ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Справа № 925/2314/14

Господарський суд Черкаської області в особі судді Гури І.І., при секретарі судового засідання Мирошниченко Б.В., за участю представника позивача - Лещинський О.Й. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду Черкаської області справу за позовом приватного підприємства "СЛВ", м. Черкаси до товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія", с. Бакаєве Чорнобаївського району Черкаської області про стягнення 371904,01 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "СЛВ" (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" (далі за текстом - відповідач), у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 286080,00 грн., пеню - 10800,50 грн., 3% річних - 10369,43 грн. , інфляційних за період з 01.10.2013 по 15.12.2014 в розмірі 64654,08 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 лютого 2013 року сторони уклали договір поставки № 4-П, на виконання умов якого позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 766080,00 грн.. що підтверджується видатковою накладною № РН-0000008 від 28.03.2013, довіреністю № 22 від 27.03.2013, проте відповідач в порушення умов договору, а саме п. 2.3., за отриманий товар розрахувався частково в сумі 480000,00 грн., а зобов'язаний був здійснити повну оплату до 01.10.2013, борг становить 286080,00 грн.

Відповідач представника у судове засідання повторно не направив, письмовий відзив та інші витребувані судом документи не подав, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали суду про відкладення розгляду справи уповноваженому відповідача 20.01.2015.

Згідно ст. 75 ГПК справу розглянуто судом за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю, на запитання головуючого про підстави нарахування позивачем пені, відповів, що нарахована згідно закону.

Згідно ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши представника позивача, судом встановлені наступні обставини.

12 лютого 2013 року приватне підприємство "СЛВ" (позивач у справі, продавець за договором) та товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія" (відповідач у справі, покупець за договором) уклали договір поставки №4-П (далі - Договір), за умовами якого позивач зобов'язався в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, передати у власність відповідача (поставити) товар (мінеральні добрива, засоби захисту рослин та регулятори росту рослин, насіння), а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти товар та оплатити його вартість (п.1.1. Договору).

Договір містить, зокрема, такі умови:

- найменування товару, його кількість, терміни поставки та оплати, базис поставки (місце передачі покупцю) визначені у Специфікаціях до цього договору, які є його невід'ємною частиною. Продавець має право достроково виконати свої зобов'язання щодо поставки товару (п. 1.2.);

- факт поставки та передачі товару від продавця до покупця фіксується шляхом складання та підписання накладних (або актів прийому-передачі) повноважними представниками сторін. З моменту підписання сторонами накладних, до покупця переходить право власності на товар та ризик його випадкового знищення або пошкодження (п. 1.3.);

- ціна товару (в т.ч. ціна за одиницю товару) вказується сторонами в Специфікаціях, що є невід'ємною частиною цього договору (п. 2.1.);

- покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в гривнях на банківський рахунок продавця, вказаний в рахунку-фактурі. Оплата згідно рахунку-фактури здійснюється в межах терміну, визначеного в ньому (п.2.2.);

- оплата товару проводиться в терміни, які вказані в Специфікаціях до даного договору на умовах 30% передоплати. Оплата товару може проводиться частинами ( п.2.3.);

- у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Порушення зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (п.5.1.);

- у випадку порушення покупцем своїх зобов'язань продавець має право застосувати оперативно-господарські санкції, визначені ст. 236 Господарського кодексу України (п. 5.3.);

- цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п. 7.1.).

Згідно Додатку № 1 від 12.02.2013 до Договору - Специфікація на товар, що поставляється: найменування товару : соняшник НК Бріо, соняшник НК Делфі, кількість по 228, ціна без ПДВ по 1680,00 грн., загальна сума без ПДВ та з ПДВ - 766080,00 грн. У п. 1 даної Специфікації на товар вказано, що загальна сума товару без ПДВ, що постачається за цією Специфікацією, складає 766080,00 грн. У п. 2 Специфікації вказано, що право власності переходить в момент отримання товару та підтверджується видатковими накладними. У п. 3 Специфікації - оплата товару здійснюється на умовах: 30% попередньої оплати ціни товару в термін до 01 березня 2013, та 70% остаточної оплати ціни товару в термін до 01.10.2013 року. У п. 4 Специфікації - у випадку не оплати за товар в повному обсязі в строк, що зазначений у рахунку-фактурі, цей додаток та рахунок-фактура вважається недійсним. У п. 5 Специфікації - в іншому, що не передбачено даною Специфікацією, сторони керуються положенням вищевказаного договору. У п. 6 Специфікації - ця Специфікація набирає чинності з дати її підписання і є невід'ємною частиною Договору.

