області №233 від 24.07.1996 р. щодо вилучення у військової частини НОМЕР_1 земельної ділянки, площею 0,25 га. В іншій частині в позові відмовлено.

ПП Осна із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення.

В судове засідання 03.02.2015 року третя особа ОСОБА_1 не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву б/н від 27.01.2015 року, в якому просить суд здійснювати розгляд апеляційної скарги без його участі у зв`язку з його хворобою.

Прокурор надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, зокрема, що спірні правовідносини мають господарський характер і повинні розглядатися в порядку господарського судочинства; строк позовної давності прокурором не був пропущений, оскільки порушення земельного законодавства відповідачем було виявлено лише в 2014 році; судові рішення, на які посилається апелянт не стосуються предмету спору по даній справі.

Позивач також надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, факт незаконного вилучення земельної ділянки підтверджується, зокрема, актом перевірки Державної інспекції сільського господарства в Сумській області дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства від 23.05.2014 року, у зв`язку з чим позов прокурора є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача надали суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких пояснюють, що спірна земельна ділянка без законних правових підстав була передана Роменською міською радою народних депутатів ПП «Осна», у зв`язку з чим, були порушені їх права власників побудованих гаражів.

Роменська міська рада надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що у зв`язку з відсутністю доказів належної передачі земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,25 га, Роменська міська рада погоджується з рішенням суду першої інстанції.

Враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати справу за його відсутності за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Згідно постанови КМУ №1266 від 17.10.1996 р. військова частина НОМЕР_1 (73 окремий інженерний аеродромний батальйон) переданий до складу МНС (а.с.25 т.1).

На підставі Директиви МНС України №16/1/1/054 від 24.02.1997 р. на базі військової частини НОМЕР_1 утворена військова частина НОМЕР_2 .

На підставі наказу МНС України №320 від 08.11.2005 р. військова частина НОМЕР_2 перетворена в Спеціальний аварійно-рятувальний загін Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту (а.с.30 т.1).

На підставі наказів МНС України №357 від 25.05.2009 р. та №376 від 04.06.2009 р. Спеціальний аварійно-рятувальний загін Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту реорганізований у 2 Спеціалізований регіональний центр швидкого реагування Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту (а.с.34-35 т.1).

На підставі наказу ДСНС України №212 від 08.05.2013 р. найменування 2 Спеціалізованого регіонального центру швидкого реагування Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту було змінене на Міжрегіональний центр швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій України (а.с.37 т.1).

Таким чином, Міжрегіональний центр швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій України є правонаступником військової частини НОМЕР_1 (73 окремий інженерний аеродромний батальйон).

Сумською прокуратурою з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, із залученням Державної інспекції сільського господарства в Сумській області, протягом 16.05-19.05.2014 року було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства Міжрегіональним центром швидкого реагування ДСНС України, за наслідками якої було складено Акт перевірки дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства №262-1 від 23.05.2014 р. (а.с.196 т.1).

Перевіркою було встановлено наступне.

В безстроковому користуванні Військової частини №74445 (на даний час Міжрегіональний центр швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій) перебуває земельна ділянка, загальною площею 3,3 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Державним актом на право користування землею (а.с.8 т.1).

Рішенням Роменської міської ради №233 від 24.07.1996 р. Про розгляд земельних питань вилучено із складу земель оборони частину земельної ділянки військової частини НОМЕР_1 (на даний час Міжрегіональний центр швидкого реагування ДСНС України) по вул.Маяковського, 64 в м.Ромни, площею 2500 кв.м. у зв`язку з відмовою командиром частини від земельної ділянки (а.с.7 т.1).

Прокурор, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає що вилучення спірної земельної ділянки відбувалось з порушенням вимог земельного законодавства, а саме ст.ст.4,31 Земельного кодексу України, чинного на той час, а тому просить суд визнати рішення Роменської міської ради №233 від 24.07.1996 р. нечинним в частині вилучення у військової частини НОМЕР_1 земельної ділянки площею 0,25 га.

