РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015Справа № 910/24856/14

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА"

до: публічного акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ"

про: стягнення 859.488,39 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: не з'явилися;

відповідача: Цівінська Н.М. - за довіреністю від 19.12.14 № 2-19д.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА" звернулося до господарського суду із позовом до публічного акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" про стягнення з останнього 859.488,39 грн заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач несвоєчасно виконав свої грошові зобов'язання перед позивачем, оскільки здійснив розрахунок за поставлений позивачем товар за договором з порушенням строків оплати.

Таким чином, на підставі викладеного вище, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі - 13.803,29 грн, 3% річних в сумі 426.151,33 грн та інфляційних втрат в сумі 419.533,77 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.11.2014 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 910/24856/14. Розгляд справи призначено на 08.12.2014.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 08.12.2014 відклав розгляд даної справи на 12.01.2015.

В судовому засіданні 12.01.2015 оголошено перерву до 21.01.2015, про що уповноважені представники сторін повідомлені під розписку безпосередньо в судовому засіданні.

Проте, позивач свого повноважного представника в судове засідання не направив, обґрунтованих пояснень з цього приводу до суду від відповідача не надходило.

Відповідач, скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позовні вимоги відхилив повністю з тих підстав, що відповідно до умов договору розрахунки за поставлений товар здійснюються після пред'явлення позивачем рахунків на оплату товару та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної шляхом перерахування коштів на рахунок позивача. Оскільки позивач не надав відповідачу рахунків на оплату товару, останній вважає, що строк оплати товару за договором не є пропущеним. Відповідач також зазначив, що поставка товару була оформлена видатковими накладними, які оформлювались позивачем датою відвантаження товару, однак підписувались відповідачем датою фактичного отримання товару, яку останній вважає датою постачання. Крім того, наданий позивачем розрахунок пені не відповідає умовам договору.

В судовому засіданні 21.01.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представника відповідача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА", як постачальником, (далі - позивач) та публічним акціонерним товариством "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ", як покупцем, (далі - відповідач) укладено договір поставки від 19.09.2013 № УГВ 7981/11-13 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов'язується постачати відповідачу товар зазначений в специфікації (далі - товар), яка є невід'ємною частиною Договору, а відповідач зобов'язується прийняти і оплатити товар.

Згідно п. 1.2 Договору найменування, асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за однини цю товару та загальна вартість Договору вказується у специфікації.

Пунктом 5.3. Договору встановлено, що датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від позивача до відповідача з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної.

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунки за товар проводяться шляхом оплати відповідачем після пред'явлення позивачем рахунку на оплату товару та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування коштів на рахунок позивача, з урахуванням ПДВ, на умовах зазначених у специфікації.

Оплата товару здійснюється протягом тридцяти календарних днів з дати постачання (п. 4 специфікації від 19.09.2013 № 1 до Договору).

За порушення строків оплати відповідач сплачує на користь позивача пеню в розмірі 0,001% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня (п. 7.11 Договору).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач на підставі Договору поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 59.934.258,99 грн. Наведена фактична обставина підтверджується видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем грошових зобов'язань перед позивачем за Договором. Відповідачем вартість отриманого товару на користь позивача сплачена в сумі 59.934.258,99 грн, тобто в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками, які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій. Однак вказаний розрахунок проведений відповідачем з порушенням строку оплати товару, який закріплений у п. 4 специфікації від 19.09.2013 № 1 до Договору.

Таким чином, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 859.488,39 грн, яка складається з: пені в сумі - 13.803,29 грн, 3% річних в сумі 426.151,33 грн та інфляційних втрат в сумі 419.533,77 грн.

Відносно заперечень відповідача, викладених у відзиві, то вони судом відхиляються, частково, з таких підстав.

Як вбачається із видаткових накладних на поставку товару відповідачу, в яких, зокрема, останній зазначав фактичну дату отримання товару, дані первинні документи підписані уповноваженою особою відповідача. Крім того, п. 4 специфікації від 19.09.2013 № 1 до Договору передбачає строк оплати товару за Договором. Вказану специфікацію було підписано уповноваженим представником відповідача та скріплено відбитком його печатки. Відтак суд вважає, що відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про строки оплати товару та отримав необхідні документи для здійснення розрахунків за Договором.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи з наведених вище норм права, перебіг періоду прострочення відповідачем грошового зобов'язання за Договором починається з першого дня, за терміном, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок пені, визнав його арифметично невірним.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню в сумі 356,50 грн, за таким розрахунком суду, здійсненого за період, на який позивачем нараховувалася пеня:

