РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24149/14 20.01.15

За позовом Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві

до Фізичної особи-підприємця Бурчак Андрія Анатолійовича

про стягнення 1 943,54 грн.

Суддя Бондаренко Г. П.

Представники сторін:

Від позивача Переходько І.О. (дов. № 24/14-1611 Ан. від 17.05.2013)

Від відповідача не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 20.01.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Бурчака Андрія Анатолійовича (далі по тексту - відповідач) про стягнення 1 943,54 грн. основного боргу за договором № 9/515 - Тр. спостереження за сигналізацією термінового виклику наряду міліції охорони від 01.04.2004, а також про стягнення з відповідача судових витрат.

Ухвалою від 04.11.2014 року судом порушено провадження по справі № 910/24149/14, розгляд справи призначено на 02.12.2014.

Ухвалою Господарського суду м. Києва в порядку ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відповідно до ст. 77 ГПК України відкладено розгляд справи № 910/24149/14 до 13.01.2015, в зв`язку з неявкою в судове засідання та неналежним повідомленням відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.01.2015 розгляд справи №910/24194/14 в порядку ст. 77 ГПК України відкладено на 20.01.2015, в зв`язку з неявкою та неналежним повідомленням відповідача.

Представник відповідача у судове засідання 20.01.2015 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача в судове засідання 20.01.2015 з'явився, надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов'язань за договором №9/515-ТР. спостереження за сигналізацією термінового виклику наряду міліції охорони від 01.04.2004 в частині оплати наданих послуг.

Відповідно до поданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, адреса місцезнаходження відповідача є тією ж, яка вказана у позовній заяві, а саме: 02192, м. Київ, вул. Генерала Жмаченка, буд. 12, кв. 127.

Так, згідно з п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1228 від 02.06.2006 р. "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців на відповідача.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2004 між Державним закритим акціонерним товариством «Охорона-Комплекс», як виконавцем за умовами договору та відповідачем - Фізичною особою-підприємцем Бурчак Андрієм Анатолійовичем, як замовником за умовами договору, був укладений договір № 9/515-ТР. спостереження за сигналізацією термінового виклику наряду міліції охорони (далі за текстом - договір), відповідно до якого виконавець здійснює в інтересах замовника спостереження сигналізації, встановленої на об'єктах останнього, перелік та адреси яких зазначені в дислокації (додаток 1 до договору), обслуговування цієї сигналізації, а також терміновий виїзд НМО на об'єкт у випадку надходження на ПЦО сигналу про спрацювання сигналізації для встановлення причини спрацювання.

Відповідно до п. 2.2. договору періодом спостереження сигналізації вважається час з моменту прийому її під спостереження виконавцем до зняття зі спостереження сигналізації замовником у відповідності з Інструкцією щодо користування сигналізацією, затвердженою сторонами (далі "Інструкція") (додаток 3 до договору).

Сума договору (додаток 2 до договору) встановлюється на підставі ціни, яка включає розрахунок валових витрат, безпосередньо пов'язаних з виконанням послуг за цим договором та прибутку без обмеження рівня рентабельності. Розмір ціни погоджується сторонами у відповідності з протоколом договірної ціни.

Пунктом 3.3. договору передбачено, оплата за договором здійснюється замовником щомісячно до 20-го числа місяця, в якому здійснюються заходи спостереження, шляхом перерахування замовником коштів на рахунок виконавця.

У випадку несвоєчасної оплати за договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої оплати за кожен день прострочення (пункт 3.4.).

Відповідно до п. 3.5. договору до закінчення поточного місяця виконавець надає замовнику два примірники Акта приймання наданих послуг, який останній зобов'язаний протягом п'яти перших робочих днів наступного місяця підписати і повернути один примірник підписаного Акта виконавцю. У випадку наявності у замовника заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, замовник зобов'язаний в той же строк у письмовій формі надати виконавцю свої обґрунтовані заперечення.

Згідно п. 3.6. даного договору за умови неповернення замовником підписаного Акта приймання наданих послуг чи ненадання обґрунтованих заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці в строк, визначений в п. 3.3. договору, вважається, що послуги у такому місяці надані виконавцем в повному обсязі і прийняті замовником без зауважень, а Акт приймання наданих послуг, що підписаний сторонами.

Пункт 6.3.1. ідентичний пункту 3.4.

Відповідно до п.7.1. договору даний договір укладається терміном на 12 місяців.

Пунктом 7.2. договору передбачено, якщо за 15 діб до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не вимагатиме його припинення, договір вважається продовженим на той же термін і на тих умовах.

