КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2015 р. Справа№ 910/22251/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Рудченка С.Г.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання: Білецькому Л.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Ляхович С.О. (дов. №21РН від 27.02.2014 року);

від відповідача - Григор`єва Н.В. (дов. №17/11-14 від 17.11.2014 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

приватного акціонерного товариства "Телесистеми України"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.12.2014 року

про повернення зустрічної позовної заяви приватного акціонерного товариства "Телесистеми України"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Телтрейд"

про визнання недійсною умови п.3.1. договору №17/12-01 від 17.12.2013 року

у справі №910/22251/14 (суддя Мельник В.І.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Телтрейд", м. Київ

до приватного акціонерного товариства "Телесистеми України", м. Дніпропетровськ

про стягнення 332 010,74 грн., -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2014 року приватне акціонерне товариство "Телесистеми України" звернулось до господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Телтрейд" про визнання недійсною умови п.3.1. договору №17/12-01 від 17.12.2013 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2014 року у справі №910/22251/14 зустрічну позовну заяву приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" повернуто без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Повертаючи зустрічну позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення факту наявності заборгованості за договором, а також встановлення факту недійсності умов договору випливають з різних підстав та підлягають різному доказуванню, що порушує вимоги ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із вказаною ухвалою, приватне акціонерне товариство "Телесистеми України" подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 04.12.2014 року у справі №910/22251/14 у повному обсязі та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що вказана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 року прийнято апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.12.2014 року у справі №910/22251/14 до провадження у складі колегії суддів: головуюча суддя Агрикова О.В., Рудченко С.Г., Чорногуз М.Г. та призначено розгляд справи на 28.01.2015 року.

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Статтею 60 Господарського процесуального кодексу України закріплено право відповідача до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

У відповідності до ч. 2 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Отже, зустрічна позовна заява повинна відповідати загальним вимогам, встановленим статтею 54 Господарського процесуального кодексу України щодо форми і змісту позовної заяви, а також містити документи, які згідно ст. 57 Господарського процесуального кодексу України додаються до позову, зокрема, документи, що підтверджують вжиття заходів досудового врегулювання господарського спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, з кожним із відповідачів (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - відповідно договір, проект договору, лист, який містить вимогу про укладання, зміну чи розірвання договору, відомості про пропозиції однієї сторони і розгляд їх у встановленому порядку, відповідь другої сторони, якщо її одержано, та інші документи; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - копія претензії, докази її надсилання відповідачу, копія відповіді на претензію, якщо відповідь одержано); документи, що підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; документи, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Між тим, колегія суддів, дослідивши матеріали справи дійшла висновку, що вказана норма, невірно застосована судом першої інстанції, оскільки із зустрічної позовної заяви вбачається, що вона відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 54 статтею 54 Господарського процесуального кодексу України.

Також, колегія суддів, переглядаючи ухвалу господарського суду міста Києва від 04.12.2014 року у справі №910/22251/14 в апеляційному порядку, визнає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що поданий зустрічний позов не є взаємнопов'язаним з основним враховуючи наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Правила об'єднання позовних вимог визначені в ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, згідно з нормами якої в одній позовній заяві можуть бути об'єднані декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або представленими доказами.

Взаємозв'язок первісного і зустрічного позовів може полягати у певному їх співвідношенні, при якому зустрічне право відповідача, на захист якого ним заявлено позов: або виключає право позивача, або може зараховуватись з первісним позовом, або, як у даному випадку, підриває його підставу.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для подання первісного позову є невиконання відповідачем зобов'язань за договором поставки №17/12-01 від 17.12.2013 року, який укладено сторонами, в частині здійснення оплати поставленої продукції у встановлений таким договором строк.

Дійсність зазначеного договору поставки, а саме п.3.1. договору, є предметом спору за зустрічним позовом, який поданий до позивача у справі відповідачем приватним акціонерним товариством «Телесистеми України».

Поряд з цим, зустрічний та первісний позов взаємно пов'язані, оскільки: недійсність п. 3.1. договору поставки виключає виникнення у позивача права вимагати виконання відповідачем зобов'язань, які виникли в силу факту укладення такого договору, оскільки недійсний договір не породжує прав та обов'язків, визначених ним, а породжує виникнення у сторін недійсного договору прав та обов'язків, визначених законодавством, який встановлює наслідки недійсності правочинів; і, навпаки, для встановлення наявності права у позивача, на захист якого ним заявлений позов, необхідно встановити наявність підстав його виникнення, а саме існування певного юридичного факту укладення відповідного договору, який би був підставою для виникнення відповідних прав та обовязків у сторін.

Таким чином, обидва позови взаємно пов'язані між собою предметом, а саме спірним договором поставки №17/12-01 від 17.12.2013 року та взаємопов'язаними доказами.

При цьому зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що повертаючи зустрічний позов без розгляду, суд першої інстанції фактично керувався положенням п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, згідно якого позовна заява підлягає поверненню у разі порушення правил об'єднання вимог.

Обставини, які свідчать про взаємну пов'язаність зустрічного позову з первісним (зокрема, за підставами цих позовів та/або поданими доказами; у зв'язку з тим, що задоволення зустрічного позову виключатиме частково чи повністю задоволення первісного позову тощо), а так само докази, що підтверджують саме ці обставини, повинні зазначатися у зустрічній позовній заяві (пункт 5 частини другої статті 54 ГПК України). Якщо у ній не вказано відповідних обставин, на яких, зокрема, ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують ці обставини, то зустрічна позовна заява повертається без розгляду з посиланням на пункт 3 частини першої статті 63 та статтю 60 Господарського процесуального кодексу України. Така заява не може повертатися судом з посиланням на пункт 5 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки подання зустрічного позову не означає об'єднання вимог в одній позовній заяві (п.3.15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, що в силу ст. 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування оскарженої ухвали про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.12.2014 року у справі №910/22251/14 підлягає задоволенню, а справа направленню на розгляд до суду першої інстанції по суті.

Керуючись ст. ст. 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.12.2014 року у справі №910/22251/14 про повернення зустрічної позовної заяви приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" - задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 04.12.2014 року у справі №910/22251/14 скасувати.

3. Матеріали справи №910/22251/14 передати до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді С.Г. Рудченко

М.Г. Чорногуз