РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р. Справа № 5004/715/11

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Коломис В.В. ,

судді Саврій В.А.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від кредиторів - Огороднік О.В. (ПАТ "Райффайзен Банк Аваль")

від боржника - не з'явився

арбітражний керуючий - Михайловський С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу кредитора ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу господарського суду Волинської області від 27.11.14 р. у справі № 5004/715/11

за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Аміна-Волинь"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 27.11.2014 року у справі № 5004/715/11 (суддя Войціховський В.А.) призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Аміна-Волинь" арбітражного керуючого Михайловського Сергія Володимировича (м. Луцьк, вул. Ландау, 1, Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №413 від 20.02.2013р., ідентифікаційний номер ) та продовжено cтрок процедури розпорядження майном товариства з обмеженою відповідальністю "Аміна-Волинь" до 11 травня 2015 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, кредитора ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" подав апеляційну скаргу в якій просить останню скасувати та прийняти нове рішення, яким призначити розпорядником майна у справі № 5004/715/11 про банкрутство ТОВ "Аміна-Волинь" арбітражного керуючого Войтовича Олександра Йосиповича. В обґрунтування скарги зазначає, що мотиви, за яких відхилено кандидатуру арбітражного керуючого Войтановича О.Й. не відповідають дійсним обставинам справи а ухвала прийнята з порушенням Закону про банкрутство та ГПК України. Зазначає, що господарським судом Волинської області в порушення ст. 16 Закону про банкрутство не взято до уваги рішення комітету кредиторів ВАТ завод "Електромаш", викладене в протоколі №6 від 26.11.14 щодо призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Войтовича О.Й., відмовлено в клопотанні Голові комітету кредиторів ТОВ "Аміна-Волинь" - АТ "Райффайзен Банк Аваль" щодо запропонованої кандидатури розпорядника майна. Зазначає, що Законом про банкрутство не передбачено право суду самостійно, без погодження з комітетом кредиторів, приймати рішення щодо продовження строку розпорядження майном, враховуючи, що процедура розпорядження майном в даній справі триває понад три роки.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав викладені у апеляційній скарзі доводи та просить апеляційну скаргу задоволити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Арбітражний керуючий у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів апелянта заперечив та вказує, що з аналізу норм ст.ст. 13, 16 Закону про банкрутство вбачається, що право призначати арбітражного керуючого на посаду розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора банкрута належить виключно господарському суду. Зазначає, що господарський суд Волинської області виніс ухвалу про призначення розпорядником майна ТОВ "Аміна-Волинь" Михайловського С.В. на підставі норм чинного законодавства.

В судовому засіданні арбітражний керуючий підтримав викладені у відзиві заперечення та просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники провадження у справі письмових відзивів на апеляційну скаргу не подали, явку представників в судове засідання не забезпечили.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду Волинської області від 27.11.2014 року у справі № 5004/715/11 залишити без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Волинської області від 11.04.2011р. провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Аміна-Волинь". Цією ж ухвалою було введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Дуплику Павла Георгійовича.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 20.11.2014р. було визнано неналежним виконання арбітражним керуючим Дупликою П.Г. обов'язків розпорядника майна у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Аміна-Волинь", усунуто арбітражного керуючого Дуплику Павла Георгійовича (м. Рівне, вул. Фабрична, буд. 20, гурт., ідентифікаційний номер , Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1377 від 12.07.2013р.) від виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Аміна-Волинь", визначено дату та час проведення наступного судового засідання у справі, зокрема, з розгляду заяв арбітражних керуючих про призначення їх розпорядником майна ТОВ "Аміна-Волинь".

З матеріалів справи вбачається, що на адресу суду надійшли заяви про призначення розпорядником майна ТОВ "Аміна-Волинь" від наступних арбітражних керуючих:

- заява №02-01/36 від 20.11.2014р. Войтановича Олександра Йосиповича (м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 48, прим. 27, Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №546 від 18.03.2013р.);

- заява №01-21/695 від 24.11.2014р. Михайловського Сергія Володимировича (м. Луцьк, вул. Ландау, 1, Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №413 від 20.02.2013р.);

- заява №286 від 25.11.2014р. Темчишина Володимира Петровича (м. Луцьк, вул. Світла, 5/3, Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №494 від 17.04.2013р.);

- заява №71/1-10 від 25.11.2014р. Пасічника Олександра Олексійовича (м. Луцьк, вул. Карбишева, 2, Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №261 від 09.07.2013р.)

Місцевим судом було встановлено, що всі заяви арбітражних керуючих підготовлені, оформлені та пред'явлені до суду з врахуванням та дотриманням вимог, встановлених для заяв відповідного роду положеннями статті 31 Закону про банкрутство.

19 січня 2013 року набрав чинності Закон України №4212-VI від 22.12.2011р. "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року №2343-XII було викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" №4212-VI від 22.12.2011р. положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи ту обставину, що провадження у справі про банкрутство ТОВ "Аміна-Волинь" було порушено господарським судом до набрання чинності Законом України №4212-VI від 22.12.2011р., при розгляді даної справи судом застосовуються положення законодавчого акту про банкрутство в редакції чинній до 18.01.2013р. включно, тобто положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992р. №2343-XII (далі - Закон про банкрутство).

У відповідності до положень ст. 1 Закону про банкрутство розпорядження майном боржника - це система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження та ефективного використання майнових активів боржника та проведення аналізу його фінансового становища. Розпорядник майна - фізична особа, на яку у встановленому цим Законом порядку покладаються повноваження щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника на період провадження у справі про банкрутство в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із статтею 31 названого Закону арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну або економічну освіту, володіє спеціальними знаннями та не є зацікавленою особою щодо боржника і кредиторів. До призначення арбітражним керуючим особа має подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії таких осіб, як особи, які згідно з цим Законом вважаються заінтересованими; особи, які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, за винятком випадків, коли з дня усунення цієї особи від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років, якщо інше не встановлено цим Законом; особи, яким заборонено здійснювати цей вид підприємницької діяльності або займати керівні посади; особи, які мають судимість за вчинення корисливих злочинів.

Статтею 13 Закону про банкрутство визначено, що з метою забезпечення майнових інтересів кредиторів в ухвалі господарського суду про порушення провадження у справі про банкрутство або в ухвалі, прийнятій на підготовчому засіданні, вказується про введення процедури розпорядження майном боржника і призначається розпорядник майна у порядку, встановленому цим Законом. Розпорядник майна призначається господарським судом із числа осіб, зареєстрованих державним органом з питань банкрутства як арбітражні керуючі, відомості про яких надаються в установленому порядку Вищому господарському суду України. Кредитори мають право запропонувати кандидатуру розпорядника майна, яка відповідає вимогам, передбаченим цим Законом. Якщо інше не передбачено цим Законом, розпорядником майна може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну чи економічну освіту або володіє спеціальними знаннями, не є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів відповідно до статті 1 цього Закону і яка має ліцензію арбітражного керуючого, що видається в установленому законодавством порядку.

При виборі кандидатури арбітражного керуючого суд повинен враховувати освіту, досвід та показники роботи у попередніх справах, кількість справ, у яких бере участь арбітражний керуючий, наявність у нього організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки (розпорядника майна, ліквідатора) у конкретній справі, страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші обставини, які свідчать про його здатність належним чином виконувати передбачені Законом обов'язки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відхилення заяв арбітражних керуючих Пасічника О.О. та Темчишина В.П., з огляду на їх необґрунтованість та не підтвердженість відповідними документами і матеріалами, відсутністю до заяв будь-яких додатків у підтвердження страхування відповідальності керуючих, наявності у них організаційних та технічних можливостей виконувати відповідні обов'язки, матеріалів в підтвердження інших обставин, які свідчать про їх здатність та можливість належним чином виконувати передбачені Законом обов'язки розпорядника майна у справі про банкрутство ТОВ "Аміна-Волинь".

Що стосується арбітражних керуючих Войтановича О.Й. та Михайловського С.В., вбачається, що вони отримали Свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), які видані в 2013 році, та відповідні посвідчення встановленого зразка, що свідчить про належне виконання зазначеними особами вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Місцевим судом встановлено, що зазначені арбітражні керуючі належним чином виконали вимоги Закону про банкрутство щодо укладення договорів страхування професійних ризиків арбітражних керуючих за шкоду, заподіяну внаслідок неумисних дій або помилки під час здійснення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Також згідно відомостей зазначених у заявах та підтверджених документально, в арбітражних керуючих Войтановича О.Й. та Михайловського С.В. однаковий досвід діяльності, як арбітражних керуючих.

