номер провадження справи 19/62/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2015 Справа № 908/2286/14

За позовом Приватного підприємства «Молокозавод-ОЛКОМ» (72316, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дзержинського, 289-А)

до Товариства з обмеженою відповдальністю Агрофірми «ЗЛАГОДА» (72340, Запорізька область, с. Світлодолинське, вул. Леніна, 35)

про стягнення 868816,38 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: Нечипоренко Л.О. - представник за довіреністю № б/н від 11.06.14.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 02.07.14. звернулось Приватне підприємство «Молокозавод-ОЛКОМ» з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповдальністю Агрофірми «ЗЛАГОДА» про стягнення 868816,38 грн. за Договорами зворотної фінансової допомоги № 1 від 26.02.13., № 3 від 28.02.13., № 7 від 12.03.12., № 8 від 19.03.13., № 9 від 29.03.13., № 12 від 19.04.13., № 18 від 20.05.13., № 34 від 20.09.13., з яких: 607600,00 грн. - розмір зворотної фінансової допомоги, 54246,62 грн. - пені, 26508,80 грн. - інфляційних втрат, 90460,96 грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства України своєчасно не виконав свої зобов'язання перед позивачем щодо повернення суми фінансової допомоги, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «ЗЛАГОДА» виникла заборгованість.

Разом з позовною заявою Приватним підприємством «Молокозавод-ОЛКОМ» на підставі ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України подано письмову заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірми «ЗЛАГОДА», в межах суми заявлених вимог у розмірі 868816,38 грн. на рахунках у фінансових установах.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.07.14. порушено провадження у справі № 908/2286/14, справі присвоєно номер провадження 19/62/14, судове засідання призначено на 17.07.14. о 12-00.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.07.14. на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі № 908/2286/14 зупинено до вирішення господарським судом Запорізької області пов'язаних з нею справ № 908/2319/14, 908/2310/14, 908/2309/14, 908/2318/14, 908/2308/14, 908/2321/14, 908/2312/14, 908/2311/14 за позовом Товариства з обмеженою відповдальністю Агрофірми «ЗЛАГОДА» до Приватного підприємства «Молокозавод-ОЛКОМ» про визнання недійсними Договорів зворотної фінансової допомоги № 1 від 26.02.13., № 3 від 28.02.13., № 7 від 12.03.12., № 8 від 19.03.13., № 9 від 29.03.13., 3 12 від 19.04.13., № 18 від 20.05.13., № 34 від 20.09.13.

Через канцелярію Господарського суду Запорізької області 04.12.14. від Приватного підприємства «Молокозавод-ОЛКОМ» надійшла заява про поновлення провадження у справі № 908/2286/14, в зв'язку з винесенням Господарським судом Запорізької області 22.07.14. рішення у справі № 908/2319/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.10.14., винесенням Господарським судом Запорізької області 06.08.14. рішення у справі № 908/2310/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.14., винесенням Господарським судом Запорізької області 06.08.14. рішення у справі № 908/2309/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.10.14., винесенням Господарським судом Запорізької області 05.08.14. рішення у справі № 908/2318/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.10.14., винесенням Господарським судом Запорізької області 22.07.14. рішення у справі № 908/2308/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.11.14., винесенням Господарським судом Запорізької області 24.07.14. рішення у справі № 908/2321/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.10.14., винесенням Господарським судом Запорізької області 06.08.14. рішення у справі № 908/2312/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.14., винесенням Господарським судом Запорізької області 03.09.14. рішення у справі № 908/2311/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.14.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.12.14. у справі № 908/2286/14 на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України поновлено провадження, судове засідання призначено на 19.01.15. о 15-30.

Представник позивача в судовому засіданні 19.01.15. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Приватного підприємства «Молокозавод-ОЛКОМ» задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 19.01.15. не з'явився, витребувані судом документи не подав, про поважні причини неявки суд не повідомляв, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до пунктів 3.9.1 та 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.11., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач є належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи і його неявка не перешкоджає вирішенню даного спору.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірми «ЗЛАГОДА», в межах суми заявлених вимог у розмірі 868816,38 грн. на рахунках у фінансових установах, суд відмовив у її задоволенні, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Згідно зі ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов, забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення цього майна з-під арешту.

Таким чином, з наведеного вбачається, що арешт може бути накладено на майно або грошові суми, які належать відповідачу.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним видом заходів до забезпечення позову і предметом відповідної позовної вимоги. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу для забезпечення позову.

У разі відсутності доказів в підтвердження викладених обставин та обґрунтування, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, господарський суд відхиляє таку заяву як необґрунтовану та не підтверджену належними докази.

