КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2015 р. Справа№ 911/4130/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Шалівського В.О.

за участю представників

від позивача: не з'явилися

від відповідача: Долговець Н.О. - дов. від 12.01.2015 року № 02/28-15

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі на рішення господарського суду Київської області від 20.11.2014 року

у справі № 911/4130/14 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі (м. Коломия Івано-Франківської області)

до Державного спеціалізованого підприємства „Чорнобильський спецкомбінат" (м. Чорнобиль Київської області)

про стягнення 31 278 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Київської області звернулося Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі з позовом до Державного спеціалізованого підприємства „Чорнобильський спецкомбінат" про стягнення з відповідача надміру виплаченої суми пенсії в розмірі 31 278 грн. 40 коп.

Рішенням від 20.11.2014 року господарський суд Київської області в задоволенні позову відмовив повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду УПФУ в м. Коломиї та Коломийському районі звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк для апеляційного оскарження, скасувати рішення господарського суду Київської області від 20.11.2014 року по справі № 911/4130/14 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2014 року УПФУ в м. Коломиї та Коломийському районі було відновлено строк на апеляційне оскарження, його апеляційна скарга була прийнята до провадження та призначено розгляд справи № 910/4130/14 у судовому засіданні за участю представників сторін.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 року склад судової колегії змінювався.

В судовому засіданні 29.01.2015 року повноважні представники позивача не з'явилися та про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Після обговорення судова колегія дійшла висновку, що неявка повноважних представників позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечувала.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтвердуєтсья матеріалами справи громадянка Плаксій Ірина Тадеївна перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі як одержувач пенсії. З 16.06.1994 року їй призначена пенсія по інвалідності на підставі поданих заявницею документів, з врахуванням довідки про зарплату № 283 від 19.02.1998 за період з 25.06.1987 по 26.07.1987, виданої Державним підприємством „Чорнобильсервіс".

В липні 2014 року управлінням отримано нові довідки про заробітну плату № 17/427-13 та пільговий стаж роботи № 17/330-13 Плаксій Ірини Тадеївни, а раніше видану довідку визнано недійсною.

Позивач стверджує, що призначення пенсії проводилось на підставі невірно виданої довідки про заробіток, виникла переплата пенсії Плаксій І.Т. за період з січня 2012 року по липень 2014 року в сумі 31 278 грн. 40 коп.

05.08.2014 року позивач звернувся до відповідача з претензією №11179/06, згідно якої просив останнього сплатити борг у сумі 31 278 грн. 40 коп. Проте, відповіді на претензію не отримав.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянка Плаксій І.Т. працювала у їдальні № 19 у м. Прип'яті та знаходилась у 3 зоні небезпеки, де оплата праці повинна була проводитись з урахуванням коефіцієнта кратності 4 тільки для постійних працівників, а для відряджених зберігалася заробітна плата за основним місцем роботи, звідки вони були відряджені, та застосовувався коефіцієнт кратності 3. В свою чергу, м. Прип'ять відноситься до 3 зони небезпеки, що підтверджується Переліком населених пунктів і виробничих об'єктів, де оплата праці проводиться відповідно до зон небезпеки, затвердженого рішенням Урядової комісії від 07.08.1986 року № 87 ((лист Держкомпраці УРСР від 26.08.1986 року № 115), від 19.08.1986 року № 108 (листи Держкомпаці УРСР від 26.08.1986 року № 124, від 18.09.1986 року № 140), від 05.01.1981 року № 339 (лист Держкомпраці УРСР від 09.01.1987 року № 1)).

Відповідач видав нову довідку від 24.07.2013 року № 17/427-13 на підставі постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердження нового Положення обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 30.05.1997 року № 523 та листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінюста України від 29.10.1992 № 09-373751, де підставою для перерахунку з урахуванням кратності за основний час роботи, за відпрацьовані вихідні дні, понаднормовані часи та премії був лист Міністерства праці та соціальної політики від 13.04.2001 року № 1652-018-2, що визначає порядок оплати праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 роках.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що посилання позивача на те, що виплачена громадянці Плаксій Ірини Тадеївни пенсія у розмірі 31 278 грн. 40 коп., та яку позивач вважає безпідставно виплаченою, є збитками у розумінні ст. 101 Закону України „Про пенсійне забезпечення" судом не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 101 Закону України „Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Приписами статей 1, 14, 50 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" унормовано, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Підприємства, установи і організації (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами) є страхувальниками для фізичних осіб, що працюють у них на умовах трудового договору (контракту), або інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, а згідно із статтею 15 - платниками страхових внесків.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем не було доведено суду факту того, що 31 278 грн. 40 коп. виплачених громадянці Плаксій І.Т. є саме шкодою, заподіяною відповідачем державі внаслідок видачі недостовірних документів, яка підлягає стягненню в силу ст. 101 Закону України „Про пенсійне забезпечення".

На підтвердження неправомірної поведінки відповідача, що полягає у наданні недостовірних документів щодо розміру заробітної плати, позивач посилався на недостовірність довідки про заробітну плату № 17/427-13 та пільговий стаж роботи № 17/330-13.

Втім позивач не надав суду доказів визнання таких довідок недійсними, а до компетенції господарських судів не належить встановлення правильності нарахування пенсій. Такі спори [про правильність нарахування пенсій] вирішуються в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування рішення господарського суду.

Колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі на рішення господарського суду Київської області від 20.11.2014 року у справі № 911/4130/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 20.11.2014 року у справі № 911/4130/14 залишити без змін.

3. Справу № 911/4130/14 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано__02.02.2015 р.__

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич