ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.01.15р. Справа № 904/9009/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ"

до Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД"

про стягнення 32 181,52 грн. за договором поставки

Суддя С.Г. Юзіков

Представники:

Позивача - Бойко Н.Л., довіреність №284-4016 від 17.10.13р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просив стягнути з Відповідача 42 274,63 грн. за договором поставки, з яких: 35 675,60 грн. - пені, 6 599,03 грн. - 3 % річних, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Відповідач позов заперечував, мотивуючи неналежними розрахунками Позивача, оскільки Позивачем штрафні санкції нараховані спочатку на всю суму заборгованості, а потім, на той же самий період, на залишок боргу.

26.01.15р. Позивач звернувся із заявою про зменшення позовних вимог, у якій просив стягнути з Відповідача 32 181,52 грн. за договором поставки, з яких: 27 802,02 грн. - пені, 4 379,50 грн. - 3 % річних, відповідно до поданих розрахунків.

Відповідач просив суд розстрочити виконання рішення строком на два місяці з оплатою рівними частинами до 30 числа кожного місяця, мотивуючи тим, що підприємство не має можливості одноразово виконати рішення суду і погасити наявну перед Позивачем заборгованість. Заява Відповідача мотивована тим, що у зв'язку з нестабільною та складною політичною ситуацією в країні Відповідач знаходиться у вкрай скрутному становищі через те, що 60 % ринку збуту продукції його підприємства відбувалося на території Російської Федерації та на сьогодні споживачі масово відмовляються від своїх замовлень та шукають інших виробників. Вітчизняні замовники також відмовляються від замовлень, тому що не в змозі здійснити оплату виготовленої продукції через брак коштів, або у зв'язку з простоєм власного виробництва. Крім того, останнім часом на світовому ринку з'явилася тенденція зниження цін на металопродукцію, подорожчання енергоносіїв, підвищення залізничного тарифу, постійне підвищення постачальниками цін на сировину, що закуповується підприємством. Все це призводить до різкого подорожчання продукції, що в свою чергу призводить до зниження замовлень на продукцію, що випускається. До того ж Відповідач використовує для виробництва продукції переважно імпортну сировину. При митному оформленні імпортної сировини підприємством сплачується ПДВ у розмірі 20% від митної вартості сировини, що вилучає оборотні кошти у підприємства ще до того, як продукція буде фактично вироблена і реалізована споживачу. Фінансовий стан підприємства за підсумками 2 та 3 кварталів 2014р. є збитковим. Згідно з останнім балансом підприємства (станом на 30.09.2014р.) сума дебіторської заборгованості підприємства у багато разів перевищує суму кредиторської заборгованості та складає 3 243 715 тис. грн. Крім того, господарські витрати, понесені Відповідачем у вигляді оплати комунальних платежів, заробітної плати із нарахуваннями податків, інших обов'язкових платежів за останній рік по теперішній час сплачувались підприємством не за рахунок доходів, отриманих від реалізації продукції, а із власних резервів, які на сьогоднішній день вичерпано. Підприємство веде переговори з кредитними установами, але отримання кредитних коштів для погашення боргів зараз неможливо. Збитки підприємства за 3 квартал 2014р. складають 748 933 тис. грн. Своєчасне виконання рішення суду з боку Відповідача вкрай ускладнене, оскільки у зв'язку з економічною кризою негайне погашення заборгованості є для підприємства об'єктивно неможливим із-за відсутності обігових коштів. Крім того, стягнення суми заборгованості в повному об'ємі, рівно як і звернення стягнення на майно Відповідача, спричинить за собою зупинку діяльності підприємства, а також невиплату заробітної платні працівникам підприємства, несплату податків й інших обов'язкових платежів. Таким чином, підприємство на сьогодні немає можливості одноразово виконати вимоги Позивача і погасити наявну перед ним заборгованість.

Позивач заяву Відповідача заперечує, оскільки, в обґрунтування клопотання про розстрочку виконання рішення суду, Відповідач послався на обставини, які є звичайними обставинами при веденні господарської діяльності, яку Відповідач здійснює на свій ризик. Позивач і Відповідач знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності. Відповідачем не доведено винятковості випадку, з наявністю якого закон пов'язує можливість надання відстрочки виконання рішення суду.