Оскільки позивачем не вказано конкретних обставин та не надано жодних доказів, які б підтверджували обставини, що можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Приватного підприємства «Молокозавод-ОЛКОМ» про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, судом відмовлено у задоволенні заяви Приватного підприємства «Молокозавод-ОЛКОМ» про забезпечення позову у повному обсязі.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/2286/14.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

26.02.13. між Приватним підприємством «Молокозавод-ОЛКОМ» (далі - Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода» (далі - Сторона 2) укладено Договір зворотної фінансової допомоги № 1 (далі - Договір № 1).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що у відповідності з цим Договором, Сторона 1 надає Стороні 2 зворотню фінансову допомогу в розмірі, встановленому п. 2.1 цього Договору, а Сторона 2 зобов'язується повернути Стороні 1 отриману фінансову допомогу в повному розмірі та в строк, встановлений п. 5.1 цього Договору.

Розмір фінансової допомоги, згідно даного Договору складає 245600,00 грн. (п. 2.1 Договору № 1).

Згідно з п. 3.1 Договору 3 1 передбачено, що Сторона 1 перераховує суму фінансової допомоги в розмірі, вказаному в п. 2.1 цього Договору, в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Сторони 2 не пізніше 26.02.13.

Відповідно до п. 5.1 Договору встановлено, що дата повернення фінансової допомоги - 01.12.13.

28.02.13. між Приватним підприємством «Молокозавод-ОЛКОМ» (далі - Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода» (далі - Сторона 2) укладено Договір зворотної фінансової допомоги № 3 (далі - Договір № 3).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що у відповідності з цим Договором, Сторона 1 надає Стороні 2 зворотню фінансову допомогу в розмірі, встановленому п. 2.1 цього Договору, а Сторона 2 зобов'язується повернути Стороні 1 отриману фінансову допомогу в повному розмірі та в строк, встановлений п. 5.1 цього Договору.

Розмір фінансової допомоги, згідно даного Договору складає 112000,00 грн. (п. 2.1 Договору № 3).

Згідно з п. 3.1 Договору № 3 передбачено, що Сторона 1 перераховує суму фінансової допомоги в розмірі, вказаному в п. 2.1 цього Договору, в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Сторони 2 не пізніше 04.03.13.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 3 встановлено, що дата повернення фінансової допомоги - 31.12.13.

12.03.13. між Приватним підприємством «Молокозавод-ОЛКОМ» (далі - Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода» (далі - Сторона 2) укладено Договір зворотної фінансової допомоги № 7 (далі - Договір № 7).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що у відповідності з цим Договором, Сторона 1 надає Стороні 2 зворотню фінансову допомогу в розмірі, встановленому п. 2.1 цього Договору, а Сторона 2 зобов'язується повернути Стороні 1 отриману фінансову допомогу в повному розмірі та в строк, встановлений п. 5.1 цього Договору.

Розмір фінансової допомоги, згідно даного Договору складає 130000,00 грн. (п. 2.1 Договору № 7).

Згідно з п. 3.1 Договору № 7 передбачено, що Сторона 1 перераховує суму фінансової допомоги в розмірі, вказаному в п. 2.1 цього Договору, в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Сторони 2 не пізніше 15.03.13.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 7 встановлено, що дата повернення фінансової допомоги - 31.12.13.

19.03.13. між Приватним підприємством «Молокозавод-ОЛКОМ» (далі - Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода» (далі - Сторона 2) укладено Договір зворотної фінансової допомоги № 8 (далі - Договір № 8).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що у відповідності з цим Договором, Сторона 1 надає Стороні 2 зворотню фінансову допомогу в розмірі, встановленому п. 2.1 цього Договору, а Сторона 2 зобов'язується повернути Стороні 1 отриману фінансову допомогу в повному розмірі та в строк, встановлений п. 5.1 цього Договору.

Розмір фінансової допомоги, згідно даного Договору складає 25000,00 грн. (п. 2.1 Договору № 8).

Згідно з п. 3.1 Договору № 8 передбачено, що Сторона 1 перераховує суму фінансової допомоги в розмірі, вказаному в п. 2.1 цього Договору, в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Сторони 2 не пізніше 21.03.13.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 8 встановлено, що дата повернення фінансової допомоги - 31.12.13.

29.03.13. між Приватним підприємством «Молокозавод-ОЛКОМ» (далі - Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода» (далі - Сторона 2) укладено Договір зворотної фінансової допомоги № 9 (далі - Договір № 9).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що у відповідності з цим Договором, Сторона 1 надає Стороні 2 зворотню фінансову допомогу в розмірі, встановленому п. 2.1 цього Договору, а Сторона 2 зобов'язується повернути Стороні 1 отриману фінансову допомогу в повному розмірі та в строк, встановлений п. 5.1 цього Договору.

