ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Справа № 925/2240/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участі представників: позивача: Тяглий М.В.- директор,

відповідача: Шуклін Г.В. - за довіреністю, третьої особи: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ АГРОХІМТРАНС"

до приватного підприємства "Трансагрохім",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - приватне підприємство "Каліна-С-77",

про стягнення 60 631 грн. 42 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 57 684 грн. 78 коп., зокрема 47 372 грн. основного боргу по договору про відступлення права вимоги за договором оренди складу рідкого аміаку і складу інших рідких мінеральних добрив та прилеглої до них земельної ділянки, 9 000 грн. 68 коп. інфляційних втрат та 1 312 грн. 10 коп. три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в період з 01.01.2014 по 03.12.2014.

Ухвалою суду від 12.01.2015 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог до суми 60 631 грн. 42 коп., що включає в себе 47 372 грн. основного боргу, 11 795, 63 грн. індексу інфляції станом на 12.01.2015, 3% річних в сумі 1463,79 грн. за період з 01.01.2014 по 12.01.2015; залучено до участі у справу приватне підприємство "Каліна-С-77" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а. с. 44-47) визнав позовні вимоги позивача в сумі 62,40 грн., що складають три проценти річних за прострочення сплати боргу по орендній платі в період з 08.07.2014 по 25.07.2014, в решті позову просив відмовити з огляду на те, що позивач отримав від ПП "Каліна-С-77" право вимоги від відповідача боргу по орендній платі на підставі договору про відступлення права вимоги і в листі від 02.07.2014 на адресу відповідача позивач вимагав сплатити борг з орендної плати до 07.07.2014; оскільки на час пред'явлення позивачем вказаної вимоги у нього існувала прострочена заборгованість перед відповідачем по договору поставки, що підтверджена рішенням суду, тобто, між обома підприємствами існували зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, тому відповідач направив позивачу Заяву від 17.07.2014 про зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення зобов'язань зарахуванням, яка була отримана позивачем 25.07.2014; відповідно до ст. 601 ЦК України та ст. 202, 203 ГК України господарське зобов'язання відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати за договором оренди складу рідкого аміаку в розмірі 47372,00 грн. припинилося з дня отримання позивачем відповідної заяви, а саме - з 25.07.2014, тому вимога позивача про стягнення вказаної суми є безпідставною, а отже є також безпідставними нараховані позивачем суми за прострочення, якого не було.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. До справи подана Довідка за підписом директора ПП "Каліна-С-77" Колесник Д.К., в якій повністю підтримані позовні вимоги позивача.

У судовому засіданні:

представник позивача підтримав позов з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, заперечив проти доводів відповідача у відзиві на позов з підстав, викладених у письмовому Запереченні на відзив, просив повністю задовольнити позов та пояснив, що 17.07.2014 відповідач надіслав позивачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення зобов'язань зарахуванням на суму 47 372 грн., проте всупереч даній заяві відповідач звернувся до ДВС із заявою про стягнення всієї суми, вказаної в рішенні суду у справі № 925/1079/14, тобто, відповідач відмовився від виконання своєї заяви, тому заява відповідача про зарахування однорідних вимог є нікчемною і вона втратила свою силу; 01.10.2014 державним виконавцем відкрито виконавче провадження без врахування заяви про зарахування однорідних вимог на суму 47 372 грн. та 16.10.2014 позивач звертався до ДВС із заявою про таке зарахування, однак відповіді від ДВС не отримав;