Відповідач у відзиві на позовну заяву пояснює, що в архівних матеріалах відсутні акт приймання-передачі земельної ділянки та згода Міністерства оборони України, як власника, на передачу спірної земельної ділянки Роменській міській раді, у зв`язку з чим проти позову не заперечує.

Колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування,якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно п.2 роз`яснення Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 року №02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Земельного кодексу України, землями для потреб оборони визнаються землі, надані для розміщення та постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств і організацій Збройних Сил України, інших військових формувань та внутрішніх військ.

Відповідно до ст. 4 Земельного кодексу України (в редакції від 18.12.1990 р., чинній на момент прийняття спірного рішення) землі оборони не можуть передаватись у колективну та приватну власність.

Згідно п.п. 86, 90 «Положення про квартирно-експлуатаційну службу та квартирне утримання Радянської армії та Військово-Морського Флоту, затвердженого наказом міністра оборони СРСР №75 від 22.02.1977 р., клопотання про узгодження місця розташування об`єктів Міністерства оборони СРСР надсилаються в Ради Міністрів автономних республік, виконкоми місцевих та обласних рад депутатів трудящих або в Ради Міністрів радянських республік, які не мають обласного розмежування: командуючим військами воєнного округу по об`єктам окружного підпорядкування; заступником міністра оборони СРСР з будівництва та розквартирування військ зі спеціальних об`єктів центрального підпорядкування. Іншим посадовим особам, крім вищезазначених, порушувати клопотання про погодження місця розташування об`єктів заборонено.

Згідно ст. 10 ЗК України (в редакції від 18.12.1990 р.) до відання міських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить: 1) передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу; 2) реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі; 3) вилучення (викуп) земель відповідно до статті 31 цього Кодексу; 4) справляння плати за землю; 5) ведення земельно-кадастрової документації; 6) здійснення державного контролю за використанням і охороною земель, додержанням земельного законодавства; 7) сприяння створенню екологічно чистого середовища і поліпшенню природних ландшафтів; 8) припинення права власності або користування земельною ділянкою чи її частиною; 9) погодження будівництва жилих, виробничих, культурно-побутових та інших будівель і споруд на земельних ділянках, що перебувають у власності або користуванні; 10) організація землеустрою; 11) затвердження проектів внутрігосподарського землеустрою та контроль за їх здійсненням; 12) видача висновків про надання або вилучення земельних ділянок, яке провадиться вищестоящою Радою народних депутатів; 13) вирішення земельних спорів у межах своєї компетенції; 14) вирішення інших питань у галузі земельних відносин у межах своєї компетенції.

Частиною 1 ст. 31 ЗК України (в редакції від 18.12.1990 р.) встановлено, що вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів.

Як свідчать матеріали справи, Військовій частині №74445 було надано в постійне користування земельну ділянку, загальною площею 3,3 га, за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить Державний акт на право користування землею від 1977 року (а.с.8 т.1).

Таким чином, вилучення та подальша передача вказаної земельної ділянки Роменській міській раді повинно здійснюватись лише зі згоди Міністерства оборони України, як безстрокового користувача спірної земельної ділянки.

Роменською міською радою 24.07.1996 р. прийнято рішення №233, яким у зв`язку із відмовою від земельної ділянки, вилучено у військової частини № НОМЕР_1 земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 2500 кв.м. (пункт 1.3 рішення) та дозволено складання проекту відведення земельної ділянки ПП «Осна» (пункт 1.4 рішення).

Вказане рішення приймалося на підставі наступних документів.

Матеріали справи містять подання військової частини №74445 та подання ПП «Осна» про вилучення земельної ділянки в розмірі 0,25 га в м.Ромни у військової частини №74445 по вул.Маяковського, 64 та передачу її ПП «Осна» (а.с.15, 16 т.1).