Розмір фінансової допомоги, згідно даного Договору складає 30000,00 грн. (п. 2.1 Договору № 9).

Згідно з п. 3.1 Договору № 9 передбачено, що Сторона 1 перераховує суму фінансової допомоги в розмірі, вказаному в п. 2.1 цього Договору, в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Сторони 2 не пізніше 03.04.13.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 9 встановлено, що дата повернення фінансової допомоги - 31.12.13.

19.04.13. між Приватним підприємством «Молокозавод-ОЛКОМ» (далі - Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода» (далі - Сторона 2) укладено Договір зворотної фінансової допомоги № 12 (далі - Договір № 12).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що у відповідності з цим Договором, Сторона 1 надає Стороні 2 зворотню фінансову допомогу в розмірі, встановленому п. 2.1 цього Договору, а Сторона 2 зобов'язується повернути Стороні 1 отриману фінансову допомогу в повному розмірі та в строк, встановлений п. 5.1 цього Договору.

Розмір фінансової допомоги, згідно даного Договору складає 30000,00 грн. (п. 2.1 Договору № 12).

Згідно з п. 3.1 Договору № 12 передбачено, що Сторона 1 перераховує суму фінансової допомоги в розмірі, вказаному в п. 2.1 цього Договору, в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Сторони 2 не пізніше 22.04.13.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 12 встановлено, що дата повернення фінансової допомоги - 31.12.13.

20.05.13. між Приватним підприємством «Молокозавод-ОЛКОМ» (далі - Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода» (далі - Сторона 2) укладено Договір зворотної фінансової допомоги № 18 (далі - Договір № 18).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що у відповідності з цим Договором, Сторона 1 надає Стороні 2 зворотню фінансову допомогу в розмірі, встановленому п. 2.1 цього Договору, а Сторона 2 зобов'язується повернути Стороні 1 отриману фінансову допомогу в повному розмірі та в строк, встановлений п. 5.1 цього Договору.

Розмір фінансової допомоги, згідно даного Договору складає 100000,00 грн. (п. 2.1 Договору № 18).

Згідно з п. 3.1 Договору № 18 передбачено, що Сторона 1 перераховує суму фінансової допомоги в розмірі, вказаному в п. 2.1 цього Договору, в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Сторони 2 не пізніше 24.05.13.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 18 встановлено, що дата повернення фінансової допомоги - 31.12.13.

20.09.13. між Приватним підприємством «Молокозавод-ОЛКОМ» (далі - Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода» (далі - Сторона 2) укладено Договір зворотної фінансової допомоги № 34 (далі - Договір № 34).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що у відповідності з цим Договором, Сторона 1 надає Стороні 2 зворотню фінансову допомогу в розмірі, встановленому п. 2.1 цього Договору, а Сторона 2 зобов'язується повернути Стороні 1 отриману фінансову допомогу в повному розмірі та в строк, встановлений п. 5.1 цього Договору.

Розмір фінансової допомоги, згідно даного Договору складає 25000,00 грн. (п. 2.1 Договору № 34).

Згідно з п. 3.1 Договору № 34 передбачено, що Сторона 1 перераховує суму фінансової допомоги в розмірі, вказаному в п. 2.1 цього Договору, в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Сторони 2 не пізніше 23.09.13.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 34 встановлено, що дата повернення фінансової допомоги - 31.12.13.

Фінансова допомоги, згідно Договорів є зворотною та безпроцентною. Проценти за цим Договором не нараховуються та не сплачуться (п. 2.2. Договорів №№ 1, 3, 7, 8, 9, 12, 18, 34).