У судове засідання, що відбулось 26.01.15р., Відповідач не з'явився, однак повідомлений належним чином про час і місце засідання суду, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №49 4.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За договором № 141004/1400062 від 09.01.14р. (далі Договір), укладеним ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" (ПАТ НЗФ, Позивач, Постачальник) з ПАТ "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" (Інтерпайп НТЗ, Відповідач, Покупець), постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити феросплави, на умовах, у кількості та строки, зазначені у Специфікаціях до цього договору, які є невід'ємною його частиною.

Відповідно до п. 2.3. Договору, датою поставки товару, при постачанні залізничним транспортом, вважається дата штемпелю на залізничній накладній ст. Нікополь.

Згідно з п. 3.4 Договору, покупець здійснює оплату товару, що поставляється, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 120-ти календарних днів від дати поставки товару.

28.01.14р. за залізничними накладними № 45359270, 45359304, 45359296, 45359254, 45359288, 45359262 Відповідачеві відправлені вагони № 60431150, 67843847, 65741522, 55089148, 60676400, 56834195 із 430,430 базовими тонами феросілікомарганцю МНС 17, фр. 10-50 на суму 4 757 158,85 грн. (рахунок № 1916601 від 28.01.14р. Останній день оплати - 28.05.14р.

31.01.14р. за транспортними накладними № 45440187, 45440211, 45440237, 45440344, 45440229 відправлені вагони № 50048693, 53425369, 55070726, 66105404, 54038351 із 363,550 базовими тонами феросилікомарганцю на суму 4 017 993,86 грн. (рахунок № 191803 від 31.01.14р.). Останній день оплати - 31.05.14р.

31.01.14р. за залізничною накладаю № 45440278 відправлений вагон № 56170087 із 70,410 базовими тонами феросилікомарганцю на суму 778 178,93 грн. (рахунок №191804 від 31.01.14р.). Останній день оплати - 31.05.14р.

Позивач виконав свої зобов'язання за Договором, а саме, поставив товар та надав Відповідачеві у встановлений строк документи для оплати, які зазначені у п.3.8 Договору. Натомість, Відповідач прострочив виконання зобов'язання щодо оплати за відвантажений товар. Відповідач, в порушення умов договору, у визначені Договором строки не провів оплату за поставлений на його замовлення товар, а отже є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 7.6 Договору у разі порушення покупцем строків оплати за поставлений товар, передбачених даним Договором, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідний період, за кожен день прострочення оплати.

Позивач наполягає, що оскільки Відповідач товар за Договором оплатив з порушенням передбаченого строку, то це є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Договором.

Так, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, на прострочений борг Відповідача, Позивачем нараховані 32 181,52 грн., з яких: 35 675,60 грн. - пені, 6 599,03 грн. - 3 % річних.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Перевіривши розрахунки Позивача за уточненими вимогами, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу; просив розстрочити виконання рішення суду строком на два місяці з оплатою рівними частинами до 30 числа кожного місяця, мотивуючи тим, що підприємство не має можливості одноразово виконати рішення суду і погасити наявну перед Позивачем заборгованість. Обґрунтування клопотання викладено вище.

Позивач заяву Відповідача заперечує, оскільки, в обґрунтування клопотання про розстрочку виконання рішення суду, Відповідач послався на обставини, які є звичайними обставинами при веденні господарської діяльності, яку Відповідач здійснює на свій ризик. Позивач і Відповідач знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності. Відповідачем не доведено винятковості випадку, з наявністю якого закон пов'язує можливість надання відстрочки виконання рішення суду.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій, аналогічні положення містить ст. 551 ЦК України.

Господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України).

Беручи до уваги те, що Відповідачем не доведено винятковість випадку, з наявністю якого закон пов'язує можливість надання відстрочки виконання рішення суду; у поданій заяві Відповідач послався на обставини, які є звичайними обставинами при веденні господарської діяльності, яку Відповідач здійснює на свій ризик; суд погоджується, що Позивач і Відповідач знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності, тому заява Відповідача про розстрочку виконання рішення задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за уточненими вимогами (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" (49081, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, Індустріальний район, вул. Столєтова, 21, код 053 931 16) на користь Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, код 001 865 20) 27 802,02 грн. - пені, 4 379,50 грн. - 3 % річних, 1 827,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________