ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

29.01.2015 р. Справа № 18/1732/11

За заявою Головного державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького міського управління юстиції Братчун О. О. про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 18/1732/11 за позовом ОСОБА_2 (39600, АДРЕСА_1) ОСОБА_3 (39617, АДРЕСА_2) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Берізка", 39610, АДРЕСА_3, м. Кременчук, Полтавська область, Код про стягнення 663 024 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники сторін:

від заявника: не з'явився

від стягувача 1: не з'явився

від стягувача 2: не з'явився

від боржника: не з'явився

Розглядається заява Головного державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького Міського управління юстиції Братчун О. О. (надалі - державний виконавець) про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 18/1732/11. Заяву державний виконавець просить розглянути без його участі в судовому засіданні.

Від стягувачів надійшли відзиви на заяву, в яких вони погоджуються з вимогою про зміну способу та порядку виконання рішення по справі, та просять суд задовольнити заяву. Заяву просять розглянути без їх участі в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

18.08.2011 року господарським судом Полтавської області по справі № 18/1732/11 прийнято рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Берізка", 39610, АДРЕСА_3, м. Кременчук, Полтавська область, Код на користь ОСОБА_2 (39600, АДРЕСА_1) грошової компенсації вартості його частки у майні товариства в сумі - 331 512 грн., 3 315,12 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Берізка", 39610, АДРЕСА_3, м. Кременчук, Полтавська область, Код на користь ОСОБА_3 (39617, АДРЕСА_2) грошової компенсації вартості його частки у майні товариства в сумі - 331 512 грн., 3 315,12 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Дане рішення постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2011 року та постановою Вищого господарського суду України від 14 березня 2012 року залишене без змін.

На виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2011р. та рішення господарського суду Полтавської області від 18.08.2011р., які набрали законної сили видано відповідні накази.

Державний виконавець у заяві зазначає про неможливість виконання рішення господарського суду і вказує на заходи, здійснені в процесі виконання рішення, а саме:

27.12.2011 року з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області № 18/1732 від 14.11.2011 року про стягнення грошової компенсації вартості часток у майні товариства, з урахуванням інфляції у розмірі 331 512 грн. звернувся ОСОБА_2

27.12.2011 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження у справі про примусове виконання наказу господарського суду Полтавської області про стягнення грошової компенсації.

Згідно ст. 31 ЗУ „Про виконавче провадження" копію постанови було направлено сторонам 27.11.2011 року за № 68790.

Боржнику було надано строк на самостійне виконання рішення суду до 02.01.2012 року.

Надалі, виконавцем були вчинені дії, направлені на виконання рішення суду. А саме, було виявлені рахунки та майно, що належать ТОВ „Фірма „Берізка".

24.02.2012 року державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна, яким описано та накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21113, та складено акт опису та арешту майна , яким описано та накладено арешт на виробниче обладнання ТОВ „Фірма „Берізка" у кількості 5 одиниць, на підставі ст. 57 ЗУ „Про виконавче провадження".

04.04.2012 року було винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, яку направлено сторонам до відома, а також до Української універсальної біржі до виконання.

04.04.2012 року, з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області № 18/1732 від 14.11.2011 року про стягнення грошової компенсації вартості часток у майні товариства, з урахуванням інфляції у розмірі 331 512 грн. звернувся ОСОБА_3

Згідно ст. 31 ЗУ „Про виконавче провадження" копію постанови було направлено сторонам 06.04.2012 року за № 13484.

Боржнику було надано строк на самостійне виконання рішення суду до 12.04.2012 року.

На підставі ст. 57 ЗУ „Про виконавче провадження" 06.04.2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на вбудовано-прибудоване приміщення типографії на 1-му та 3-му поверхах адміністративно-інженерного корпусу виробничо-дослідного центру (надалі-типографія) по АДРЕСА_3, у м. Кременчук.

10.04.2012 року було складено акт опису та арешту майна боржника, яким описано та накладено арешт на типографію по АДРЕСА_3, у м. Кременчук.

10.04.2012 року складено акт державного виконавця про передачу описаного майна, а саме станків у кількості 5 штук на відповідальне зберігання представнику ПП СП „Юстиція" Гамзі А.А. на підставі ч.5 ст. 57 ЗУ „Про виконавче провадження".

10.04.2012 року складено акт опису та арешту майна боржника, яким описано та накладено арешт на виробниче обладнання ТОВ „Фірма "Берізка„ у кількості 11 штук.

13.04.2012 року, куруючись ст. 33 ЗУ „Про виконавче провадження" була винесена постанова про об'єднання виконавчих проваджень в одне зведене виконавче провадження.

17.04.2012 року складено акт державного виконавця про передачу описаного майна, а саме автомобіля ВАЗ 21113 на відповідальне зберігання представнику ПП СП „Юстиція" Гамзі А.А. на підставі ч.5 ст. 57 ЗУ „Про виконавче провадження".

24.04.2012 року винесено 2 постанови про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, постанови направлені сторонам до відома, та Українській універсальній біржі до виконання.

20.09.2012 року винесено 4 постанови про призначення експерта, які направлені сторонам до відома, а ПП „Центр незалежної оцінки та експертизи" до виконання.

12.10.2012 року сторонам направлено повідомлення про вартість описаного майна, а саме приміщення типографії по АДРЕСА_3, у м. Кременчук.

12. 02.2013 року сторонам направлено повідомлення про оцінку майна, а саме автомобіля ВАЗ 21113.

27.03.2013 року до Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції надійшов лист від директора ТОВ „Фірма „Берізка", в якому повідомлялося, що в процесі виготовлення друкарської продукції не задіяне обладнання у кількості 6 одиниць.

27.03.2013 року державним виконавцем складено акт про передачу описаного незадіяного обладнання на відповідальне зберігання представнику ПП СП „Юстиція" Прищепі Є.М. на підставі ч.5 ст. 57, ст. 59 ЗУ „Про виконавче провадження".

05.04.2013 року винесено постанову про призначення експерта для надання висновку щодо вартості типографії розташованого по АДРЕСА_3, м. Кременчук, що зареєстрована за ТОВ „Фірма „Берізка", у зв'язку з тим, що дія попереднього висновку скінчилася.

08.04.2013 року до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції направлено пакет документів для проведення тендеру, щодо визначення торгівельної організації.

15.04.2013 року згідно договору № 22/075/13/А визначено торгівельну організацію ( ПП СП „Юстиція") для проведення реалізації арештованого майна ТОВ „Фірма „Берізка", а саме автомобіля ВАЗ 21113.

17.04.2013 року направлено повідомлення про вартість майна боржника, а саме типографії по АДРЕСА_3, у м. Кременчук.

08.05.2013 року було накладено арешт на рахунки боржника у банку „Фінанси та Кредит". Але, для погашення боргу залишку коштів на рахунках не достатньо.

09.07.2013 року згідно протоколу про проведення аукціону № 22/075/13/А-4 ПП СП „Юстиція" автомобіль реалізовано за 13 840 грн.

27.08.2013 року згідно повідомлення ПП СП „Юстиція" виробниче обладнання ТОВ „Фірма „Берізка" знято з продажу на аукціоні у зв'язку з відсутністю купівельного попиту.

18.02.2014 року стягувачам було направлено лист з пропозицією залишити за собою нереалізоване описаного майно в рахунок погашення боргу.

24.04.2014 року складено акт опису та арешту майна боржника, яким описано та накладено арешт на приміщення типографії по АДРЕСА_3, у м. Кременчук.

05.05.2014 року винесено постанову про призначення експерта для надання висновку щодо вартості описаного та арештованого майна. Постанови направлено сторонам до відома та до ПП „Центр незалежної оцінки та експертизи" для виконання.

13.05.2014 року ПП „Центр незалежної оцінки та експертизи" була виготовлена незалежна оцінка нерухомого майна, а саме вбудовано-прибудованого приміщення типографії на 1-му та 3-му поверхах адміністративно-інженерного корпусу виробничо-дослідного центру (39609, Полтавська область, м. Кременчук, АДРЕСА_3), що належить ТОВ „Фірма „Берізка".

26.05.2014 року до Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції від ПП „Центр незалежної оцінки та експертизи" надійшов звіт про незалежну оцінку нерухомого майна, згідно якого вартість описаного та арештованого майна, а саме приміщення типографії, що належить ТОВ „Фірма „Берізка" становить 699 000 грн. без ПДВ.

26.05.2014 року сторонам виконавчого провадження направлено повідомлення, щодо вартості описаного та арештованого майна ТОВ „Фірма „Берізка".

15.07.2014 року Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції направлено пакет документів для проведення тендеру, щодо визначення торгівельної організації.

Для виконання судового наказу та задоволення вимог стягувачів, у зв'язку з відсутністю у боржника іншого майна, державний виконавець, на виконання вимог закону, передав приміщення типографії на реалізацію у порядку проведення аукціону за допомогою системи електронних торгів арештованим майном, згідно чинного законодавства України.

06.10.2014 року торги не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів, згідно Протоколу проведення електронних торгів № 5604 від 06.10.2014 року. Стартова ціна продажу на аукціоні складала 699 000 грн.

14.11.2014 року торги також не відбулися, що зазначено в протоколі про проведення електронних торгів № 10550 від 14.11.2014 року. Згідно Закону України „Про виконавче провадження" п.5 ст.62, нежитлове приміщення було уцінене не більш як на 30% (стартова ціна продажу складала 559 200 грн.)

