РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015Справа №910/26551/14

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»
до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО"
провідшкодування шкоди в порядку регресу 7629,92 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Мирончук Ю.І. - представник за довіреністю № 776 від 11.08.14;
від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 11.02.2015, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «ПЗУ Україна» до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 7629,92 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.081996 від 16.02.2014р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Kia Rio», державний номер АА6225КЕ, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Skania», державний номер ВН 7037 СХ, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», позивачем було направлено останньому регресну вимогу. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму збитків, позивач просить стягнути з відповідача 7629,92 грн. невиплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 порушено провадження у справі № 910/26551/14 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 21.01.2015.

У судове засідання, призначене на 21.01.2015, з'явився представник позивача, який заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи та подав письмове клопотання про продовження строку вирішення спору.

Представник відповідача в судове засідання 21.01.2015 не з'явився, про причини неявки представника не повідомив, хоча про дату, місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У зв'язку з неявкою представника відповідача, неподанням витребуваних судом доказів та враховуючи клопотання позивача, суд відклав розгляд справи до 11.02.15.

04.02.2015 на адресу господарського суду надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «Skania», державний номер ВН 7037 СХ.

09.02.15 через відділ діловодства суду позивач надав постанову Дарницького районного суду м. Києва про виправлення описки, яка була залучена судом до матеріалів справи.

В судове засідання 11.02.15 представник позивача з'явився, надав пояснення по суті спору, позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.019.

Зважаючи на те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за його відсутності, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

16 лютого 2014 року за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.081996 ПрАТ «СК "ПЗУ Україна» (далі - позивач) було застраховано автомобіль марки «Kia Rio», державний номер АА 6225 КЕ, страхувальник та вигодонабувач за договором - Представництво Мега Лайфсайенсіз ПТІ Лімітед, строком дії з 16.02.14 по 15.02.15.

З матеріалів справи вбачається, що 09.06.2014р. на просп. Бажана в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобілів «Skania», державний номер ВН 7037 СХ.,що належить ТТПП «Мегаттен», під керуванням Мудраченка Ігоря Леонідовича та автомобіля «Kia Rio», державний номер АА 6225 КЕ, що належить Представництву Мега Лайфсайенсіз ПТІ Лімітед, під керуванням Сафронової Валентини Миколаївни.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Мудраченко І.Л. вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09.07.2014р. у справі № 753/11172/14-п.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2015р. було виправлено описку в постанові від 09.07.14 про притягнення до адміністративної відповідальності Мудраченка І.Л. та вказано правильний державний номер автомобіля «Skania» - ВН 7037 СХ.

10.06.14 страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Kia Rio», державний номер АА 6225 КЕ, в результаті його пошкодження у ДТП, відповідно до рахунку № СА-000007568 від 10.06.14 становить 8166,67 грн.

За страховим випадком - ДТП що сталась 09.06.2014р. за участю застрахованого автомобіля «Kia Rio», державний номер АА 6225 КЕ, згідно складеного страхового акту № UA0008/L06/01 від 17.06.14 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 7629,92 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 24067 від 17.06.14.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія Мудраченка І.Л., який керував автомобілем «Skania», державний номер ВН 7037 СХ., підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09.07.2014р. у справі № 753/11172/14-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та ТТПП «Мегаттеп» як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв станом на 09.06.14. (Поліс АС/3857102), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Skania», державний номер ВН 7037 СХ, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Kia Rio», державний номер АА 6225 КЕ, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.081996 від 16.02.2014р., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль «Kia Rio», державний номер АА 6225 КЕ.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За таких обставин, розмір страхового відшкодування, який зобов'язаний сплатити відповідач позивачу в порядку регресу, становить 7629,92 грн., що і відповідає розміру позовних вимог.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 7629,92 грн. заподіяної внаслідок ДТП шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" (01042 м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 19/3, ідентифікаційний код 16467237) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053 м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 62, ідентифікаційний код 20782312) страхове відшкодування в сумі 7 629 (сім тисяч шістсот двадцять дев'ять) грн. 92 коп., судовий збір у розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.02.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин