ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.02.2015 Справа № 19/61-10
Господарський суд Сумської області у складі судді Костенко Л.А., розглянувши заяву ТОВ «Катана» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Нагорнєвої Т.В. у межах справи № 19/61-10 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Катана"

В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду Сумської області від 24.06.2010 року у справі № 19/61-10 боржника ТОВ "Катана" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Нагорнєву Т.В.

До господарського суду в межах справи №19/61-10 від ліквідатора надійшла заява в якій просить суд визнати недійсним рішення засновників ТОВ «СТІ-Послуги» в частині збільшення розміру статутного (складеного) капіталу до 1983660, 00 грн. за рахунок внеску ТОВ «Катана» нерухомого майна до статутного капіталу, а саме: нежитлове приміщення площею - 1860 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, що належить на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.2014р. та рішення господарського суду Сумської області від 23.06.2008р. у справі №17/409-08, оформленого Протоколом № 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІ-Послуги» (ід. код 36234483) від 17 квітня 2009 року; визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Катана» право власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2; в итребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Арпі 2012» () на користь ТОВ «Катана» 5/100 нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2; витребувати у ТОВ «СК-Офіс-Центр» (код 38137059) на користь ТОВ «Катана» 95/100 нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

При цьому ліквідатор посилається на таке:

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом» (в редакції від 30.06.1999 року) (далі-Закон) усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлових фондів, в тому числі гуртожитків, дитячих шкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури , що належать юридичній особі-банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

В ході ліквідаційної процедури по справі № 19/61-10 про банкрутство ТОВ «Катана» було встановлено, що в результаті неправомірних дій боржника, що передували порушенню провадження у справі № 19/61-10 про банкрутство ТОВ «Катана», банкрута було позбавлено право власності не нерухоме майно, а саме - нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В результаті чого ТОВ «СТІ-Послуги», ТОВ «СК-Центр Нерухомості», ТОВ «СК-Офіс Центр», ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ТОВ «Арпі 2012» почергово володіли вказаним майном неправомірно.

16.02.2010р. учасниками ТОВ «Катана» і ТОВ «СТІ-Послуги» було створено ТОВ «СК-Центр Нерухомості», нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 було внесено ТОВ «СТІ- Посуги» до статусного капіталу новоствореного товариства.

Внаслідок рішення засновника ТОВ «Катана» ОСОБА_4 нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, було безоплатно вилучено у підприємства, в той час, як у банкрута відсутні активи для погашення кредиторських вимог, заявлених у справі № 19/61-10 про банкрутство ТОВ «Катана».

Також в обґрунтування своєї заяви ліквідатор посилається на ч. 11 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким передбачено можливість визнання недійсним угод боржника з зазначених у Закону підстав.

Розглянувши вказану заяву, суд відзначає наступне:

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарському суду підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

З огляду на вказану норму Господарського процесуального кодексу України господарський суд вирішує у межах справи про банкрутство спори з майновими вимогами до боржника, а не навпаки, тобто спори безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження у справі про банкрутство. До таких спорів не відноситься спір про визнання недійсним рішення засновників.

Крім того вимоги заявника заявлені відносно третьої особи ТОВ «СТІ-Послуги». Отже, зазначена заява підлягає розгляду в окремому позовному провадженні а не в межах справи про банкрутство.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. у справі № К 17/135-11.

Крім того посилаючись на норму ч. 11 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ( в редакції що діяла до 18.01.2013р.) ліквідатор не вказав в заяві та не надав до заяви документи яка саме угода укладена боржником всупереч ст. 17 Закону про банкрутство, та не вказав підстав для визнання її недійсною, що суперечить п. 4, 5 ст. 54, п. 4 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

В заяві ліквідатором поєднано декілька вимог, зокрема також вимоги щодо витребування майна від третіх осіб, та визнання права власності.

Відповідно до зазначених вимог має бути сплачений судовий збір з урахуванням вартості спірного майна. тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідна правова позиція визначена в п. 2.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7.

До заяви додано докази сплати судового збору лише в розмірі 1 218, 00 грн. за вимогою немайнового характеру, що не відповідає вимогам п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

За вказаних обставин заява підлягає поверненню без розгляду відповідно до ч. 3, 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Катана" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Нагорнєвої Т.В. подану в межах справи про банкрутство №19/61-10 - повернути без розгляду.

Додаток: заява №02-01/30 від 05.02.2015р. на 5-ти аркушах, з додатком на 29-ти аркушах, в т.ч. квитанція № 30 від 05.02.2015р. про сплату судового збору в сумі 1 218, 00 грн., поштова квитанція №0859 від 05.02.2015р.

СУДДЯ Л.А. КОСТЕНКО