24.12.2014 року торги знову не відбулися, згідно Протоколу про проведення електронних торгів № 26156 від 24.12.2014 року. На попередніх торгах приміщення типографії було уцінено не більш як на 50% ( стартова ціна продажу складала 419 400 грн.)

ТОВ „Фірма „Берізка" було відомо про хід виконавчого провадження, заперечень стосовно оцінки та реалізації майна після повторних оцінок до Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції не надходило.

Всього, на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3, шляхом реалізації майна ТОВ „Фірма „Берізка" (автомобіля ВАЗ 21113) та списання коштів з рахунків, було стягнуто 46 122 грн., тобто по 23 061 грн.

29.12.2014 року державним виконавцем, листом № 79160 стягувачам (ОСОБА_2 та ОСОБА_3.) було запропоновано залишити не реалізоване майно, а саме нежитлове приміщення типографії, що знаходиться за адресою м. Кременчук, АДРЕСА_3.

15.01.2015 року, на виконання ч. 7 ст. 62 ЗУ „Про виконавче провадження " та листа № 79160 від 29.12.2014 року стягувачі звернулися до Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ з заявами, якими надали згоду на прийняття нежитлове приміщення в рахунок погашення боргу на їх користь в сумі 623 767,66 грн.

22.01.2015 року, стягувачі (ОСОБА_2 та ОСОБА_3.) звернулися до державного виконавця зі спільною заявою, відносно нежитлового приміщення. Вказаною заявою надають згоду на передачу їм нежитлового приміщення у спільну сумісну власність в рахунок погашення боргу ТОВ „Фірма „Берізка" перед ними. Також, спільною заявою, надали згоду на оплату різниці між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на їх користь, відповідно до ч.8 ст.62 ЗУ „Про виконавче провадження" у сумі 75 232 грн. 34 коп.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 єдині стягувачі, питання передачі їм у спільну сумісну власність узгодили між собою, претензій один до одного не мають, та готові прийняти майно на двох одночасно, у спільну сумісну власність.

Згідно ч.10 ст.62 ЗУ „Про виконавче провадження", у разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку календарного надходження виконавчих документів до виконання з урахуванням черговості, визначеної статтею 44 цього Закону.

В свою чергу, згідно ст. 44 ЗУ „Про виконавче провадження" черговість дотримана.

Державний виконавець зазначає, що якщо буквально трактувати та дотримуватись порядку встановленому у ч.10 ст.62 ЗУ „Про виконавче провадження", то фактично необхідно передати майно тому стягувачу, який перший звернувся до Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ з наказом про примусове виконання рішення, тобто ОСОБА_2, що позбавляє ОСОБА_3 права на дане майно, та й взагалі на належне виконання рішення суду, та задоволення його вимог.

Поодинці стягувачі не мають змоги внести різницю у сумі боргу та початковою вартістю майна, так як сума, яку повинен сплатити один із стягувачів, перевищує суму боргу ТОВ „Фірма „Берізка" перед самим стягувачем. Так, сума боргу ТОВ „Фірма „Берізка" перед стягувачем складає 311 884,12 грн. Щоб прийняти у рахунок погашення боргу майно, стягувачу, що його приймає, необхідно сплатити 387 115, 88 грн. Тобто, сума що підлягає сплаті на депозитній рахунок Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, перевищує суму боргу. Тому, для належного виконання зобов'язання по поверненню грошових коштів, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплатили разом різницю між вартістю майна та сумою боргу, а саме 75 232, 34 грн., тобто по 37 616,17 грн. з кожного та готові прийняти майно у спільну сумісну власність.

З вказаних державним виконавцем фактів вбачається, що державний виконавець вжив всіх необхідних заходів, задля задоволення вимог стягувачів та виконання судового рішення, але якщо керуватися ч.10 ст.62 ЗУ „Про виконавче провадження", не можливо виконати рішення не порушуючи права стягувачів.

Згідно ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Згідно ст.121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до ч. 9 ст. 62 ЗУ „Про виконавче провадження" майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Стягувачі в своїх заявах зазначають, і державний виконавець це не заперечує, що вони є єдиними стягувачами однієї черги (згідно ст.44 Закону України „Про виконавче провадження"), тому, мають на меті прийняти майно, в рахунок погашення боргу ТОВ „Фірма"Берізка" перед ними.

П. 8 ст. 62 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом.

