ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2015 р. Справа № 922/3794/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю прокурора та представників сторін:

прокурор - Волик О.Г., посвідчення № 01211 від 30.10.2012 р.;

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова - Керопян С.Є., довіреність № 5 від 05.01.2015 р.

Міністерства оборони України - Мазур Л.Б., довіреність № 220/874/д від 17.11.2014 р.;

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (вх. № 4135 Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від 10.11.14 р. у справі № 922/3794/14

за позовом Харківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, м. Харків в інтересах держави в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, м. Харків та Міністерства оборони України, м. Київ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Харків

про стягнення 112186,28 грн. та розірвання договору оренди

та за зустрічним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Харків

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова

про зарахування коштів

ВСТАНОВИЛА:

Заступник прокурора Харківської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та квартирно-експлуатаційного відділу (КЕВ) м. Харків звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 100898,73 грн. заборгованості з орендної плати, 556,92 грн. загально - експлуатаційних витрат, 1216,15 грн. компенсації податку на землю, 6487,52 грн. пені, 3026,96 грн. штрафу та розірвати договір оренди № 03/2012/КЕВ від 12.09.2012 р., у зв'язку з його порушенням зобов'язати відповідача передати орендоване майно площею 475,99 кв. м. у будівлі АДРЕСА_1, шляхом складання акта прийому-передачі.

У процесі розгляду справи ФОП ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Харківської області з зустрічною позовною заявою, в якій просить прийняти позовну заяву до спільно розгляду з первісним позовом та зобов`язати - КЕВ м. Харкова провести зарахування в рахунок орендної плати суму 116776,51 грн., яка складається з вартості проведеного ФОП ОСОБА_3 ремонту покрівлі даху в сумі 13000,02 грн., системи теплопостачання в сумі 34687,00 грн. та суми зменшення нарахування орендної плати в розмірі 69089,49 грн. Також просить стягнути з КЕВ м. Харкова на користь ФОП ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору. Відмовити в задоволенні первісного позову повністю.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.11.14 р. у справі № 922/3794/14 прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.11.2014 р. у справі № 922/3794/14 первісні позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м Харкова - заборгованості в сумі 102671,80 грн., що складається з 100898,73 грн. орендної плати, 556,92 грн. загально - експлуатаційних витрат, 1216,15 грн. компенсації податку на землю, штрафу в сумі 3026,96 грн., пені в сумі 6487,52 грн.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України - 4679,73 грн. судового збору.

Розірвано договір оренди № 03/2012/КЕВ м. Харків від 12.09.2012 р., укладений між Квартирно - експлуатаційним відділом м. Харкова та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3.

Зобов'язано Фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 повернути Квартирно-експлуатаційному відділу м. Харкова - шляхом складення акту прийому-передачі нерухоме військове майно - нежитлове приміщення площею 475,99 кв.м. у будівлі АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Рішення мотивоване з посиланням на законність та обґрунтованість заявлених прокурором позовних вимог, оскільки відповідач за первісним позовом свої зобов'язання щодо сплати орендної плати належним чином не виконав і станом на момент прийняття рішення у справі заборгованість відповідача за первісним позовом перед позивачем з орендної плати за період з листопада 2013 року по липень 2014 року складає 100898,73 грн., первісні позовні вимоги в сумі 100898,73 грн. - орендної плати, 556,92 грн. - загально - експлуатаційних витрат та 1216,15 грн. податку на землю, у зв`язку із порушенням відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань Квартирно - експлуатаційним відділом м. Харкова нараховані відповідачу за первісним позовом 6487,52 грн. пені та 3026,96 грн. штрафу. Щодо позовної вимоги прокурора про розірвання договору оренди № 03/2012/КЕВ від 12.09.2012 р., суд зазначив, що відповідач за первісним позовом не сплачує орендну плату у відповідності до укладеного між сторонами договору № 03/2012/КЕВ від 12.09.2012 року, у зв'язку з чим, позовні вимоги щодо розірвання зазначеного договору визнані обґрунтованими та ін.

ФОП ОСОБА_3 звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин справи, просить рішення скасувати, та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог за первісним позовом відмовити у повному обсязі, а позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити в повному обсязі, з мотивів та підстав, зазначених в апеляційній скарзі. Також просить стягнути з позивача за первісним позовом на його користь суму сплаченого судового збору за подання зустрічного позову та апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги (з урахуванням доповнень) ФОП ОСОБА_3 зазначає, що при передачі в оренду приміщення орендодавець не повідомив про те, що отримане орендоване приміщення має істотні недоліки, які унеможливили використання приміщення за призначенням за умов договору, оскільки, протікала та потребувала термінового ремонту покрівля даху орендованих приміщень, система опалення та ін.