представник відповідача, заперечуючи проти позову, посилався на доводи і міркування, викладені у відзиві на позов, визнав позов в сумі 62 грн. 40 коп., оскільки борг в сумі 47 372 грн. відсутній у зв'язку із надісланням позивачу в установленому порядку заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, що є достатнім для такого зарахування, тим більше, що позивач прийняв цю заяву і повідомив про неї відділу ДВС; пояснив, що відповідач дійсно звернувся із заявою до ДВС про стягнення з позивача всієї суми, вказаної у наказі в справі № 925/1079/14, оскільки ДВС не приймає заяви на іншу суму, ніж вказана у наказі, і в процесі розгляду спору звернувся 02 лютого 2015 року до відділу ДВС із заявою про зменшення суми до стягнення у зв'язку із зарахуванням суми 47 372 грн.; раніше відповідач не звертався до ДВС, оскільки йому не було відомо про наявність якоїсь проблеми в цьому питанні, якщо ДВС не прийняла та не врахувала заяву позивача від 16.10.2014, то він міг оспорити бездіяльність ДВС чи повідомити про це відповідачу; вважає, що у позивача відсутні законні підстави вимагати стягнення з відповідача інфляційних та 3% за період до 07.07.2014, оскільки він отримав від ПП "Каліна-С-77" право вимоги боргу по орендній платі і повідомив відповідачу про сплату боргу до 07.07.2014, отже, лише після цієї дати настало прострочення відповідача.

У судовому засіданні 04.02.2015 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд встановив таке.

Між ПП "Трансагрохім" та ПП "Каліна-С-77" було укладено договір оренди складу рідкого аміаку і складу інших рідких мінеральних добрив та прилеглої до них земельної ділянки 31 серпня 2012 року, далі - Договір оренди, за умовами якого відповідач орендував вказане майно, що знаходиться у місті Жмеринка Вінницької області. В процесі виконання договору відповідач заборгував перед ПП "Каліна-С-77" кошти за оренду майна станом на 01.07.2014 в сумі 47372 грн., що підтверджується актом звіряння розрахунків між вказаними підприємствами та визнається відповідачем.

ПП "Каліна-С-77" (Первісний кредитор) та ТОВ "СОЮЗ АГРОХІМТРАНС" (Новий кредитор) уклали договір про відступлення права вимоги від 01 липня 2014 року, згідно якого Первісний кредитор зобов'язався передати належне йому право вимоги згідно з Договором оренди складу рідкого аміаку і складу інших рідких мінеральних добрив та прилеглої до них земельної ділянки від 31 серпня 2012 року, укладеного із Приватним підприємством "Трансагрохім", а Новий кредитор зобов'язався прийняти право вимоги, що належне Первісному кредитору за Основним Договором (п.1.1).

За передане право вимоги до боржника за основним договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору суму в розмірі 47300,00 гривень.

Пунктом 3.2.2 Договору про відступлення права вимоги Новий кредитор зобов'язався не пізніше п'яти робочих днів після набуття чинності цим Договором сповістити Боржника ПП "Трансагрохім" про укладення цього договору.

03 липня 2014 року позивач надіслав на адресу відповідача (Боржника) лист-повідомлення від 02 липня 2014 року за вих. № 20, в якому повідомив Боржнику про відступлення права вимоги та в прохальній частині цього листа пропонував йому у строк до 07 липня 2014 року здійснити оплату орендної плати за користуванням майном в сумі 63 572,00 грн. Розрахунок вказаної суми до листа не додавався. Вказаний лист-повідомлення отриманий відповідачем 07.07.2014.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2014 змінено рішення господарського суду Черкаської області від 08.07.2014 у справі № 925/1079/14 та стягнуто із ТОВ "Союз Агрохімтранс" на користь ПП "Трансагрохім" 48556,00 грн. основного боргу за договором поставки товару, 909,93 грн. пені, 485,56 грн. інфляційний збитків, 139,68 грн. 3 % річних, 1751,84 грн. судового збору, а всього 51843,01 грн.

ПП "Трансагрохім" надіслав на адресу ТОВ "Союз Агрохімтранс" Заяву від 17.07.2014 № 43 про зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення зобов'язань зарахуванням, в якій повідомив про припинення зобов'язань сторін між собою, а саме боргу відповідача перед позивачем по договору оренди і договору про відступлення права вимоги в сумі 47 372 грн. та боргу позивача перед відповідачем по поставці товару в сумі 47 372 грн., і про зарахуванням вказаних зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, відповідно до ст. 601 ЦК України. Також відповідач повідомив, що після зарахування зустрічних однорідних вимог за даною заявою залишок основної заборгованості ТОВ "Союз Агрохімтранс" перед ПП "Трансагрохім" з оплати поставленого товару за договором поставки склав 1184 грн.