Відсутні в матеріалах справи відомості про порушення арбітражними керуючими Михайловськм С.В. та Войтановичем О.Й. законодавства та ліцензійних умов, а також про відсутність обмежень щодо призначення розпорядником майна у справі.

Колегією суддів береться до уваги те, що в підтвердження належного виконання повноважень арбітражного керуючого Михайловським С.В. в матеріалах справи наявний акт планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, проведеної Головним управлінням юстиції у Волинській області у період з 22 по 31 жовтня 2014 року. Згідно акту перевірки №18 від 04.11.2014р. порушення при проведенні планової виїзної перевірки комісією виявлені не були, за період, охоплений перевіркою, арбітражним керуючим Михайловським С.В. у своїй діяльності дотримувались положення Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Враховуючи вищенаведене а також те, що постійним місцем проживання та роботи арбітражного керуючого Михайловського С.В. є м. Луцьк, яке є територіально найбільш наближеним до місцезнаходження боржника, що в свою чергу, дає більше можливостей та полегшує виявлення можливого, наявного у боржника майна, дозволить, в строки визначені судом та Законом про банкрутство, в повній мірі виконувати обов'язки арбітражного керуючого, здійснювати постійний контроль за майном, посадовими особами боржника, та значною мірою скоротить витрати в процесі здійснення процедури розпорядження майном боржника, суттєво полегшить проведення процедури розпорядження майном ТОВ "Аміна-Волинь", належно впливатиме на оперативне проведення зборів кредиторів (комітету кредиторів) боржника, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про призначення розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Аміна-Волинь" арбітражного керуючого Михайловського Сергія Володимировича.

В свою чергу колегія суддів погоджується з твердженням місцевого суду, що місцезнаходженням арбітражного керуючого Войтановича О.Й. є м. Запоріжжя, котре значно віддалене від Волинської області, що в свою чергу може привести до несвоєчасного отримання арбітражним керуючим кореспонденції та оперативного вирішення питань, пов'язаних із провадженням у справі про банкрутство.

Твердження апелянта, стосовно порушенням Закону про банкрутство у зв'язку з тим, що при прийнятті оскаржуваної ухвали місцевим судом проігноровано рішення комітету кредиторів ВАТ завод "Електромаш" не береться апеляційним судом до уваги, оскільки згідно ст.ст. 13, 16 Закону про банкрутство право призначати арбітражного керуючого на посаду розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора банкрута належить виключно господарському суду. Пропозиція кредиторів може бути врахована судом при виборі кандидатури, проте вона не є обов'язковою, прийняття остаточного рішення щодо кандидатури арбітражного керуючого при конкуренції кандидатур залишається за господарським судом.

Відносно твердження апелянта про безпідставне продовження судом строку розпорядження майном боржника, оскільки в даному випадку продовження цього строку має відбуватися за рішенням комітету кредиторів, судом враховується наступне. Оскільки зазначеною ухвалою було призначено розпорядника майна боржника, відповідно слід керуватися ч. 7 ст. 13 Закону про банкрутство, згідно якої розпорядник майна призначається на строк не більше ніж на шість місяців. Цей строк може бути продовжений або скорочений судом за клопотанням комітету кредиторів. Тобто, продовження строків розпорядження майном боржника за клопотанням комітету кредиторів відбувається у випадку закінчення шестимісячного строку вже призначеного розпорядника майна. При цьому судом також враховуються обставини даної справи, зокрема те, що попереднім арбітражним керуючим (розпорядником майна) не було виконано всіх вимог закону в процедурі розпорядження майном боржника, і які відповідно потребують певного часу для їх виконання новопризначеним арбітражним керуючим. Відтак, зазначене твердження апелянта суд вважає безпідставним та необгрунтованим.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Волинської області від 27.11.2014 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає. Зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не обґрунтовані та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" від 02.12.2014 №1400000/8/2474 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Волинської області від 27.11.2014 року у справі № 5004/715/11 залишити без змін.

3. Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.