РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/17919/13 22.01.15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Мед - сервіс"
до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
про стягнення 14 881,64 грн.
Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився
від відповідача Жигадло І.Б. (дов. № 52/10 від 19.09.2014 року)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 22 січня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Мед - сервіс" (надалі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 14 881,64 грн., а також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2013 року порушено провадження у справі № 910/17919/13, розгляд справи призначено на 11.10.2013 року.

У судовому засіданні 11.10.2013 року, представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 11.10.2013 року представник позивача не заперечив проти поданого відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі.

Судом встановлено, що 01.08.2012 року в офіційному друкованому виданні "Урядовий кур'єр", відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 26.07.2012 року № 545 було опубліковано оголошення про припинення діяльності Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" шляхом реорганізації - перетворення в Публічне акціонерне товариство "Синтез -Газ України".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2013 року зупинено провадження у справі № 910/17919/13 до закінчення процесу реорганізації Дочірньої компанії "Газ України "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та встановлення правонаступника.

18.12.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі та виправлення допущених помилок у найменуванні позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 року поновлено провадження у справі № 910/17919/13 для розгляду поданого позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 року виправлено допущені описки в ухвалах Господарського суду міста Києва від 18.09.2013 року та від 11.10.2013 року у справі № 910/17919/13 в частині вірного написання найменування позивач - "Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Мед - сервіс".

Подане клопотання про поновлення провадження у справі мотивовано тим, що наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 26.07.2012 року № 545 втратив чинність відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 18.09.2014 року № 650.

Розглянувши подане позивачем 18.12.2014 року клопотання про поновлення провадження у справі дійшов висновку суд приходить до висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь у судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку, зокрема, заміни однієї зі сторін її правонаступником.

Згідно з статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених законами, -- за рішенням суду. (статті 59 Господарського кодексу України).

Статтею 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Так, згідно з наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 26.07.2012 року № 545 підтверджується припинення діяльності Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" шляхом її реорганізації - перетворення в Публічне акціонерне товариство та перейменування у "Синтез-Газ України".

Відповідно до пункту 10 наказу Публічне акціонерне товариство "Синтез-Газ України" визнано правонаступником майнових прав та обов'язків Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" відповідно до затверджених у встановленому порядку передавальних актів після завершення процедури припинення діяльності Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" відповідно до чинного законодавства.

Отже, зазначений підзаконний акт засвідчує початок процесу реорганізації відповідача шляхом передачі всього майна, прав та обов'язків іншій юридичній особі - Публічне акціонерне товариство та перейменування у "Синтез-Газ України" як правонаступникові у результаті перетворення.

Реорганізація підприємства, установи чи організації має наслідком її вибуття як сторони у правовідношенні, щодо якого виник спір, що, в свою чергу, призводить до процесуального правонаступництва. Вирішення питання щодо процесуального правонаступництва можливо лише після закінчення процедури реорганізації та переходу прав та обов'язків до правонаступника. Відтак господарський суд зупинив провадження у справі відповідно до пункту 3 частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України до завершення процедури реорганізації відповідача з метою здійснення його заміни правонаступником, який вже визначений наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 26.07.2012 року № 545, але процес передачі якому всього майна, прав та обов'язків відповідача ще не завершений.

Приймаючи до уваги той факт, що наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 26.07.2012 року № 545 втратив чинність відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 18.09.2014 року № 650 провадження у справі № 910/17919/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Мед - сервіс" до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про стягнення 14 881,64 грн., ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 року поновлено провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 22.01.2015 року.

У судове засідання 22.01.2015 року представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить, зокрема, підпис уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Мед - сервіс" на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 213.

22.01.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідача подав відзив на позов.

У судовому засіданні 22.01.2015 року представник відповідача надав суду усні пояснення по справі, в яких заперечив проти позову.

22.01.2015 року відділом діловодства Господарського суду міста Києва о 14 год. 28 хв. зареєстровано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Мед - сервіс" про збільшення позовних вимог. Вказана заява не приймається судом до розгляду, оскільки подана позивачем після оголошення вступної та резолютивної частини рішення у справі № 910/17919/13.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Мед - сервіс" (покупець) та Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (постачальник) було укладено договір № 01/103/11 про закупівлю природного газу (надалі по тексту - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві імпортований природний газ, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у пункті 1.2. цього Договору.

Згідно з пунктом 1.2.Договору постачальник передає покупцю в період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року природний газ (надалі - газ) з урахуванням вартості його транспортування в обсязі до 10 тис. куб.м., в тому числі по місяцях.