Вказана Заява була отримана позивачем 25.07.2014 відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення та факт її отримання підтверджений позивачем у листі від 04 серпня 2014 року № 22, в якому позивач підтверджував борг відповідача по орендній платі в сумі 63772 грн. без інфляційних та 3% річних і пропонував відповідачу укласти мирову угоду.

01.10.2014 головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 44909133 на виконання наказу господарського суду у справі № 925/1079/14 про стягнення з ТОВ "Союз Агрохімтранс" на користь ПП "Трансагрохім" коштів в сумі 51843,01 грн.

16.10.2014 ТОВ "Союз Агрохімтранс" подав до Придніпровського відділу ДВС заяву про зменшення належної до стягнення з позивача суми на 47372,00 грн. суми боргу відповідно до заяви відповідача від 17.07.2014. Відповіді на вказану заяву позивач не отримав.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до часткового задоволення, з огляду на таке.

Згідно зі статтями 193, 202 ГК України, статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною 3 статті 203 та частиною 1 статті 220 ГК України передбачено припинення господарського зобов'язання, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав, або строк якої невизначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення щодо зарахування зустрічних однорідних вимог містить частина 1 статті 601 ЦК України.

Господарським судом встановлено і сторонами підтверджено, що у відповідача ПП "Трансагрохім" існував борг перед ПП "Каліна-С-77" відповідно до договору оренди складу рідкого аміаку і складу інших рідких мінеральних добрив та прилеглої до них земельної ділянки від 31 серпня 2012 року, який станом на 01.07.2014 складав 47372 грн., що підтверджується актом звіряння розрахунків між цими підприємствами. ПП "Каліна-С-77" та позивач уклали договір про відступлення права вимоги від 01 липня 2014 року, за яким ПП "Каліна-С-77" відступив позивачу право вимоги виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди та позивач зобов'язався сплатити ПП "Каліна-С-77" суму у розмірі 47300 грн. Про відступлене право вимоги позивач повідомив відповідачу листом-повідомленням від 02 липня 2014 року, в якому пропонував відповідачу у строк до 07 липня 2014 року здійснити оплату орендної плати за користуванням майном в сумі 63 572,00 грн. Розрахунок вказаної суми до листа не додавався. Вказаний лист-повідомлення отриманий відповідачем 07.07.2014.

На цей час існувала заборгованість ТОВ "Союз Агрохімтранс" перед ПП "Трансагрохім" в основній сумі боргу за поставлений товар по договору поставки 48556 грн., що була підтверджена у рішенні господарського суду Черкаської області від 08.07.2014 та в постанові Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2014 у справі № 925/1079/14.

ПП "Трансагрохім" направив на адресу ТОВ "Союз Агрохімтранс" заяву N 43 від 17.07.2014 про зарахування своєї заборгованості перед ТОВ "Союз Агрохімтранс" за договорами оренди і відступлення права вимоги та заборгованості позивача перед відповідачем за договором поставки, на суму 47 372 грн.

Відповідно до вказаної заяви ПП "Трансагрохім" зменшив дебіторську заборгованість ТОВ "Союз Агрохімтранс" на суму 47 372 грн. та відобразив у бухгалтерському обліку цю суму як взаємозалік ПП "Каліна-С-77".

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів відповідача про те, що зобов'язання сторін за договорами оренди та поставки є грошовими, однорідними, строк виконання основного зобов'язання по яких настав. Однорідність цих вимог випливає із їх юридичної природи і матеріального змісту та не залежить від підстав виникнення зобов'язань.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконання судових рішень здійснюється на підставах та у спосіб, визначених цим законом та іншими законами та нормативно-правовими актами. Добровільне виконання може здійснюватись у будь-який передбачений чинним законодавством спосіб, або у спосіб, що не суперечить вимогам чинного законодавства. Зазначений закон не містить заборони щодо можливості виконання судового рішення шляхом проведення зарахування зустрічних вимог.

Стаття 602 ЦК України, якою передбачені випадки недопустимості зарахування зустрічних вимог, також не містить обмежень щодо такого зарахування на стадії виконання судових рішень.