На виконання умов якого позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 766080,00 грн.. що підтверджується видатковою накладною № РН-0000008 від 28.03.2013 на суму 766080,00 грн., довіреністю № 22 від 27.03.2013 на отримання цінностей, рахунком-фактурою №СФ-0000007 від 12.02.2013 на суму 766080,00 грн. Рахунок дійсний до сплати до 22.02.2013).

Відповідач в порушення умов Договору за отриманий товар розрахувався частково в сумі 480000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками. Борг становить 286080,00 грн.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Предметом спору є стягнення грошової суми боргу з оплати за товар. Позивач і відповідач є суб'єктами господарювання у розумінні положень Господарського кодексу України (далі - ГК України), зокрема, ст.ст.2, 55.

Зобов'язання, що виникли між сторонами, суд вважає господарськими договірними у сфері господарсько-торговельної діяльності.

Сторони спірних правовідносин є суб'єктами господарювання, зобов'язання, що виникли між ними, суд вважає господарськими договірними у сфері господарсько-торговельної діяльності. Господарсько-торговельна діяльність опосередковується господарськими договорами поставки, купівлі-продажу, міни (бартеру) та іншими.

Господарські договори між суб'єктами господарювання укладаються за правилами встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (далі - ГК України), іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ст.ст.173, 179, 263 ГК України).

Загальні положення поставки врегульовані параграфом 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Загальні умови виконання господарських зобов'язань визначені главою 22 ГК України. Статтею 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки.

Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтями 193, 202 ГК України та статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 1.2. Договору найменування товару, його кількість, терміни поставки та оплати, базис поставки (місце передачі покупцю) визначені у Специфікаціях до цього договору, які є його невід'ємною частиною.

У п. 3 Специфікації на товар (Додаток № 1 до Договору) встановлено, що оплата товару здійснюється на умовах: 30% попередньої оплати ціни товару в термін до 01 березня 2013, та 70% остаточної оплати ціни товару в термін до 01.10.2013 року.

Отже, 01.10.2013 є початком прострочення оплати відповідачем за товар.

Тому, суд вважає доведеним право позивача вимагати стягнення з відповідача 286080,00 грн. основного боргу.

Позивача нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню за період з 15.12.2013 до 31.03.2014 у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, що становить 10800,50 грн. Підставою нарахування пені представник позивача у судовому засіданні від 03.02.2015 вказав - згідно закону.

Суд, розглянувши вимогу про стягнення з відповідача 10800,50 грн. пені, виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2. ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України "Відповідальність за порушення грошового зобов'язання" - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч . 3. ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань регулює Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань". Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ч. 1 ст. 231 Господарського кодексу України (далі - ГК України) законом щодо окремих видів зобов'язання може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається..

У ч. 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Отже, позивачем безпідставно нарахована пеня, оскільки Договір, який був укладений між сторонами не встановлює пеню та її розмір за несвоєчасну оплату за товар, а законом розмір пені за прострочення грошового зобов'язання не встановлений. Тому суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 10800,50 грн. пені.

Розглянувши вимоги про стягнення 64654,08 грн. інфляційних та 10369,43 грн. 3% річних, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інший розмір процентів річних сторонами у договорі не встановлений.

Позивача нарахував 3% річних за період з 01.10.2013 (початок прострочення оплати за товар) по 15.12.2014 (дата позовної заяви), що становить 10369,43 грн. Даний розрахунок судом перевірений , він є вірним. Отже, вимога про стягнення 10369,43 грн. три проценти річних підлягає до задоволення.

Інфляційні позивач нарахував за період з 01.10.2013 (початок прострочення оплати за товар) по 15.12.2014 (дата позовної заяви) на суму 64654,08 грн. Судом перевірений розрахунок інфляційних , згідно розрахунку суду інфляційні за визначений позивачем період становлять 64570,45 грн. Отже суд, задовольняє вимогу про стягнення інфляційних в частині стягнення 64570,45 грн. інфляційних і відмовляє в частині стягнення 83,63 грн. інфляційних.

Виходячи з вищевикладеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7220, 40 грн. судового збору.

Керуючись ст.49, ст.ст.82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" (Черкаська обл., Чорнобаївський район, с. Бакаєве, вул. Кірова, 5, ідентифікаційний код 32402636) на користь приватного підприємства "СЛВ" (юридична адреса: м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, 85, кв. 49, місцезнаходження: м. Черкаси, вул. Ільїна, 55, оф. 5, ідентифікаційний код 32180581) - 286080,00 грн. основного боргу, 10369,43 грн. три відсотки річних, 64570,45 грн. інфляційних та 7220, 40 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом 10 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 05 лютого 2015 року.

Суддя І.І. Гура