При цьому, ФОП ОСОБА_3 зазначає, що суд приймаючи рішення не звернув уваги на зустрічні позовні вимоги про зарахування в рахунок орендної плати вартості проведеного за власний рахунок капітального ремонту покрівлі даху в сумі 13000,02 грн., системи теплопостачання в сумі 34687,00 грн. та зарахування в рахунок орендної плати зменшення нарахування орендної плати 69089,49 грн.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, з мотивів викладених у відзиві та ін.

Міністерство оборони України у своєму відзиві на апеляційну скаргу також просить рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, з мотивів викладених у відзиві та ін.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, на підставі дозволу Міністерства оборони України № 303/1/6/849 від 03.09.2012 р. на укладання КЕВ м. Харків договору оренди, 12.09.2012 р. між Квартирно - експлуатаційним відділом м. Харкова (орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (орендар) укладено договір оренди № 03/2012/КЕВ (далі - договір).

Згідно з п. 10.1. договору сторонами визначено, що граничним строком дії договору є 20.08.2015 р. включно.

Згідно з п. 1.1. договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлові приміщення площею 475,99 кв. м в будівлі АДРЕСА_1, вартість якого визначена на 12.04.2012 р. за незалежною оцінкою та становить згідно з актом оцінки 1700000,00 грн. (без ПДВ).

На виконання умов договору зазначені приміщення передані відповідачеві за двостороннім актом прийому-передачі від 20.09.2012 р. та у відповідності до акту інвентаризації орендованого майна від 06.08.2012 р. (а. с. 15-16).

Пунктом 3.6. договору передбачено, що орендна плата у розмірі 100% перераховується орендарем до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок орендодавця в територіальному органі державного казначейства не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Пунктом 5.3. договору зазначено, що орендар зобов'язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 5.9. договору, орендар зобов'язався щомісяця до 15 числа надавати орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України).

Відповідно до п. 5.11 договору, орендар повинен здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна, у тому числі фактичні комунальні послуги.

Пунктом 5.15. договору передбачено щомісячне зобов'язання орендаря компенсувати орендодавцю кошти у розмірі частини податку на землю пропорційно площі землі, яку займає здане в оренду нерухоме майно, а також прилегла до будівлі чи споруди земельна ділянка площею 209,56 кв. м., на яку орендарю відповідно до чинного законодавства надається право користування для досягнення мети оренди.

Прокурор зазначає, що орендар взяті на себе зобов'язання за договором оренди щодо сплати орендної плати, загально - експлуатаційних витрат та компенсації податку на землю належним чином не виконав, станом на 01.08.2014 р. у відповідача існує заборгованість перед КЕВ м. Харків за період з листопада 2013 р. по липень 2014 р., 100898,73 грн. - орендної плати, 556,92 грн. - загально - експлуатаційних витрат та 1216,15 грн. податку на землю.

21.07.2014 р. Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харкова звернувся до орендаря з претензію № 3548 (а. с. 25) про сплату заборгованості за договором оренди.

Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харкова направляв на адресу орендаря рахунки на оплату оренди, але рахунки залишилися не оплаченими.

Зазначені обставини стали підставою для подання прокурором позовної заяви до суду в інтересах Міністерства оборони України в особі квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, у зв'язку з заподіянням шкоди її економічним інтересам, а саме недоотримання грошових коштів до спеціального фонду Державного бюджету України.

В процесі розгляду справи ФОП ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Харківської області з зустрічною позовною заявою, в якій просить прийняти позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом та зобов`язати КЕВ м. Харкова провести зарахування в рахунок орендної плати суми 116776,51 грн., яка складається з вартості проведеного ФОП ОСОБА_3 ремонту покрівлі даху в сумі 13000,02 грн., системи теплопостачання в розмірі 34687,00 грн. та суми зменшення нарахування орендної плати в розмірі 69089,49 грн. Також просить стягнути з КЕВ м. Харкова на користь ФОП ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору. Відмовити в задоволенні первісного позову повністю.

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржуване рішення крім іншого виходив з того, що відповідач за первісним позовом свої зобов'язання щодо сплати орендної плати належним чином не виконав і станом на момент прийняття рішення у справі заборгованість відповідача за первісним позовом перед позивачем з орендної плати за період з листопада 2013 року по липень 2014 року складає 100898,73 грн., первісні позовні вимоги в сумі 100898,73 грн. - орендної плати, 556,92 грн. - загально - експлуатаційних витрат та 1216,15 грн. податку на землю, у зв`язку із порушенням відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань Квартирно - експлуатаційним відділом м. Харкова нараховані відповідачу за первісним позовом 6487,52 грн. пені та 3026,96 грн. штрафу. Щодо позовної вимоги прокурора про розірвання договору оренди № 03/2012/КЕВ від 12.09.2012 р., суд зазначив, що відповідач за первісним позовом не сплачує орендну плату у відповідності до укладеного між сторонами договору № 03/2012/КЕВ від 12.09.2012 року, у зв'язку з чим, позовні вимоги щодо розірвання зазначеного договору є обґрунтованими та ін.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого у справі рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ст. ст. 626-629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" відносини оренди рухомого та нерухомого майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також за спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань організації спеціального зв'язку та захисту інформації, підпорядкованими йому регіональними органами та територіальними підрозділами, закладами та установами Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, які ведуть його облік у спеціальному порядку, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України".