З огляду на викладене, суд встановив наявність умов, визначених статтею 601 ЦК України, та відсутність обставин, встановлених ст. 602 ЦК України, за яких зарахування зустрічних однорідних вимог не допускається, та прийшов до висновку, що вчинений відповідачем односторонній правочин N 43 від 17.07.2014 року про зарахування зустрічних однорідних вимог є таким, що відповідає вимогам закону.

Таким чином, 25.07.2014, тобто в день отримання позивачем заяви відповідача від 17.07.2014, відбулося зарахування зустрічних однорідних вимог сторін на суму 47372 грн., отже, в цей день слід вважати погашеним борг відповідача перед позивачем по орендній платі. Тому, вимога позивача про стягнення з відповідача 47372 грн. боргу по орендній платі є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Доводи позивача про те, що борг відповідача по оренді складав 63572 грн., не підтверджені належними доказами. Позивач фактично прийняв зарахування зустрічних однорідних вимог і повідомив про це 16.10.2014 відділу ДВС. Не є обґрунтованими також доводи позивача про недійсність зарахування у зв'язку з пред'явленням відповідачем до відділу ДВС наказу в повній сумі, оскільки закон не передбачає відміну чи недійсність зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, вчиненого за належною заявою сторони, а відсутність відповіді державного виконавця не свідчить про неприйняття ним такої заяви боржника, тим більше, що позивач не звертався до відділу ДВС за отриманням офіційної відповіді. Позивач також безпідставно не звернув увагу на лист відповідача від 27.11.2014, в якому відповідач знову підтверджував факт зарахування зустрічних однорідних вимог, і 05.12.2014 надіслав до суду дану позовну заяву.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних і три проценти річних підлягає до часткового задоволення в сумах відповідно 189,49 грн. та 70,08 грн., виходячи із такого.

В статті 625 Цивільного кодексу України вказано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договором оренди, у зв'язку з невиконанням якого позивач подав позов, інший розмір процентів не встановлений.

В пункті 1.2. Договору відступлення права вимоги вказано, що з цього Договору випливає, що Новий кредитор займає місце Первісного кредитора в зобов'язаннях, що виникли з Основного Договору (тобто, Договору оренди від 31.08.2012) в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього Договору та в пункті 2.1. вказана сума до сплати 47300 грн. З цього суд приходить до висновку, що позивач набув право вимоги від відповідача суми боргу по орендній платі, яка станом на 01.07.2014 склала 47372 грн., і в листі-повідомленні на адресу відповідача позивач вимагав сплатити борг по оренді до 07.07.2014 (тобто сплата повинна відбутися не пізніше 06.07.2014), отже, прострочення сплати боргу складає з 07.07.2014 по 24.07.2014, оскільки день сплати до розрахунку не береться. За цей період (18 днів) сума трьох процентів річних складає 70 грн. 08 коп.

У разі прострочення сплати коштів в конкретному місяці на 15 днів і більше індекс інфляції за цей місяць необхідно нараховувати, тобто, при здійсненні розрахунку повинні враховуватися не дати місяця, а кількість днів прострочення у відповідному місяці, оскільки обов'язок сплатити кошти може розпочинатися як на початку, так і в кінці місяця (порядок здійснення відповідних розрахунків наведений у листі Верховного Суду України № 62-97 від 03.04.1997р.). Таким чином, за прострочення сплати коштів у вказаний вище період з відповідача належить стягнути на користь позивача інфляційні за липень в сумі 189 грн. 49 коп.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу, пропорційно розміру задоволених вимог, понесені останнім витрати на сплату судового збору в сумі 5 грн. 19 коп.

З огляду на викладене, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства "Трансагрохім" (18028, м Черкаси, просп. Хіміків, 74, офіс 104, ідентифікаційний код 38089546) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ АГРОХІМТРАНС" (18002, м. Черкаси, вул. Чорновола, 263, офіс 10, ідентифікаційний код 39074546) - 189 грн. 49 коп. (сто вісімдесят дев'ять гривень 49 копійок) інфляційних, 70 грн. 08 коп. (сімдесят гривень 08 копійок) три проценти річних, 5 грн. 19 коп. (п'ять гривень 19 копійок) витрат на сплату судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 09.02.2015.

Суддя А.Д. Пащенко