ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2015 р. Справа № 911/5250/14

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-агро-інвест», Донецька область, Ясинуватський район, смт. Очеретине

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артатех», Київська область, м. Біла Церква

про стягнення 53664,00 грн.

секретар судового засідання Колісник Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Тичинська Ю.Ю. (довіреність б/н від 1 червня 2014 року);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бета-агро-інвест» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артатех» (далі - відповідач) про стягнення 53664,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору поставки обладнання від 24 березня 2014 року за №14/2403 в частині поставки обладнання, у зв'язку з чим позивач просить суд повернути аванс у розмірі 53664,00 грн., який перерахований позивачем на рахунок відповідача платіжним дорученням №1407 від 1 квітня 2014 року.

Провадження у справі порушено відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 10 грудня 2014 року та призначено справу до розгляду на 23 грудня 2014 року.

Відповідно до ухвали суду від 23 грудня 2014 року розгляд справи на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 4 лютого 2015 року.

Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалами суду від 10 грудня 2014 року та від 23 грудня 2014 року, у судові засідання не з'явився, витребуваних документів не подав, хоча був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

4 лютого 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2014 року між позивачем (за договором - покупець) та відповідачем (за договором - постачальник) укладено договір поставки обладнання за №14/2403.

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов'язується виготовити і передати у власність покупцю обладнання для транспортування кукурудзи (далі - обладнання), згідно з додатком №1 даного договору, а покупець зобов'язується прийняти це обладнання та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього договору.

Згідно пункту 2.2 договору сума договору визначається загальною вартістю обладнання, що постачається та становить 107328,00 грн.

Відповідно до пункту 2.3 договору розрахунки між постачальником і покупцем за поставлене обладнання здійснюються в безготівковому порядку, шляхом переведення коштів на розрахунковий рахунок постачальника в наступному порядку: 50% загальної суми договору - попередня оплата в 5 денний термін з дня отримання рахунку на оплату та підписання даного договору; 50% загальної суми договору - доплата в 5 денний термін після повідомлення покупця про готовність обладнання до відвантаження.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що постачальник зобов'язується виготовити обладнання та поставити його покупцю в термін 50 календарних днів з моменту зарахування попередньої оплати.

Відповідно до пункту 7.1 договору у випадку порушення постачальником строків поставки обладнання в обумовлені даним договором терміни у покупця виникає право на одностороннє розірвання договору, при цьому постачальник зобов'язується повернути всі отримані від покупця авансові платежі за непоставлений товар, якщо такі здійснювались.

1 квітня 2014 року позивачем на рахунок відповідача платіжними дорученням №1407 від 1 квітня 2014 року перераховано грошові кошти в розмірі 53664,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач, станом на день прийняття рішення у справі, не виконав умови договору, а саме, не поставив позивачу обладнання, яке є предметом договору.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Судом встановлено, що позивачем на рахунок відповідача згідно платіжного доручення №1407 від 1 квітня 2014 року, наявного в матеріалах справи, перераховано передплату згідно договору №14/2403 від 24 березня 2014 року у розмірі 53664,00 грн.

Однак, як вже зазначалось вище, відповідач не передав позивачу обладнання, передбачене умовами договору.

Виходячи з викладеного, вимога позивача щодо стягнення з відповідача авансу у розмірі 53664,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артатех» (09102, Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, 28, кв. 179, код 38614665) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-агро-інвест» (86020, Донецька область, Ясинуватський район, смт. Очеретине, вул. Залізнична, 10, код 30844997) - 53664 (п'ятдесят три тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 00 коп. заборгованості та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 6 лютого 2015 року

Суддя Д.Г. Заєць