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ст. 286 Господарського України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за договором оренди № 03/2012/КЕВ від 12.09.2012 р. (з урахуванням внесених змін) щодо сплати орендної плати, відшкодування загально-експлуатаційних витрат та компенсації податку на землю.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками господарського суду про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 100898,73 грн. орендної плати, 556,92 грн. загально - експлуатаційних витрат, 1216,15 грн. компенсації податку на землю, штрафу в сумі 3026,96 грн. та пені в сумі 6487,52 грн.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 3.7 Договору оренди, орендна плата перерахована несвоєчасно, або не в повному обсязі, підлягає індексації з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 3.8 договору оренди, за прострочення платежів по орендній платі понад три місяці орендар сплачує штраф в розмірі 3% від суми заборгованості.

Судова колегія погоджується з висновками господарського суду про задоволення позову та стягнення з відповідача за первісним позовом на користь Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харкова пені в сумі 6487,52 грн. та штрафу у розмірі 3026,96 грн.

У зв'язку з порушенням ФОП ОСОБА_3 істотних умов договору оренди в частині повної та своєчасної оплати прокурор також просив суд розірвати укладений договір оренди та зобов'язати відповідача повернути КЕВ м. Харкова шляхом складання акту прийому - передачі нерухоме військове майно, а саме, нежитлові приміщення площею 475,99 кв.м. в будівлі АДРЕСА_1.

Пунктом 10.6.1 договору оренди встановлено, що цей договір може бути достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо орендар, зокрема, не вніс плати протягом 3 місяців з дня закінчення строку платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У відповідності до ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата з урахуванням її індексації, страхування орендарем взятого в оренду майна, обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки майна є істотними умовами договору.

Згідно з п. 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Частиною 1 ст. 782 Цивільного кодексу України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно з пунктом 10.7 договору оренди його дія припиняється внаслідок, зокрема, достроково розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

Статтею 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Оскільки ФОП ОСОБА_3 не сплачував в повному обсязі орендну плату, експлуатаційні витрати та не здійснював компенсацію податку на землю понад три місяці поспіль (з листопада 2013 року по липень 2014 року), господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову в частині розірвання договору оренди та зобов'язання ФОП ОСОБА_3 повернути Квартирно-експлуатаційному відділу м. Харкова шляхом складання акту прийому - передачі орендоване нерухоме майно.

Як вважає відповідач, з урахуванням зазначених обставин та положень Цивільного кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна" він має право вимагати від орендодавця зарахування вартості проведеного ремонту в рахунок орендної плати.

Проте, колегія суддів не може погодитися із такими посиланнями відповідача, зважаючи на те, що ст. 776 Цивільного кодексу України передбачено:

1. Поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Капітальний ремонт провадиться у строк, встановлений договором. Якщо строк не встановлений договором або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк.

3. Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: 1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту; 2) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Також слід зазначити, що п. 5.7 договору сторони встановили, що орендар зобов'язаний своєчасно здійснювати за власний рахунок капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна. Ця умова договору не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень орендованого майна і не тягне за собою зобов'язання орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень. У разі якщо орендар подає заяву на погодження орендодавцем здійснення невід'ємних поліпшень орендованого майна, він зобов'язаний надати документи, передбачені п. 4.4. договору (заяву і матеріали згідно з порядком надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід'ємних поліпшень орендованого державного майна, затвердженим наказом фонду державного майна України від 03.10.2006 року № 1523 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.10.2006 року за № 1123/12997).

Таким чином, відповідач здійснив капітальний ремонт на виконання своїх договірних обов'язків і, при цьому, у встановленому договором порядку не оформив свої дії як здійснення за згодою орендодавця невід"ємних поліпшень орендованого майна.

Більше того, уклавши вищезазначений договір оренди ФОП ОСОБА_3 погодився з якістю об'єкта оренди, який отримав при підписанні акту інвентаризації.

Отже, правомірними судова колегія також вважає висновки господарського суду щодо відмови в задоволенні зустрічного позову.

З урахуванням викладеного, суд визнає доводи відповідача за первісним позовом позбавленими фактичного та правового обґрунтування, а так само такими, що не відповідають, як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, у зв'язку з ненаданням всупереч вимогам ст. 33 ГПК України доказів в підтвердження обставин, на існуванні яких наполягає відповідач.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Харківської області від 10.11.14 р. у справі № 922/3794/14 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та чинного законодавства.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105 ГПК України, судова колегія -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 10.11.14 р. у справі № 922/3794/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 26.01.2015 р.

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.