КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"29" січня 2015 р. Справа №Б8/180-10

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Андрієнка В.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги регіонального відділення Фонду

державного майна України по Київській області

на ухвалу господарського суду Київської області від 28.11.2014р.

у справі №Б8/180-10 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою ОСОБА_2

до ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.11.2014р. у справі №Б8/180-10 затверджено план санації приватного акціонерного товариства "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 7; ), продовжено строк процедури санації на чотири місяці, зобов'язано керуючого санацією вчинити певні дії, інше.

Не погодившись, регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області звернулось до Київського апеляційного господарського суду, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 28.11.2014р. у справі №Б8/180-10.

Одночасно у змісті апеляційної скарги викладено прохання звільнити регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржену ухвалу, мотивоване недостатнім фінансуванням відділення.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу, Київський апеляційний господарський суд встановив, що скарга підлягає поверненню без розгляду, відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України з огляду на обставини, про які зазначено нижче.

Згідно ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору. Пунктом 3 ч. 1 ст. 97 цього ж кодексу передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 п.п. 17 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційний і касаційних скарг у справі про банкрутство справляється судовий збір у фіксованому розмірі - в розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2015р. складає 1218 грн., тобто за подання до господарського суду апеляційної скарги у справі про банкрутство у 2015 році справляється судовий збір у розмірі 609 грн.

Водночас, ст. 5 Закону України "Про судовий збір" встановлені пільги щодо сплати судового збору, предмет спорів та коло осіб, які звільнені від сплати судового збору у відповідних справах. Статтею 8 цього ж Закону визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наводячи мотиви викладеного у змісті апеляційної скарги прохання звільнити регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржену ухвалу, вказано на те, що відділення є бюджетною установою та фінансується за рахунок коштів державного бюджету України та фінансування є недостатнім.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частинами 1-2 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Положення ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" можливість звільнення від сплати судового збору, пов'язує з майновим станом сторони, разом з тим, серед доданих до апеляційної скарги документів не міститься будь-яких доказів, у т.ч. належних і допустимих доказів наявності обставин, на які посилався заявник як підставу звільнення від сплати судового збору.

Пунктом 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.07.2012р. №01-06/869/2012 «Про деякі питання застосування Закону України «Про судовий збір» наголошено на тому, що особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та з відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

За таких обставин, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню скаржнику без розгляду по суті на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України. З тим, згідно ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у п. 3 ч. 1 ст. 97 цього кодексу, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86, 91, 93, 94, 95, п. 2 ст. 97, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області на ухвалу господарського суду Київської області від 28.11.2014р. у справі №Б8/180-10 повернути скаржнику без розгляду.

2. Матеріали справи повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

В.В. Андрієнко