01.04.2004 сторони, також, погодили та підписали Протокол погодження вартості спостереження за сигналізацією термінового виклику наряду міліції охорони, відповідно до якого вартість за годину спостереження за тривожною сигналізацією за допомогою ПЦО за адресою: м. Київ, вул. Горлівська, 226/228, складає -0,50 грн. з ПДВ - 0,60 грн., кількість умовних одиниць - 0,16, вартість обслуговування однієї умовної установи ОПС на місяць складає 105,00 грн., разом з ПДВ - 126,00 грн. Вартість компенсації за кожен виїзд ГЗ на об'єкт через хибне спрацювання сигналізації, яке викликане неправильним користуванням сигналізацією персоналом замовника складає 9, 60 грн.

01.04.2007 між Бурчак А. А., ЗАТ «Охорона - Комплекс» та Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві за договором була підписана угода про заміну сторони в договорі від 01.04.2004 № 9/515-ТР., відповідно до якої сторони погодили, що з 01.04.2007 права та обов'язки за договором переходять від ЗАТ «Охорона - Комплекс» до Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві, як до виконавця за договором, оплата послуг за договором здійснюється замовником на розрахунковий рахунок - виконавця.

На виконання умов договору позивачем надавались послуги відповідачу обумовлені договором. За твердженням позивача, свої договірні зобов'язання він виконував в повному обсязі, у відповідності до умов визначених договором.

Відповідач, як зазначає позивач, свої зобов'язання, в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг, виконував не належним чином, в результаті чого за ним виникла заборгованість перед позивачем за надані послуги за період за січень-березень 2014, що в загальній сумі складає 1 943, 54 грн.

16.07.2014 Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві направило на адресу Фізичної особи-підприємця Бурчака супровідним лист Акти прийому - здачі виконаних робіт /послуг за лютий - березень 2014 № С9-0001305 від 28.02.2014 на суму 907, 93 грн., № С9-0002118 від 31.03.2014 на суму 1 003, 69 грн., та просив підписати їх і по одному примірнику направити на адресу позивача протягом 5 робочих дів.

Відповідач обґрунтованих письмових заперечень щодо обсягу послуг не надав, Акти прийому - здачі виконаних робіт /послуг за березень-лютий 2014 року не повернув, доказів іншого матеріали справи не містять.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті наданих послуг, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у сумі 1 943,54 грн., стягнення яких і предметом спору.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Договір № 9/515-ТР. спостереження за сигналізацією термінового виклику наряду міліції охорони від 01.04.2014 є договором про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, пунктом 3.3. договору передбачено, що оплата за договором здійснюється замовником щомісячно до 20-го числа місяця, в якому здійснюються заходи спостереження, шляхом перерахування замовником коштів на рахунок виконавця.

Позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору надано відповідачу в лютому - березні 2014 послуги обумовлені договором на загальну суму 1 911, 62 грн., які з огляду на п. 3.6. договору були прийняті відповідачем за відсутності жодних претензій до позивача по якості чи кількості наданих послуг, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідачем надані послуги оплачені не були (доказів іншого матеріали справи не містять) станом на момент винесення рішення по справі основна заборгованість відповідача перед позивачем складає 1 911, 62 грн. (907, 93 + 1 003, 69 = 1 911, 62).

Позивачем умови договору виконані в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору. Відповідачем, в свою чергу, жодних претензій у строки визначені договором, щодо невідповідності наданих послуг умовам договору не заявлялось та доказів іншого суду не надано.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості за надані послуги у розмірі 1 911, 62 грн. відповідачем суду не надано, при цьому позивачем не обґрунтовано, що ним надано послуги на суму 1943,54 грн., оскільки акти підписані саме на суму 1911,62 грн.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 1 911, 62 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк оплати наданих послуг, у відповідності до п. 3.3. договору є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 911, 62 грн. основної заборгованості підлягають задоволенню.

Враховуючи все вище викладене, суд задовольняє позовні вимоги частково.

Витрати на оплату судового збору у відповідності до ст. 49 ГПК України покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бурчак Андрія Анатолійовича (02192, м. Київ, вул. Генерала Жмаченка, буд. 12, кв. 127; реєстраційний номер облікової картки платника податків ; в порядку визначеному законом України "Про виконавче провадження") на користь Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві (04050, м. Київ, вул. Студентська, 9; ідентифікаційний код 08596920) 1 911 (одну тисячу дев'ятсот одинадцять) грн. 62 коп. основного боргу та 1 796 (одну тисячу сімсот дев'яносто шість) грн. 99 коп. судових витрат.

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.01.2015.

Суддя Г.П. Бондаренко