Позивач посилається на те, що ним було надано відповідачу зворотню фінансову допомогу в розмірі 697600,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи: № 719 від 26.02.13. на суму 245600,00 грн., № 760 від 28.02.13. на суму 10000,00 грн., № 789 від 01.03.13. на суму 102000,00 грн., № 925 від 12.03.13. на суму 30000,00 грн., № 944 від 13.03.13. на суму 100000,00 грн., № 1057 від 20.03.13. на суму 25000,00 грн., № 1209 від 29.03.13. на суму 30000,00 грн., 3 1518 від 19.04.13. на суму 30000,00 грн., № 1881 від 20.05.13. на суму 100000,00 грн., № 4080 від 20.09.13. на суму 25000,00 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач суму фінансової допомоги в повному обсязі не повернув, чим порушив умови Договору та вимоги чинного законодавства України, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 607600,00 грн. - основного боргу у вигляді зворотної фінансової допомоги.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою, Договори №№ 1, 3, 7, 8, 9, 12, 18, 34 про надання поворотної фінансової допомоги є договорами позики.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Матеріали справи свідчать, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання за Договорами №№ 1, 3, 7, 8, 9, 12, 18, 34 та перерахував відповідачу суму зворотної фінансової допомоги в розмірі 697600,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи: № 719 від 26.02.13. на суму 245600,00 грн., № 760 від 28.02.13. на суму 10000,00 грн., № 789 від 01.03.13. на суму 102000,00 грн., № 925 від 12.03.13. на суму 30000,00 грн., № 944 від 13.03.13. на суму 100000,00 грн., № 1057 від 20.03.13. на суму 25000,00 грн., № 1209 від 29.03.13. на суму 30000,00 грн., 3 1518 від 19.04.13. на суму 30000,00 грн., № 1881 від 20.05.13. на суму 100000,00 грн., № 4080 від 20.09.13. на суму 25000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як було встановлено вище, п. 5.1 Договорів №№ 1, 3, 7, 8, 9, 12, 18, 34 встановлено, що фінансова допомога повертається: за Договором № 1 - до 01.12.13., за Договорами №№ 3, 7, 8, 9, 12, 18, 34 в строк до 31.12.13.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов Договорів №№ 1, 3, 7, 8, 9, 12, 18, 34 та вимог чинного законодавства України своє зобов'язання за Договорами №№ 1, 3, 7, 8, 9, 12, 18, 34 не виконав, загальну суму наданої зворотної фінансової допомоги в розмірі 697600,00 грн. позивачу не повернув.

Згідно з п. 4.1 Договорів №№ 1, 3, 7, 8, 9, 12, 18, 34 передбачено, що Договори вступають в силу з моменту їх підписання сторонами та діють до повного виконання Стороною 2 своїх зобов'язань по даним Договорам.

Таким чином, з наведеного вище вбачається, що в зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань, Договори №№ 1, 3, 7, 8, 9, 12, 18, 34 є такими, що діють на даний час.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належність доказів виконання зобов'язання, про яке заявлено в позовній заяві, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «ЗЛАГОДА» на користь Приватного підприємства «Молокозавод-ОЛКОМ» зворотної фінансової допомоги в розмірі 697600,00 грн.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по платежах, позивач на підставі п. 6.2 Договорів №№ 1, 3, 7, 8, 9, 12, 18, 34 просить суд стягнути з відповідача на свою користь 90460,96 грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами та 26508,80 грн. - збитків від інфляції.

Відповідно до п. 6.2 Договорів №№ 1, 3, 7, 8, 9, 12, 18 зазначено, що в разі прострочки повернення фінансової допомоги в строк, встановлений п. 5.1 цього договору, Сторона 2 сплачує Стороні 1 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 25 % річних від простроченої суми.

Пунктом 6.2 Договору № 34 передбачено, що в разі прострочки повернення фінансової допомоги в строк, встановлений п. 5.1 цього договору, Сторона 2 сплачує Стороні 1 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 40 % річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 536 Цивільного кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд перерахувавши суми втрат від інфляції та процентів за користування чужими грошовими коштами встановив, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 90460,96 грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами та 26508,80 грн. - збитків від інфляції (за обґрунтованим розрахунком позивача).

Також позивач на підставі п. 6.1 Договорів №№ 1, 3, 7, 8, 9, 12, 18, 34 просить суд стягнути з відповідача 54246,62 грн. - пені.

Пунктом 6.1 Договорів №№ 1, 3, 7, 8, 9, 12, 18, 34 сторони передбачили, що в разі прострочки повернення фінансової допомоги в строк, встановлений пунктом 5.1 цього Договору, Сторона 2 сплачує Стороні 1 пеню в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочки платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє в період прострочки платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Таким чином, перерахувавши суми пені за Договорами №№ 1, 3, 7, 8, 9, 12, 18, 34, судом встановлено, що позивачем нараховано суми більші, ніж отримані судом, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 51433,99 грн. - пені (за обґрунтованим розрахунком суду).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов Приватного підприємства «Молокозавод-ОЛКОМ» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 66, 67, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства «Молокозавод-ОЛКОМ» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповдальністю Агрофірми «ЗЛАГОДА» (72340, Запорізька область, с. Світлодолинське, вул. Леніна, 35, ) на користь Приватного підприємства «Молокозавод-ОЛКОМ» (72316, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дзержинського, 289-А, ) 697600 (шістсот дев'яносто сім тисяч шістсот) грн. 00 коп. - основного боргу, 51433 (п'ятдесят одну тисячу чотириста тридцять три) грн. 99 коп. - пені, 26508 (двадцять шість тисяч п'ятсот всім) грн. 80 коп. - збитків від інфляції, 90460 (дев'яносто тисяч чотириста шістдесят) грн. 96 коп. - процентів за користування чужими грошовими коштами, 17320 (сімнадцять тисяч триста двадцять) грн. 08 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.01.15.

Суддя І.В. Давиденко