Листом начальника Центрального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України №144/1/96 від 16.02.1996 року надано згоду на передачу спірної земельної ділянки в народне господарство, при умові виділення 16 місць під будівництво індивідуальних гаражів для воєннослужбовців, іншу територію надати для використання ПП «Осна» (а.с.17 т.1).

Також в матеріалах справи міститься акт вибору земельної ділянки під будівництво виробничої бази ПП «Осна».

Таким чином, спірне рішення Роменської міської ради було прийняте без згоди Міністерства оборони України, що є порушенням частини 1 ст. 31 ЗК України (в редакції від 18.12.1990 р.).

Крім того, відповідно до п.50 «Керівництва по обліку озброєння, техніки, майна та інших матеріальних цінностей у збройних силах СРСР», затверджених наказом Міністра оборони СРСР №260 від 1979 року (чинного на момент прийняття оскаржуваного рішення), під час передачі земельної ділянки оформлюються документи приймання і передачі земельної ділянки.

Однак, такі документи під час здійснення вилучення земельної ділянки складені не були.

Вказане підтверджується також поясненнями Роменської міської ради про те, що в архівних матеріалах відсутній акт приймання-передачі спірної земельної ділянки.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про порушення Роменською міською радою вимог земельного законодавства, а саме ч. 1 ст.31 ЗК України, при прийнятті рішення №233 від 24.07.1996 року.

Враховуючи, що відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор може звернутися до суду щодо визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, наявні підстави для визнання рішення Роменської міської ради 3233 від 24.07.1996 року нечинним в частині вилучення у військової частини НОМЕР_1 земельної ділянки площею 0,25 га.

Також прокурором та позивачем заявлені вимоги щодо зобов`язання Роменської міської ради Сумської області повернути земельну ділянку Міжрегіональному центру швидкого реагування ДСНС України.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Одним із основних способів захисту права власності є віндикаційний позов, який визначають як позов про повернення свого майна з чужого незаконного володіння. По суті, це вимога власника, який не володіє майном, повернути майно в натурі.

При цьому, власник чи титульний володілець не повинен мати можливості здійснювати фактичне володіння над річчю; майно, яке хоче повернути колишній власник чи титульний володілець, збереглося в натурі та перебуває у фактичному володінні іншої особи; майно, яке підлягає віндикації є індивідуально визначеним.

Віндикаційний позов має недоговірний характер та спрямований на захист речових прав.

Відповідачем за віндикаційним позовом визнається особа, яка незаконно, без належної правової підстави володіє чужим майном. Незаконним володільцем вважається будь-яка особа, яка заволоділа чужим майном за відсутності правової підстави для цього - закону, договору, адміністративного акта (крадій, шахрай, грабіжник, набувач, який придбав річ в особи, яка не мала права її відчужувати) або якщо така підстава раніше існувала, але згодом відпала чи визнана недійсною, так звана „негідна правова підстава (сплив терміну дії договору користування майном, визнання договору недійсним тощо).

Як свідчать матеріали справи, рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради №423 від 25.12.1996 р. затверджено проект відведення земельної ділянки ПП ОСНА для будівництва гаражів та складу будівельних матеріалів по вул. Маяковського, 64. Цим же рішенням ПП ОСНА вказана земельна ділянка загальною площею 0,25 га передана в постійне користування та передано ПП «Осна» в постійне користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,25 га (а.с.80 т.1).

На виконання вказаного рішення, було проведено відведення в натурі земельної ділянки із земель міської ради, площею 0,25 га, ПП «Осна», та складено акт про встановлення в натурі меж земельної ділянки від 17.01.1997 року (а.с.81 т.1).

17.02.1997 року Роменська міська рада видала ПП ОСНА державний акт на право постійного користування вказаною земельною ділянкою (а.с.96 т.1).