Видаткова накладна Сума боргу (грн)Дата фактичної поставкиСтрок оплатиДата оплати Кількість днів простроченняпеня
.968,9814.10.201313.11.201314.01.201461355,64
588.9180/3186.358,3014.12.201313.01.201414.01.201410,86
Загальна сума пені складає 356.50 грн

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок 3% річних, визнав його арифметично невірним.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача 3% річних підлягає задоволенню в сумі 398.103,62 грн, за таким розрахунком суду, здійсненого за період, на який позивачем нараховувалися 3% річних:

Видаткова накладна Сума боргу (грн)Дата фактичної поставкиСтрок оплатиДата оплати Кількість днів простроченняРозмір відсотків річних
4501180/962.673.202,9119.09.201321.10.201314.01.20148318.236,37
4502180/902.460.943,2519.09.201321.10.201314.01.20148316.788,35
4503180/923.432.874,5019.09.201321.10.201314.01.20148323.418,79
4504180/914.048.924,9419.09.201321.10.201314.01.20148327.621,43
4582180/721.669.437,0019.09.201321.10.201314.01.20148311.388,76
4583180/731.089.077,77,9919.09.201321.10.201314.01.2014837.429,60
4584180/713.372.141,7619.09.201321.10.201314.01.20148323.004,47
4585180/69990.382,4619.09.201321.10.201314.01.2014836.756,31
4505180/884.756.007,3919.09.201321.10.201314.01.20148332.445,01
4506180/862.338.994,0419.09.201321.10.201314.01.20148315.956,42
4507180/934.511.103,3119.09.201321.10.201314.01.20148330.774,37
4508180/951.922.207,5119.09.201321.10.201314.01.20148313.113,14
4586180/68788.469,0019.09.201321.10.201314.01.2014835.378,87
4512180/871.587.957,4319.09.201321.10.201314.01.20148310.832,91
4513180/62878.988,0019.09.201321.10.201314.01.2014835.996,38
4587180/67785.466,0019.09.201321.10.201314.01.2014835.358,38
4509190/892.047.527,1819.09.201321.10.201314.01.20148313.968,06
4510180/942.001.739,4219.09.201321.10.201314.01.20148313.655,70
4588180/663.106.405,5019.09.201321.10.201314.01.20148321.191,64
4589180/652.034.092,4119.09.201321.10.201314.01.20148313.876,41
4590180/64611.127,0019.09.201321.10.201314.01.2014834.169,06
4511180/851.615.474,8619.09.201321.10.201314.01.20148311.020,64
4591180/633.702.925,7419.09.201321.10.201314.01.20148325.261,05
4596180/79176.447,7619.09.201321.10.201314.01.2014831.203,71
4597180/61173.318,4019.09.201321.10.201314.01.2014831.182,36
4607180/103238.040,2619.09.201321.10.201314.01.2014831.623,89
4608180//44246.787,9819.09.201321.10.201314.01.2014831.683,57
4598180/812.423.256,0220.09.201321.10.201314.01.20148316.531,25
5025180/821.763.069,3923.09.201323.10.201314.01.20148111.737,69
4599180/78242.284,6823.09.201323.10.201314.01.2014811.613,01
4602180/83409.825,8030.09.201330.10.201314.01.2014742.492,64
4603180/102584.588,5227.09.201327.10.201314.01.2014763.651,68
4616180/2582.843,3001.10.201331.10.201314.01.2014733.497,06
.968,9814.10.201313.11.201314.01.2014612.917,82
5889180/3186.358,3014.12.201313.01.201414.01.201417,09
Загальна сума розміру відсотків річних складає 398.103,62 грн

Надані позивачем інфляційних втрат є арифметично вірними, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 419.533,77 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то у відповідності до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, будинок 26/28; ідентифікаційний код 30019775, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА" (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського, будинок 1-А; ідентифікаційний код 33668606, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) пеню в сумі 356 (триста п'ятдесят шість) грн 50 коп.; 3 % річних в сумі 398.103 (триста дев'яносто вісім тисяч сто три) грн 62 коп.; інфляційні втрати в сумі 419.533 (чотириста дев'ятнадцять тисяч п'ятсот тридцять три) грн. 77 коп; витрати по сплаті судового збору в сумі 16.359 (шістнадцять тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн. 88 коп.

3. В іншій частині позову відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28 січня 2015 року.

Суддя С.В. Балац