ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви про порушення провадження

у справі про банкрутство

"09" лютого 2015 р.№ 916/404/15-г

Суддя Антощук С.І., розглянувши матеріали заяви боржника (вх.№427/15 від 02.02.2015р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон Бест" (65104, м.Одеса, пр-т Маршала Жукова, буд. 103; ) про порушення справи про банкрутство за положеннями ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",

ВСТАНОВИВ:

Боржник, Товариство з обмеженою відповідальністю "Галіон Бест", звернувся до господарського суду Одеської області із заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон Бест" у порядку ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.2 ст.41 Господарського процесуального кодексу України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. Цей Закон має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов'язаних з банкрутством суб'єктів підприємницької діяльності, за винятком випадків, передбачених цим Законом. Провадження у справах про банкрутство окремих категорій суб'єктів підприємницької діяльності регулюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі та з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у заяві не вказано обставин, на яких ґрунтуються вимоги, не додано доказів, що підтверджують викладені у заяві обставини.

Згідно ч.2 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

У ч.5 ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначено, що боржник зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі, якщо під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст.59, ч.1 ст.91 Господарського кодексу України, ч.1 ст.105 та п.1 ч.1 ст. 110 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців" суб'єкт господарювання (юридична особа) припиняється шляхом ліквідації за рішенням власника (власників) чи уповноваженим органом.

Порядок ліквідації юридичної особи регламентовано ст. ст. 105, 110, 111 ЦК України, ст.91 ГК України та ст.ст. 6, 17, 33, 34, 35 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців". До обов'язкових заходів добровільної ліквідації згідно зазначених положень віднесено:

- призначення власником (учасником) суб'єкта господарювання ліквідаційної комісії (ліквідатора) та встановлення порядку і строків проведення ліквідації;

- подання державному реєстратору документів для внесення до Єдиного державного реєстру запису про прийняття рішення щодо припинення юридичної особи власником (учасником), за наслідками чого автоматично повідомляються органи статистики, доходів і зборів, Пенсійного фонду України про такий запис та необхідність початку відповідних перевірок;

- опублікування інформації про припинення юридичної особи у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації із зазначенням відомостей про призначену ліквідаційну комісію (ліквідатора) та строк пред'явлення вимог кредиторів, який не може становити менше 2-х місяців і більше 6-ти місяців з дня опублікування повідомлення;

- персональне повідомлення явних (відомих) кредиторів у письмовій формі про ліквідацію боржника;

- розгляд окремо кожної вимоги кредитора, що надійшла до ліквідаційної комісії, прийняття відповідного рішення та направлення його кредитору у строк не пізніше 30 днів з дня отримання вимоги;

- проведення заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості шляхом повідомлення відомих боржників та пред'явлення відповідних претензій та позовів;

- закриття рахунків боржника;

- проведення інвентаризації майна боржника;

- у випадках, установлених законом, забезпечення проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється;

- закриття відокремлених підрозділів, звільнення працівників боржника;

- повернення відповідним органам ліцензій, документів дозвільного характеру, печаток, штампів та ін.;

- у разі початку передбачених чинним законодавством перевірок, забезпечення надання витребуваних документів органам доходів і зборів, ПФУ та Фондам соціального страхування;

- складення проміжного ліквідаційного балансу після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами, який повинен містити відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду;

- затвердження проміжного ліквідаційного балансу учасниками юридичної особи;

- проведення аналізу платоспроможності товариства (співвідношення активу та пасиву) та прийняття рішення про продовження ліквідаційних заходів (задоволення вимог кредиторів) або звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство.

Зазначені вище норми законодавства вимагають від заявника подати докази здійснення вказаних заходів на момент звернення до суду із заявою про порушення справи про банкрутство.

Так, заявником, на підтвердження проведення досудової процедури ліквідації не надано доказів проведення усіх передбачених заходів, а відомості, викладені заявником у заяві, не свідчать про їх існування.

Додані до заяви документи в підтвердження проведення досудової процедури ліквідації, не відповідають вимогам ст.36 Господарського процесуального кодексу України та не є належними доказами.

Таким чином, заявником не надано належних доказів здійснення ліквідаційною комісією заходів досудової добровільної ліквідації, передбаченої законодавством.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає без розгляду, якщо до заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно ч.9 ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за подання заяви про порушення справи про банкрутство справляється судовий збір у порядку, передбаченому законом.

У ч.2 ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначено, що до заяви про порушення справи про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законодавством він не підлягає сплаті.

Також, п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України „Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 13 п.2 ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір" ставка судового збору за подання заяви про порушення справи про банкрутство, що подається до господарського суду, складає 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 8 Закону України „Про Державний бюджет України на 2015рік" розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015р. становив 1 218 грн.

Таким чином, заявник зобов'язаний до заяви про порушення справи про банкрутство надати докази сплати судового збору за подання заяви у сумі 6 090грн. Однак, доказів сплати судового збору за подання заяви про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон Бест" заявником не надано.

Враховуючи вищевикладене, заява про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон Бест" підлягає поверненню заявнику без розгляду на підставі ч.1 ст.15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п.п.3,4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленою порядку.

Керуючись ч.1 ст.15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п.п.3,4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1.Заяву боржника (вх.№427/15 від 02.02.2015р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон Бест" (65104, м.Одеса, пр-т Маршала Жукова, буд. 103; ) про порушення справи про банкрутство за положеннями ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" повернути заявнику без розгляду.

2.Матеріали заяви з додатком надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення згідно з ч.4 ст.8 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. 91, 106 Господарського процесуального кодексу України, ст. 8 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Додаток: заява про порушення справи про банкрутство на 3-х арк. з додатком на 52-х арк. та конверт.

Суддя С.І. Антощук