ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 рокуСправа № 912/4540/14
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: фермерського господарства "Веста-Люкс", Кіровоградська область, смт. Компаніївка

до відповідача: приватної комерційної фірми "Антіс-А", м. Кіровоград

про стягнення 39557,06 грн.

Представники сторін:

від позивача - Пономарьов М.В., довіреність б/н від 05.12.2014 року;

від відповідача - участі не брали.

Фермерське господарство "Веста-Люкс" (надалі - ФГ "Веста-Люкс") звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з приватної комерційної фірми "Антіс-А" (надалі - ПКФ "Антіс-А") боргу за поставлений товар відповідно до договору поставки № 2 від 28.01.2011 року в розмірі 40557,06 грн., з яких 14408,44 грн. основного боргу та 26148,62 грн. пені, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати поставленого товару відповідно до договору поставки № 2 від 28.01.2011 року.

Ухвалою господарського суду від 08.12.2014 року порушено провадження у справі, справу призначено до розгляду та від сторін витребувано необхідні для вирішення спору документи.

Ухвалою суду від 25.12.2014 року розгляд справи відкладався.

Позивачем 26.01.2015 року до суду подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній просить стягнути з ПКФ "Антіс-А" 39557,06 грн., з яких 13408,44 грн. основного боргу та 26148,62 грн. пені, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Враховуючи положення ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає до розгляду вказану заяву позивача та подальший розгляд справи відбуватиметься з врахуванням заяви ФГ "Веста-Люкс" про зменшення розміру позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, підтримав в повному обсязі.

Відповідач у відзиві позовні вимоги ФГ "Веста-Люкс" заперечив, посилаючись на ті обставини, що

між договір поставки № 2 від 28.01.2011 року є неукладеним з тих підстав, що договір (один екземпляр) підписано від імені директора відповідача не уповноваженою на те особою головним бухгалтером підприємства - Доценко С.Ю., інший екземпляр договору підписано лише зі сторони позивача; крім того, специфікація до договору також не підписана зі сторони відповідача;

оскільки постачання товару здійснювалося у позадоговірному порядку на підставі усних домовленостей нарахування пені є неправомірним;

видаткові накладні, на які посилається позивач, як на підтвердження факту поставки товару за договором поставки № 2 від 28.01.2011 року складені з порушенням норм чинного законодавства, а тому не можуть розцінюватись як належні докази передачі товару відповідачу;

відповідачем не видавалось співробітникам підприємства довіреностей на отримання товару від позивача.

Станом на час проведення судового засідання інших заяв чи клопотань від сторін до господарського суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

28.01.2011 року між сторонами укладено поставки № 2 (надалі - договір поставки), за умовами п. 1.1. якого постачальник (ФГ "Веста-Люкс") зобов'язується поставляти товари разом з товаросупровідною документацією, згідно поданих покупцем замовлень, а покупець (ПКФ "Антіс-А") зобов'язується приймати такі товари та вчасно сплачувати їх вартість.

Договір № 2 від 28.01.2011 року за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається .

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В силу вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок по доказуванню здійснення поставки та факту отримання товару відповідачем покладено на позивача.

За твердженням позивача, останній поставив відповідачу на підставі договору поставки № 2 від 28.01.2011 року товар на загальну суму 19242,72 грн.

На підтвердження вказаного факту ФГ "Веста-Люкс" надало видаткові накладні: № РН-0000181 від 12.12.2013 року, № РН-0000186 від 23.12.2013 року, № РН-0000008 від 17.01.2014 року, № РН-0000012 від 17.01.2014 року, № РН-0000017 від 07.02.2014 року, № РН-0000028 від 28.02.2014 року, № РН-0000042 від 26.03.2014 року, № РН-0000059 від 24.04.2014 року, № РН-0000072 від 21.05.2014 року (а.с.42-50), а також відповідними податковими накладними (а.с.69-77).

Господарським судом не приймаються вказані документи, як належні докази на підтвердження поставки відповідачу товару саме за договором поставки № 2 від 28.01.2011 року ПКФ "Антіс-А", оскільки надані позивачем видаткові накладні не містять жодних посилання на договір поставки № 2 від 28.01.2011 року.

Також господарський суд, звертає увагу на той факт, що позивачем не надано суду довіреностей на отримання товару по договору поставки № 2 від 28.01.2011 року, тоді як відповідно до п. 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернених і використаних довіреностей на отримання цінностей, затвердженої наказом Мінфіну від 16.05.1996 року № 99, сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

Інших документів, які підтверджували б факт поставки товару відповідачу протягом грудня 2013 року по травень 2014 року на загальну суму 19242,72 грн. саме за договором поставки № 2 від 28.01.2011 року позивачем господарському суду надано не було.

За викладених обставин, господарський суд дійшов висновку, що позивач не довів факту отримання відповідачем товару саме за договором поставки № 2 від 28.01.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, договір поставки № 2 від 28.01.2011 року підписано зі сторони позивача головою ФГ "Веста-Люкс", а зі сторони відповідача Доценко С.Ю, яка згідно наданої ПКФ "Антіс-А" довідкою № 22 від 27.01.2015 року (а.с.88), в період підписання даного договору перебувала на посаді головного бухгалтера.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що дослідження питання чи є договір поставки № 2 від 28.01.2011 року укладеним не стосується предмету даного спору та не вирішується господарським судом в межах розгляду даної справи.

Враховуючи недоведеність ФГ "Веста-Люкс" тих обставин, на які воно посилається в позові, а також те, що позивач в межах даної справи не змінював в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України підставу або предмет даного позову, з огляду на той факт, що останнім не доведено поставку товару на загальну суму 13408,44 грн. саме відповідно до договору поставки № 2 від 28.01.2011 року, господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідач у відзиві не заперечує факту наявності між сторонами позадоговірних зобов'язань (на підставі усних домовленостей) щодо поставки продукції, а отже ФГ "Веста-Люкс" не позбавлено можливості пред'явити позов з інших підстав.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

В судовому засіданні 27.01.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 64, 75, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Засвідчений примірник рішення направити відповідачу за адресою: 25001, м. Кіровоград, вул. Велика Пермська, 11А.

Повне рішення складено 30.01.2015 року.

Суддя М.С. Глушков