РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015Справа № 910/28658/14
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" про відшкодування шкоди в порядку регресу 21 073,04 грн., за участю представників позивача - Пахолока Т.П., довіреність №0114-210 від 29.12.2014 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 21 073,04 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.06.2013 року в м. Києві по вул. Васильківській сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Пежо», д.н. АА 6604 ЕН, під керуванням Нестеренка Юрія Олексійовича (страхувальник позивача), та автомобіля «Пежо», д.н. АА 1821 МЕ, яким керував Дзюбишин Андрій Гарійович.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 42 146,08 грн.

Цивільну відповідальність винної особи у ДТП - гр. Дзюбишина Андрія Гарійовича було застраховано "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.12.2014 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 26.01.2015 року

Представник відповідача в судове засідання 26.01.2015 року не з'явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представників позивача та відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представників позивача та відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки ВДАІ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві та постанов Голосіївського районного суду м. Києва від 29.07.2013 року у справі №752/12516/13-п та від 26.07.2013 року у справі №752/12520/13-п, 01.06.2013 року в м. Києві по вул. Васильківській Дзюбишин Андрій Гарійович, керуючи автомобілем «Пежо» д.н. АА 1821 МЕ, не врахував дорожньої обстановки та при виникненні небезпеки не вжив достатніх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки ТЗ та безпечного для інших учасників об'їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Пежо» д.н. АА 6604 ЕН. В свою чергу Нестеренко Юрій Олексійович керуючи автомобілем «Пежо» д.н. АА 6604 ЕН, не врахував дорожньої обстановки при зміні напрямку руху ліворуч, не переконався в безпеці свого маневру, виконуючи розворот не дав дорогу автомобілю «Пежо», д.н. АА 1821 МЕ, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого сталось зіткнення.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.07.2013 року у справі №752/12520/13-п, Нестеренка Юрія Олексійовича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.07.2013 року у справі №752/12516/13-п, Дзюбишина Андрія Гарійовича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Тобто винними в ДТП особами визнано обох водіїв.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Пежо», д.н. АА 6604 ЕН.

Пошкоджений автомобіль був застрахований у позивача на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-01407/0190 від 16.01.2013 року.

Відповідно до висновку експертного дослідження №3006 від 19.06.2013 року та ремонтної калькуляції, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Пежо», д.н. АА 6604 ЕН, в результаті його пошкодження при ДТП склала 52 304,77 грн.

Як вбачається з страхового акту №ДККА-28183 від 27.08.2013 року, позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплати страхове відшкодування на загальну суму 42 146,08 грн.

Зазначені кошти в розмірі 42 146,08 грн. позивачем були виплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 15217 від 30.08.2013 року.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем «Пежо», д.н. АА 1821 МЕ, який також спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю «Пежо», д.н. АА 6604 ЕН, керував Дзюбишин Андрій Гарійович.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «Пежо», д.н. АА 1821 МЕ, Дзюбишина Андрія Гарійовича також встановлена у судовому порядку.

Тому, Дзюбишин Андрій Гарійович також є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю «Пежо», д.н. АА 6604 ЕН, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП (обоюдна вина).

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля «Пежо», д.н. АА 1821 МЕ була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" , про що було укладено договір (поліс) № АВ/6695449 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Пежо», д.н. АА 1821 МЕ і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди. Вказаним договором передбачено франшизу у розмірі 0,00 грн.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, норма п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України щодо визначення розміру відшкодування у відповідній частці за умов наявності обопільної вини кожного з водіїв, які керували автомобілями (джерелами підвищеної небезпеки) свідчить про встановлення іншого (меншого) розміру відшкодування шкоди в розумінні ч.1 ст.1191 ЦК України.

Враховуючи, що у скоєнні ДТП, що мала місце 01.06.2013, наявна обоюдна вина водіїв Дзюбишина А.Г. та Нестеренка Ю.О., внаслідок одночасного не дотримання ними ПДР України, що підтверджується матеріалами справи, то страхове відшкодування має бути виплачено у рівних частинах кожною з винних осіб, тобто по 50%.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю «Пежо», д.н. АА 6604 ЕН, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та ліміту відповідальності та за вирахуванням суми франшизи 0,00 грн. передбаченої договором (полісом) № АВ/6695449.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, а саме у розмірі 21 073,04 грн. (42 146,08 грн. (розмір виплаченого страхового відшкодування) / 2 (обоюдна вина) мінус 0, 00 грн. (франшиза).

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (01054, м. Київ, вул. Воровського, 33, код 16285602) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32 літ. А; код 30859524) 21 073 (двадцять одна тисяча сімдесят три) грн. 04 коп. боргу та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 30.01.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна