ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" лютого 2015 р.Справа № 924/1895/14

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Димбовський В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства „Біофарма", м. Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Ізяслав

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - приватного акціонерного товариства „Альба", м. Бориспіль, Київська область

про стягнення 119538,69 грн. - основного боргу, 8105,71 грн. - пені, 7426,41 грн. - інфляційних втрат, 972,68 грн. - 3% річних

За участю представників:

від позивача: Литвиненко Д.О. - за довіреністю №02 від 12.01.2015р.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

У судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 119538,69 грн. - основного боргу, 8105,71 грн. - пені, 7426,41 грн. - інфляційних втрат, 972,68 грн. - 3% річних. Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу №ЛФ/454-12-12 від 17.12.2012р., укладеним між відповідачем та приватним акціонерним товариством „Альба", м. Київ, стосовно проведення розрахунків за поставлений товар. При цьому, позивач зазначає, що право вимагати у відповідача виконання зобов'язань за вказаним договором передано йому відповідно до договору відступлення права вимоги від 30.05.2014р. Нарахування пені обумовлено наявністю відповідної умови договору щодо її застосування, а стягнення інфляційних та річних заявлено з посиланням на ст. 625 ЦК України.

У додаткових поясненнях позивач просив не брати до уваги договір про відступлення права вимоги, який був помилково долучений до позовної заяви, а враховувати договір про відступлення права вимоги, який був долучений в матеріали справи 22.01.2015р., мотивуючи тим, що договір, доданий до позовної заяви носить технічний характер та складався між позивачем та ПрАТ „Альба Україна" на стадії погодження організації процесу погашення існуючої грошової заборгованості. Копія технічного документу-договору була помилково долучена до позовної заяви. Розрахунок ціни позову - сума основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат проводився на підставі договору та видаткових накладних, які надані під час судового засідання 22.01.2015р.

Крім того, позивачем зауважено, що період нарахування штрафних санкцій визначено за вибором позивача не з дати зазначеної в кожній накладній, як останній день для оплати, а з дати визначеної в надісланому відповідачу листі-вимозі від 21.07.2014р. та дати здійснення відповідачем останнього платежу - з 07.08.2014р. і, на думку позивача, період нарахування пені є значно менший, ніж той, що мав би застосовуватись. На підтвердження зазначеного, позивачем 22.01.2015р. було надано розрахунок пені з прив'язкою до умов оплати зазначених в кожній накладній. Однак, позивач не бажаючи збільшення негативних грошових наслідків для відповідача, використовуючи своє право, просить задовольнити вимоги щодо пені, 3% річних та інфляційних у розмірах, зазначених у позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вони обґрунтовані та підтверджені поданими доказами.

Третя особа представника у судове засідання не направила, однак, надіслала до суду письмову позицію з приводу позову, згідно якої позовні вимоги підтримала.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався, зокрема, відзив на позов не подав, позовні вимоги по суті не оспорив, в судове засідання не з'явився. Натомість, надіслав заяву, в якій повідомив про неможливість надати відзив мотивуючи неотриманням будь-яких матеріалів по справі. У зв'язку із зазначеними обставинами, просив відкласти судове засідання та зобов'язати позивача надати для ознайомлення позовну заяву та додані документи.

У задоволенні заяви відповідача суд відмовив та звертає увагу на те, що у відповідності до ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідач під час розгляду справи не був позбавлений права у відповідності з приписами ст. 22 ГПК України ознайомитись з матеріалами справи, мав можливість здійснити повний та професійний судовий захист своїх інтересів шляхом з'явлення в засідання суду або направивши в засідання свого представника (з урахуванням положень ст. 28 ГПК України) для надання усних пояснень, а також підготувавши письмові пояснення по суті господарського спору та надавши (за наявності) відповідні письмові докази у спростування позовних вимог. До того ж, в матеріалах справи містяться належні докази надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, а саме: опис вкладення у цінний лист від 14.11.2014р. та фіскальний чек №1018 від 14.11.2014р.

Крім того відмічається, що за вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., учасником якої є Україна, кожний має право на розгляд його справи впродовж розумного строку.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі „Смірнова проти України").

Приписами ст. 69 ГПК України передбачено, що спір має бути вирішено судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Приймаючи до уваги строки вирішення спору, враховуючи, що розгляд справи неодноразово відкладався, відповідач під час розгляду справи мав можливість здійснити захист своїх інтересів, суд, в порядку ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд встановив:

Згідно умов договору купівлі-продажу №ЛФ/454-12-12 від 17.12.2012р., укладеного між відповідачем у справі - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) та приватним акціонерним товариством „Альба" (продавець), продавець зобов'язався передавати (поставляти) лікарські засобі і вироби медичного призначення у власність покупця, а покупець зобов'язався приймати товар та сплачувати за нього грошові кошти відповідно до умов цього договору (п. 1.1).

Згідно п. 6.1 договору товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості та асортименту в момент підписання сторонами видаткової накладної на товарну партію.

Порядок розрахунків сторони передбачили в розділі 5 договору, зокрема, згідно п. 5.2, 5.4, 5.5 оплата кожної товарної партії проводиться в повному обсязі на умовах, що вказуються в видатковій накладній на поставку товарної партії. У розрахункових документах покупець повинен вказувати номер та дату видаткової накладної згідно з якою здійснюється сплата за поставлений товар та номер і дату даного договору. У разі невиконання вимог пункту 5.4 цього договору сторони домовились, що оплата поставленого товару проводиться відповідно до послідовного порядку його оплати, тобто першою оплачується та накладна, строк якої наступив першою.

У пункті 7.2 договору купівлі-продажу сторони передбачили відповідальність покупця у випадку порушення п. 5.2 договору у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день розрахунку за кожний день заборгованості.

З наявних у матеріалах справи видаткових накладних вбачається, що за період з 01.03.2014р. по 25.04.2014р. ПрАТ „Альба" поставило відповідачу товар на загальну суму 121761,81 грн. У кожній накладній був передбачений строк оплати, а саме за накладними:

- №40639951 від 01.03.2014р. на суму 5332,31 грн., строк оплати до 29.03.2014р.;

- №40755966 від 13.03.2014р. на суму 10796,94 грн., строк оплати до 10.04.2014р.;

- №40755968 від 13.03.2014р. на суму 186,85 грн., строк оплати до 10.04.2014р.;

- №40755967 від 13.03.2014р. на суму 286,38 грн., строк оплати до 10.04.2014р.;

- №40773113 від 14.03.2014р. на суму 89,04 грн., строк оплати до 28.03.2014р.;

- №40773112 від 14.03.2014р. на суму 190,93 грн., строк оплати до 28.03.2014р.;

- №40773111 від 14.03.2014р. на суму 8956,13 грн., строк оплати до 28.03.2014р.;

- №40789587 від 15.03.2014р. на суму 141,42 грн., строк оплати до 12.04.2014р.;

- №40789588 від 15.03.2014р. на суму 485,80 грн., строк оплати до 12.05.2014р.;

- №40789589 від 15.03.2014р. на суму 163,50 грн., строк оплати до 12.05.2014р.;

- №40789586 від 15.03.2014р. на суму 6524,10 грн., строк оплати до 12.05.2014р.;

- №40797717 від 18.03.2014р. на суму 105,00 грн., строк оплати до 15.04.2014р.;

- №40797716 від 18.03.2014р. на суму 117,81 грн., строк оплати до 15.04.2014р.;

- №40811315 від 18.03.2014р. на суму 339,88 грн., строк оплати до 15.04.2014р.;

- №40811316 від 18.03.2014р. на суму 118,88 грн., строк оплати до 15.04.2014р.;

- №40812167 від 18.03.2014р. на суму 118,50 грн., строк оплати до 20.03.2014р.;

- №40797715 від 18.03.2014р. на суму 3338,53 грн., строк оплати до 15.04.2014р.;

- №40811314 від 18.03.2014р. на суму 4142,93 грн., строк оплати до 15.04.2014р.;

- №40829180 від 19.03.2014р. на суму 33,60 грн., строк оплати до 16.04.2014р.;

- №40829179 від 19.03.2014р. на суму 194,50 грн., строк оплати до 16.04.2014р.;

- №40829178 від 19.03.2014р. на суму 5339,96 грн., строк оплати до 16.04.2014р.;

- №40845606 від 20.03.2014р. на суму 246,62 грн., строк оплати до 17.04.2014р.;

- №40845607 від 20.03.2014р. на суму 544,39 грн., строк оплати до 17.04.2014р.;

- №40845608 від 20.03.2014р. на суму 143,24 грн., строк оплати до 17.04.2014р.;

- №40845605 від 20.03.2014р. на суму 5784,23 грн., строк оплати до 17.04.2014р.;

- №40860712 від 21.03.2014р. на суму 46,83 грн., строк оплати до 18.04.2014р.;

- №40860714 від 21.03.2014р. на суму 87,00 грн., строк оплати до 18.04.2014р.;

- №40860713 від 21.03.2014р. на суму 125,21 грн., строк оплати до 18.04.2014р.;

- №40860711 від 21.03.2014р. на суму 6066,53 грн., строк оплати до 18.04.2014р.;

- №40878773 від 22.03.2014р. на суму 14,06 грн., строк оплати до 19.04.2014р.;

- №40878775 від 22.03.2014р. на суму 58,00 грн., строк оплати до 19.05.2014р.;

- №40878792 від 22.03.2014р. на суму 52,20 грн., строк оплати до 19.04.2014р.;

- №40878583 від 22.03.2014р. на суму 261,58 грн., строк оплати до 19.04.2014р.;

- №40878774 від 22.03.2014р. на суму 203,41 грн., строк оплати до 19.04.2014р.;

- №40878772 від 22.03.2014р. на суму 5644,35 грн., строк оплати до 19.04.2014р.;

- №40898451 від 25.03.2014р. на суму 23,29 грн., строк оплати до 22.04.2014р.;

- №40898452 від 25.03.2014р. на суму 61,70 грн., строк оплати до 22.04.2014р.;

- №40898450 від 25.03.2014р. на суму 221,14 грн., строк оплати до 22.04.2014р.;

- №40898449 від 25.03.2014р. на суму 6193,93 грн., строк оплати до 22.04.2014р.;

- №40920010 від 26.03.2014р. на суму 56,15 грн., строк оплати до 23.04.2014р.;

- №40920009 від 26.03.2014р. на суму 244,60 грн., строк оплати до 23.04.2014р.;

- №40920011 від 26.03.2014р. на суму 169,47 грн., строк оплати до 23.04.2014р.;

- №40920008 від 26.03.2014р. на суму 7334,00 грн., строк оплати до 23.04.2014р.;

- №40935479 від 27.03.2014р. на суму 14,43 грн., строк оплати до 24.04.2014р.;

- №40935480 від 27.03.2014р. на суму 109,63 грн., строк оплати до 24.04.2014р.;

- №40935482 від 27.03.2014р. на суму 101,20 грн., строк оплати до 24.04.2014р.;

- №40935481 від 27.03.2014р. на суму 405,32 грн., строк оплати до 24.04.2014р.;

- №40935478 від 27.03.2014р. на суму 8000,57 грн., строк оплати до 24.04.2014р.;

- №40955374 від 28.03.2014р. на суму 1235,72 грн., строк оплати до 25.04.2014р.;

- №40955373 від 28.03.2014р. на суму 6796,38 грн., строк оплати до 25.04.2014р.;

- №40968921 від 29.03.2014р. на суму 152,13 грн., строк оплати до 26.04.2014р.;

- №40968922 від 29.03.2014р. на суму 400,25 грн., строк оплати до 26.04.2014р.;

- №40968920 від 29.03.2014р. на суму 5642,43 грн., строк оплати до 26.04.2014р.;

- №41002044 від 31.03.2014р. на суму 82,60 грн., строк оплати до 29.04.2014р.;

- №41002046 від 31.03.2014р. на суму 99,18 грн., строк оплати до 29.04.2014р.;

- №41002042 від 31.03.2014р. на суму 632,51 грн., строк оплати до 29.04.2014р.;

- №41002043 від 31.03.2014р. на суму 265,98 грн., строк оплати до 29.04.2014р.;

- №41002041 від 31.03.2014р. на суму 5312,02 грн., строк оплати до 29.04.2014р.;

- №41108781 від 12.04.2014р. на суму 20,90 грн., строк оплати до 10.05.2014р.;

- №41108782 від 12.04.2014р. на суму 138,02 грн., строк оплати до 10.05.2014р.;

- №41108783 від 12.04.2014р. на суму 189,02 грн., строк оплати до 10.05.2014р.;

- №41108780 від 12.04.2014р. на суму 3973,12 грн., строк оплати до 10.05.2014р.;

- №41128246 від 15.04.2014р. на суму 1981,78 грн., строк оплати до 13.05.2014р.;

- №41128247 від 15.04.2014р. на суму 421,63 грн., строк оплати до 13.05.2014р.;

- №41175936 від 23.04.2014р. на суму 58,20 грн., строк оплати до 21.05.2014р.;

- №41175935 від 23.04.2014р. на суму 133,48 грн., строк оплати до 21.05.2014р.;

- №41175934 від 23.04.2014р. на суму 2840,28 грн., строк оплати до 21.05.2014р.;

- №41187853 від 25.04.2014р. на суму 60,24 грн., строк оплати до 23.05.2014р.;

- №41187852 від 25.04.2014р. на суму 2109,87 грн., строк оплати до 23.05.2014р.;

Відповідач за поставлений товар розрахувався лише частково, і борг перед приватним акціонерним товариством „Альба" складав 121488,82 грн.

30.05.2014р. приватне акціонерне товариство „Альба" уклало з позивачем у справі - приватним акціонерним товариством „Біофарма" договір відступлення права вимоги, згідно якого первинний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первинному кредиторові, і стає кредитором за договором купівлі-продажу №ЛФ/454-12-12 від 17.12.2012р., укладеним між первинним кредитором і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (п. 1 договору).

Згідно п.п. 2.1, 3 договору відступлення права вимоги до нового кредитора переходить право вимоги первинного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент укладання цього договору, а саме передається право вимоги на суму 121488,82 грн. Право вимоги, що відступається новому кредитору, засвідчується договором купівлі-продажу №ЛФ/454-12-12 від 17.12.2012р. та накладними зазначеними в таблиці.

У п. 4 договору обумовлено, що копії документів, визначених у п. 3 цього договору, та документована інформація, яка є важливою для здійснення права вимоги, яке відступає первинний кредитор за цим договором, передаються первинним кредитором новому кредитору в момент підписання сторонами цього договору і є його невід'ємною частиною.

До нового кредитора переходять усі права, які забезпечують виконання обов'язків боржника (п. 6 договору).

Відповідача було належним чином повідомлено про відступлення права вимоги, що підтверджується листом ПрАТ „Альба" від 30.05.2014р. №22, який отримано 13.06.2014р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідачем після відступлення права вимоги частково сплачено борг в сумі 1950,13 грн., про що свідчить картка рахунку за 01.05.2014р. - 13.11.2014р. Як пояснив позивач, сума 1950,13 грн. врахована як оплата за накладною в порядку черговості згідно п. 5.5 договору купівлі-продажу.

Згідно розрахунку позивача, станом на 13.11.2014р. борг відповідача за поставлений товар склав 119538,69 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивач нарахував пеню в розмірі 8105,71 грн. за період 07.08.2014р. - 13.11.2014р.

Крім того, позивачем, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховано 7426,41 грн. - інфляційних втрат (за період серпень 2014 року - жовтень 2014 року) та 972,68 грн. - 3% річних (за період 07.08.2014р. - 13.11.2014р.).

Дослідивши надані докази, оцінивши їх в сукупності, судом прийнято до уваги наступне.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору купівлі-продажу, і кожна із сторін прийняла на себе певні зобов'язання щодо його виконання, зокрема, відповідач зобов'язався оплачувати поставлений йому товар.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Факт неналежного виконання відповідачем договірних обов'язків з оплати оставленного товару підтверджується матеріалами справи. Отже, відповідач є боржником, що прострочив виконання грошового зобов'язання, і у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню.

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У статті 514 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У позивача право вимагати від відповідача виконання зобов'язання за договором купівлі-продажу виникло на підставі договору відступлення права вимоги. Вказаний договір за своєю правовою природою є договором щодо передачі вимог первісного кредитора (цедента) новому кредиторові (цесіонарію).

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому випадку виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Наявний в матеріала справи договір купівлі-продажу не містить жодного обмеження чи заборони на заміну кредитора у зобов'язанні, тобто право кредитора на відступлення свого права вимоги не обмежене.

Таким чином, заміна кредитора (ПрАТ „Альба") на іншого (позивача у даній справі) могла бути здійснена без письмової згоди відповідача на такі дії й, відповідно, без участі останнього в укладенні договору про відступлення права вимоги.

Більше того, відповідача було належним чином повідомлено про передачу позивачу права вимоги з оплати поставленого товару і відповідач після відступлення права вимоги частково сплатив борг вже новому кредитору, що свідчить про відсутність заперечень проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні.

З огляду на викладене вище, вимога позивача про стягнення з відповідача 119538,69 грн. - основного боргу є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

У відповідності до ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений даним законом, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У договорі купівлі-продажу була передбачена відповідальність відповідача за порушення строків оплати у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. У договорі відступлення права вимоги (п. 6) до позивача перейшли усі права, які забезпечують виконання обов'язків відповідача.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд частково не погоджується з ним, зокрема, суд не погоджується з періодом нарахування, оскільки нарахування пені здійснено поза межами шестимісячного строку від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Слід зауважити, що згідно п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013р., щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

З огляду на те, що в договорі купівлі-продажу не було передбачено більшу тривалість періоду нарахування пені, суд враховує ч. 6 ст. 232 ГК України. Тобто, позивач при обрахунку пені має право обрати іншу дату, ніж перший день прострочки, однак, нарахування має бути здійснено в межах шестимісячного періоду, початок перебігу якого починається з першого дня прострочки і закінчується через шість місяців.

Суд, не виходячи за межі позовних вимог, взявши до уваги дату, з якої позивач здійснив нарахування пені - з 07.08.2014р., врахувавши приписи ч. 6 ст. 232 ГК України, обмежив кінцеву дату нарахувань по кожній накладній окремо та здійснивши перерахунок пені вважає правомірно заявленою сумою 6167,31 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування 3% річних, суд погоджується з ними та вважає, що позивач обгрунтовано просить стягнути їх з відповідача.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних, суд частково не погоджується із сумою нарахування за період серпень 2014 року - жовтень 2014 року, оскільки позивач здійснював такий розрахунок взявши сукупний індекс інфляції за вказані місяці. Між тим, суд, перерахувавши інфляційні втрати за кожний місяць окремо, отримав менші суми, тому, вважає правомірно заявленою сумою інфляційних 7291,84 грн.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню частково в частині стягнення з відповідача 119538,69 грн. - основного боргу, 972,68 грн. - 3% річних, 7291,84 грн. - інфляційних втрат, 6167,31 грн. - пені.

У частині позовних вимог про стягнення з відповідача 134,57 грн. - інфляційних втрат та 1938,40 грн. - пені необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідач доказів, які б спростовували позовні вимоги не надав.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов приватного акціонерного товариства „Біофарма", м. Київ до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Ізяслав, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - приватного акціонерного товариства „Альба", м. Бориспіль, Київська область, про стягнення 119538,69 грн. - основного боргу, 8105,71 грн. - пені, 7426,41 грн. - інфляційних втрат, 972,68 грн. - 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) на користь приватного акціонерного товариства „Біофарма" (м. Київ, вул. Амосова, 9; код 36273281) 119538,69 грн. (сто дев'ятнадцять тисяч п'ятсот тридцять вісім гривень 69 коп.) - основного боргу, 972,68 грн. (дев'ятсот сімдесят дві гривні 68 коп.) - 3% річних, 7291,84 грн. (сім тисяч двісті дев'яносто одну гривню 84 коп.) - інфляційних втрат, 6167,31 грн. (шість тисяч сто шістдесят сім гривень 31 коп.) - пені, 2679,41 грн. (дві тисячі шістсот сімдесят дев'ять гривень 41 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

У частині позовних вимог про стягнення з відповідача 134,57 грн. - інфляційних втрат та 1938,40 грн. - пені відмовити.

Повне рішення складено 09 лютого 2015 року.

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 4 примірника:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу (АДРЕСА_1),

4 - третій особі (Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченка, 100).