ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015 р. справа № 914/4419/14

за позовом: державного підприємства «Укрспецналадка», м. Київ

до відповідача: квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова, м.Львів

про стягнення: 22 726,90 грн.

суддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Куцак В.Л.- представник

На розгляд до господарського суду Львівської області поступила позовна заява державного підприємства «Укрспецналадка» до квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про стягнення 22 726,90 грн. заборгованості за виконані підрядні роботи.

Ухвалою суду від 19.12.2014 р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 27.01.2015 р.

В судовому засіданні 27.01.2015р. представник позивача явку уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав суду витребувані документи, а також представив відзив на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши подані докази, суд встановив наступне:

09.09.2013р. між державним підприємством «Укрспецналадка» (позивачем) та квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова (відповідачем) було укладено договір на виконання робіт № 407, за умовами якого позивач зобов'язався на власний ризик виконувати налагоджувальні роботи з КВП та А автоматики безпеки Котбус, котельні №17/80 на котлах типу ВК-34 (вод) 2 од., а відповідач взяв на себе зобов'язання прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість.

В п. 3.1. договору сторони домовилися, що датою початку робіт вважається дата підписання договору сторонами. Датою завершення робіт вважається дата підписання акту прийому виконаних робіт, але не пізніше 31.12.2014р.

На виконання умов вказаного договору, позивачем було виконано підрядні роботи, про що свідчить складений сторонами акт прийому виконаних робіт(а.с.20) на суму 22 726,90 грн. та довідка про вартість робіт від 23.12.2013р. (а.с. 18).

Відповідно до п. 4.6 договору оплата виконаних робіт здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту підписання актів сторонами договору.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачем в порушення умов договору, не здійснено оплату за виконані роботи, зокрема, заборгованість останнього становить 22 726,90 грн. В досудовому порядку відповідач борг не погасив.

Таким чином, позивач просить стягнути з квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова заборгованість в сумі 22 726,90 грн. за виконані підрядні роботи в судовому порядку.

Відповідач у своєму відзиві на позов зазначив, що вказаний борг перед позивачем виник у зв'язку з тим, що відповідні кошти для розрахунку по договору не були вчасно перераховані з Державного бюджету України. Відтак, відповідач стверджує, що через відсутність необхідних коштів на рахунку КЕВ м. Львова, належно виконати свій обов'язок щодо оплати підрядних робіт, можливості не було.

Розглянувши доводи позовних вимог, вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення повністю. При цьому, суд виходить із наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 174 ГК України визначено, що господарські зобов'язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Між сторонами у справі виникли договірні відносини на підставі договору №407 від 09.09.2013р.

В п.4.6 договору, сторони передбачили, що оплата виконаних робіт здійснюється в обсягах підтверджених актом виконаних робіт, протягом 3-х банківських днів з моменту підписання акту сторонами договору.

Господарським судом встановлено, що на виконання вимог укладеного договору позивачем було виконано підрядні роботи на загальну вартість 22 726,90 грн., про що свідчить підписаний акт приймання виконаних робіт на суму 22 726,90 грн. Акт підписаний двома сторонами та скріплений печатками підприємств. В той же час, відповідач своїх зобов'язань стосовно оплати за договором не виконав, внаслідок чого допустив заборгованість перед позивачем в сумі 22 726,90 грн. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Крім того, не заслуговують на увагу суду твердження відповідача, викладені у відзиві на позов про те, що КЕВ м. Львова допустив заборгованість перед позивачем у зв'язку з ненадходженням коштів на рахунок з державного бюджету. А тому, прямої вини у невиконанні договірних зобов'язань відповідач перед позивачем не вбачає.

Суд звертає увагу відповідача на те, що згідно ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Більше того, правова позиція господарського суду співпадає з положеннями викладеними в п.1.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», зокрема, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (ст. 607 ЦК України) або на відсутність вини (ст. 614, 617 ЦК України ст. 218ГК України).

З огляду на вищенаведені обставини, вимога позивача щодо стягнення з відповідача 22 726,90 грн. є обгрунтованою, підставною та такою що підлягає до задоволення повністю.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об'єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43,33,34,44,49,82,82-1,84,85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов державного підприємства «Укрспецналадка» задоволити повністю.

2. Стягнути з квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (адреса: 79007, м. Львів вул. Батуринська, 2 , р/р 7486) на користь державного підприємства «Укрспецналадка» (адреса: 03113, м. Київ, пров. Артилерійський, 5-в, , р/р 1) 22 726,90 грн. та 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.116 та 117 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 27.01.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 30.01.2015р.

Суддя Юркевич М. В.