ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.02.15р. Справа № 904/793/15

Суддя господарського суду Крижний О.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Т.М.-ГРУП", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси", м. Дніпропетровськ

про стягнення стягнення заборгованості у сумі 886 915,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "С.Т.М.-ГРУП" звернулося до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" на свою користь суму боргу у розмірі 886 915,00 грн.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, як підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч.1 ст.56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отже, з урахуванням вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є примірник опису вкладень, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбитком календарного штемпеля поштового повідомлення (п.61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем до позову не додано належних доказів надсилання відповідачу копії доданих до позовної заяви документів, оскільки опис поштового відправлення свідчить лише про направлення копії позову. Доказів направлення відповідачу додатків до позовної заяви не надано, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарсько процесуального кодексу України є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду.

З цього приводу суд зазначає, що позивач користується ст.56 ГПК України у редакції, що не є чинною.

Так, дійсно, ст.56 Господарського процесуального кодексу України мала наступну редакцію: "Позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін немає".

Однак Законом України № 3382-VI від 19 травня 2011 року "Про внесення зміни до статті 56 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку надсилання копії позовної заяви" встановлено обов'язок позивача надсилати копії всіх доданих до позовної заяви документів.

З урахуванням змін згідно із Законом України №5288-VI від 18 вересня 2012 року ч.1ст.56 ГПК України викладена у наступній редакції: "Позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення".

Пунктом 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у разі, коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії позовної заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

Отже, за змістом наведених положень законодавства позивач при подачі позову зобов'язаний надіслати відповідачу додані до позову документи в незалежності від того, чи має їх відповідач.

Крім того суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Національним законодавством України (ст. 56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Також, господарський суд зазначає, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" є наступна адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 21-А.

У той же час, позивач направив позовну заяву за адресою:49000, м. Дніпропетровськ, вул. Челюскіна, 5, яка не є юридичною адресою відповідача.

Окрім того, відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

В якості доказів направлення позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу до позову додано опис вкладення до цінного листа, однак розрахунковий документ (фіскальний чек) відсутній.

Також суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, оцінка судом виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток:

- позовна заява з додатками на 71-му аркуші, в тому числі оригінал платіжного доручення про сплату судового збору у розмірі 17 738,30 грн.;

- опис вкладення;

- конверт.

Суддя О.М. Крижний