27.07.2012 року між Роменською міською радою і ПП ОСНА був укладений договір оренди землі, відповідно до якого Роменська міська рада передала ПП ОСНА в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,2223 га, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (категорія земель землі житлової та громадської забудови), яка знаходиться у АДРЕСА_1 (а.с.100 т.1).

27.07.2012 року сторони підписали акт приймання-передачі орендованої земельної ділянки (а.с.107 т.1).

На орендованій земельній ділянці знаходяться гаражі, які побудовані та належать на праві власності ПП «Осна», про що свідчать свідоцтва про право власності від 28.09.2001 р., від 23.12.2005 р., від 26.11.2012 р. (а.с.109, 110,113,118 т.1).

Оскільки спірна земельна ділянка на даний час перебуває в користуванні ПП «Осна», відсутні підстави вважати, що саме Роменська міська рада незаконно володіє чи користується земельною ділянкою, у зв`язку з чим не може бути відповідачем за пред`явленим віндикаційним позовом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для повернення відповідачем земельної ділянки на підставі статті 387 ЦК України.

В апеляційній скарзі ПП «Осна», посилаючись на ст.12 ГПК України, ст.17 Кодексу адміністративного судочинства, п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року, зазначає, що позов у даній справі повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів враховує, що у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають спори про визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування з питань передачі земельних ділянок у власність чи надання їх у користування, припинення права власності на земельні ділянки, вилучення цих ділянок з користування і про зобов`язання названих органів залежно від характеру спору виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства (аналогічна правова думка міститься в п.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»).

З урахуванням викладеного, доводи апелянта є необґрунтованими та не приймаються до уваги колегією суддів.

Також в апеляційній скарзі ПП «Осна» зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, не враховано рішення Роменського міськрайонного суду та ухвали Апеляційного суду Сумської області у справах: №585/2836/13, №585/3022/13-ц, №585/2516/13-ц, №585/2994/13, а також рішення господарського суду Сумської області від 14.07.2014 року у справі №920/1100/14.

Колегія суддів звертає увагу, що предметом спору у вказаних справах є усунення перешкод ПП «Осна» в користуванні нежитловими приміщеннями - гаражами, визнання свідоцтва про право власності на гаражі по АДРЕСА_1 , розірвання договору оренди землі від 27.02.2012 року.

Питання щодо законності рішення Роменської міської ради №233 не досліджувалось при вирішені вказаних спорів, у зв`язку з чим, судові рішення, на які посилається апелянт не стосуються предмету спору по даній справі.

Крім того, ПП «Осна»,обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на те, що позивач, оскаржуючи рішення Роменської міської ради від 24.07.1996 року, пропустив строк позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

Колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п. 4.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 р. Про деякі питання практики застосування позовної у вирішенні господарських спорів у разі, коли згідно із законом позивачем у справі виступає прокурор (ч.2 ст. 29 ГПК України), позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення або про особу, яка його допустила, довідався або мав довідатися відповідний прокурор.

Як свідчать матеріали справи, Сумською прокуратурою з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, із залученням Державної інспекції сільського господарства в Сумській області, протягом 16.05-19.05.2014 року було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства Міжрегіональним центром швидкого реагування ДСНС України, за результатами якої виявлено порушення, що стали підставою для звернення прокурора до суду.

Крім того позивач у даній справі є правонаступником Військової частини № НОМЕР_1 , але не був стороною правовідносин, що склалися під час передачі спірної земельної ділянки до Роменської міської ради.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність поважних причин для відновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків господарського суду Сумської області.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Сумської області від 22.09.2014 року у справі № 920/1235/14 прийняте при належному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні, в зв`язку з чим, апеляційна скарга ПП «Осна» не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПП «Осна» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 22.09.2014 року у справі №920/1235/14 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови по справі № 920/1235/14 підписано 09.02.2015 року

Головуючий суддя Сіверін В.І.

Суддя Медуниця О.Є.

Суддя Терещенко О.І.