Згідно з пунктом 3.1. Договору ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 2 282,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифі на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ-2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 0 234,00 грн., крім того ПДВ -20%.До сплати за 1000 куб.м природного газу - 2 561,64 коп., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 3 073,97 грн.

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що оплата за природний газ з врахуванням вартості транспортування територією країни проводиться покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі по 34% від вартості запланованих місячних обсягів проводяться не пізніше ніж за 5 (п'ять) банківських днів до початку м'ясця поставки газу;

- оплати в розмірі по 33% від вартості транспортування територією України здійснюється на підставі акту приймання - передачі газу (за звітний місяць) до 5 числа та до 15-го числа поточного місяця поставки. Остаточний розрахунок за спожитий газ з врахуванням вартості транспортування територією України здійснюється на підставі акту приймання - передачі газу (за звітний місяць) до 5 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Цей Договір набирає чинності з ати підписання та скріплення печатками сторін, але не раніше ніж через 14 днів (п'ять робочих днів у разі застосування процедури закупівлі з підстав, визначених пунктом 3 частини другої Закону України "Про здійснення державних закупівель") з дня опублікування у державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель відомостей про рішення уповноваженого органу про погодження процедури закупівлі в одного учасника, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 1 січня 2011 року і діє у частині поставки газу до 31 грудня 2011 року включно, а у частині розрахунків за газ - до їх повного здійснення (пункт 10.1 Договору).

На виконання умов Договору позивач здійснив попередню оплату вартості природного газу у розмірі 30 739,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 170 від 13.01.2011 року (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

В обґрунтування позову позивач зазначає про те, що протягом дії Договору, а саме, за період з січня по грудень 2011 року, Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" здійснила поставку природного газу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Мед - сервіс" лише на суму 16 575,19 грн. 25.11.2011 року позивач направив на адресу відповідача лист, який відповідач отримав 30.11.2011 року, з проханням повернути грошові кошти в сумі 14 164,49 грн.

За твердженням позивача, вищевказаний лист залишений відповідачем без відповіді та виконання.

За таких обставин, позивач, з посиланням на статттю1212 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача суму коштів у розмірі 14 164,49 грн. як таких, що зберігаються без достатньої правової підстави та три проценти річних у розмірі 717,15 грн., нарахованих за період з 31.12.2011 року по 06.09.2013 року.

Відповідач проти позову заперечив, з тих підстав, що позивачем не надано суду первинних документів, а саме платіжних доручень та актів прийому-передачі природного газу, які свідчать про виконання чи неналежне виконання умов Договору Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що між сторонами укладено договір № 01/103/11 про закупівлю природного газу, за умовами якого відповідач зобов'язався зобов'язується поставити позивачу імпортований природний газ, а позивач зобов'язується прийняти і оплатити природний газ в обсязі до 10 тис. куб.м. в період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перерахував на рахунок відповідача суму в розмірі 30 739,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 170 від 13.01.2011 року (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

Водночас, відповідач здійснив поставку природного газу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Мед - сервіс" лише на суму 16 575,19 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу для потреб споживачів (належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи)

Вищенаведене спростовує доводи відповідача щодо відсутності в матеріалах справи первинних документів на підтвердження виконання сторонами умов Договору.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що оскільки підстава, на якій відповідачем було набуте майно (спірна сума грошових коштів у розмірі 14 164,49 грн.) згодом відпала у зв'язку із закінченням строку дії Договору, є підстави для його повернення в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти як: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи та відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 17.06.2014 року у справі № 13/096-12 та у постанові від 02.09.2014 року у справі № 910/1620/13.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

З огляду на викладене, враховуючи, що між сторонами було укладено договір № 01/103/11 про закупівлю природного газу від 04.01.2011 року, а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім як оплата вартості природного газу відповідно до умов вказаного договору, то такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому не можуть бути витребувані відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України як безпідставне збагачення.

Позивача на необхідність застосування до спірних правовідносин статті 1212 Цивільного кодексу України у зв'язку з тим, що підстава, на якій були набуті грошові кошти відпала внаслідок закінчення строку дії Договору, слід визнати помилковими, оскільки сам по собі факт закінчення строку дії договору не може бути підставою для застосування вищевказаної норми.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Мед - сервіс", з підстав, наведених в обґрунтування позову, задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати з судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Мед - сервіс" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.01.2015 року

Суддя С.В. Стасюк