Відповідно до ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 7 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", заяву про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення слід розглядати за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи. Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.12 р. господарський суд на підставі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони змінити спосіб та порядок виконання рішення. Під зміною способу та порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення, відповідно до 7.2. Постанови можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, в основу ухвали про зміну способу і порядку виконання рішення має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Із наданих до суду документів та відзивів стягувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вбачається, що, не зважаючи на виконання державним виконавцем всіх можливих заходів, рішення суду по справі з 2011 року не виконано, за цей час в Україні значно зросла інфляція і спостерігається подальший спад у економіці держави, для виконання рішення у запропонований державним виконавцем спосіб, стягувачі повинні понести додаткові фінансові витрати, які вони здійснити не в змозі.

Відповідно до ст. 355 та 368 Цивільного Кодексу України 16.01.2003 р. (надалі ЦК України) право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 328 ЦК України встановлюються принципові засади набуття права власності. Ними є передусім відкритість (невичерпність) переліку підстав його виникнення. Це означає, що право власності може набуватися у будь-який спосіб, що не суперечить закону. Зокрема, найбільш поширеною підставою набуття права власності, як і набуття цивільних прав взагалі, є правочини. Інші перелічені у гл. 24 ЦК України підстави набуття права власності деталізують вказане загальне правило. Не менш важливою є й презумпція законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду.

Із наведених норм ЦК України та приписів Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. вбачається, що набуття права спільної сумісної власності шляхом прийняття стягувачами в рахунок погашення боргу майна повністю відповідає вимогам чинного законодавства і не порушує нічиїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Згідно п. 7.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.12 р. якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку або коли їх не вистачає для покриття заборгованості, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про звернення стягнення на його майно. Оскільки майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення, визначається державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", господарський суд у своєму наказі не зобов'язаний зазначати конкретне майно, а має вмістити в ньому лише вказівку про звернення стягнення на майно у сумі, що підлягає стягненню за рішенням господарського суду.

Наведене не виключає права господарського суду з метою захисту у найбільш ефективний та справедливий спосіб порушених відповідачем майнових прав позивача зазначити у виданому ним наказі й конкретне майно відповідача, на яке слід звернути стягнення, якщо в розпорядженні суду є достовірні дані про його наявність у відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 96 ЦК України юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном.

З наданих суду матеріалів вбачається, що у відповідача (боржника) наявне майно: приміщення вбудовано-прибудованого приміщення типографії на 1-му та 3-му поверхах адміністративно-інженерного корпусу виробничо-дослідного центру, що розташоване за адресою 39610, АДРЕСА_3, м. Кременчук, Полтавська область, що пропонувалось до реалізації у порядку проведення аукціону за допомогою системи електронних торгів арештованим майном і це саме майно державний виконавець пропонував стягувачам прийняти в рахунок погашення боргу і стягувачі погоджуються прийняти це майно в спільну сумісну власність.

Вартість майна, згідно останньої оцінки, проведеної задля реалізації майна ПП „Центр незалежної оцінки та експертизи" від 13.05.2014 р. складає 699 000,00 грн.

Заборгованість за наказами господарського суду Полтавської області від 18.08.2011 р. складала 669 890,24 грн. (по 334 945,12 грн. кожному із стягувачів). Заборгованість перед стягувачами в процесі виконавчого провадження частково погашена в сумі 46 122,00 грн. (по 23 061,00 грн. кожному із стягувачів).

На дату подання заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 18.08.2011 року по справі № 18/1732/11 заборгованість за наказами складає 623 768,24 (по 311 884,12 грн. кожному із стягувачів).

Різниця між вартістю належного боржнику майна і сумою боргу перед стягувачами складає 75 232,74 грн. і саме цю суму по 37 616,17 грн. стягувачі внесли на депозитний рахунок Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ.

Викладені в заяві Головного державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького Міського управління юстиції ОСОБА_1 та відзивах на заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обставини суд вважає обґрунтованими, в зв'язку з чим заява про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 18.08.2011 року по справі № 18/1732/11 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 86, 121 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Заяву Головного державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 18.08.2011 року по справі № 18/1732/11 задовольнити.

2. Змінити визначений рішенням господарського суду Полтавської області від 18.08.2011 року по справі № 18/1732/11 спосіб виконання та звернути стягнення на майно для задоволення вимог про стягнення грошових сум, передавши в рахунок погашення боргу ОСОБА_2 (39600, АДРЕСА_1) та ОСОБА_3 (39617, АДРЕСА_2) в спільну сумісну власність вбудовано-прибудованого приміщення типографії на 1-му та 3-му поверхах адміністративно-інженерного корпусу виробничо-дослідного центру, що розташоване за адресою 39610, АДРЕСА_3, м. Кременчук, Полтавська область, та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Берізка", 39610, АДРЕСА_3, м. Кременчук, Полтавська область, Код

3. Видати наказ.

4. Копію ухвали направити сторонам по справі.

Суддя Киричук О.А.