РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015Справа №910/26093/14

За позовом Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

до Фізичної особи-підприємця Черненка Павла Павловича

про стягнення 113772,65 грн.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Гулевець О.В.

Суддя Демидов В.О.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники сторін :

Від позивача: Сидоришина Т.Г. (дов.)

Від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 03.02.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача - Фізичної особи-підприємця Черненка Павла Павловича 123 772,65 грн. заборгованості за Договором №ДПН-2013-12/99 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування від 30.12.2013р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2014р. порушено провадження у справі № 910/26093/14 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 09.12.2014р.

08.12.2014р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" надійшла заява про уточнення позовних вимог.

Представник позивача - Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" в судовому засіданні 09.12.2014р. надав суду пояснення щодо своєї заяви про уточнення позовних вимог, просив суд прийняти її до розгляду.

Представник відповідача - Фізичної особи-підприємця Черненка Павла Павловича у судове засідання 09.12.2014р. не з'явився, вимог ухвали Господарського суду м. Києва №910/26093/14 від 26.11.2014р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 09.12.2014р., заслухавши представника позивача, судом прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог, яка по своїй суті є заявою про зменшення позову, а тому, подальший розгляд справи буде здійснюватись відповідно до вимог зазначених в заяві про уточнення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2014 р. розгляд справи відкладено на 23.12.2014 р.

Судове засідання по справі № 910/26093/14 призначене на 23.12.2014р. не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2014р. призначено колегіальний розгляд справи № 910/26093/14.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва Паламаря П.І. від 26.12.2014року призначено колегіальний розгляд справи № 910/26093/14 у складі колегії суддів: Гулевець О.В. (головуючий), суддя Демидов В.О., суддя Пригунова А.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2014р. колегією суддів у складі: Гулевець О.В. (головуючий), суддя Демидов В.О., суддя Пригунова А.Б. прийнято справу №910/26093/14 до свого провадження та призначено її до розгляду на 03.02.2015р.

Представник позивача - Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" в судовому засіданні 03.02.2015р. позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Фізичної особи-підприємця Черненка Павла Павловича у судове засідання 03.02.2015р. не з'явився, відзиву на позов та інших витребуваних ухвалою про порушення провадження суду документів не подав. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №285.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно із п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 03.02.2015р. без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 03.02.2015р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2013р. між Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" (позивач) та Фізичної особи-підприємця Черненка Павла Павловича (відповідач) укладено Договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДПН-2013-12/99 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач взяв на себе обов'язок надати за плату відповідачу право на організацію та експлуатацію 76 (сімдесяти шести) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 8 (вісім) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Святошинський район, вул. Підлісна, 8, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва, а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту.

Відповідно до п. 3.2. Договору загальна сума щомісячних платежів відповідача позивачу по договору визначена в Графіку платежів (Додаток №2 до даного Договору).

Розрахунок за цим Договором здійснюється шляхом оплати відповідача у розмірі 100% щомісячного платежу не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа поточного місяця відповідно до Графіку платежів (Додаток № 2 до Даного Договору) (п. 3.3. Договору).

Пунктом 3.4. Договору, сторони погодили, що позивач зобов'язаний не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, підготувати в двох примірниках Акт здачі наданих послуг. Відповідач зобов'язаний не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, отримати Акт здачі наданих послуг, протягом двох робочих днів підписати його та повернути позивачу один примірник.

Згідно з п. 3.5. Договору якщо у встановлений строк позивач не одержить підписаний акт здачі наданих послуг або мотивовану відмову від його підписання, послуги вважаються прийнятими без зауважень.

На виконання умов укладеного договору позивач надав відповідачу право на експлуатацію фіксованих місць для паркування у період з січня 2014р. по жовтень 2014р., що підтверджується матеріалами справи, в той час як відповідач оплату за надані послуги здійснював несвоєчасно та не в повному, у зв'язку з чим, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 118200,00 грн.

Під час розгляду справи позивачем заявлено заяву про уточнення розміру позовних вимог, згідно якої основний борг становить 108200,00 грн.

Враховуючи порушення відповідачем грошового зобов'язання за Договором, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 113772,65 грн. заборгованості, з яких: 108200,00 грн. - основний борг, 3441,50 грн. - пеня, 2131,15 грн. - 3 % річних.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором найму (оренди).

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк

Згідно з частиною 2 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України).

В порушення умов Договору відповідач свої зобов'язання щодо оплати вартості наданих послуг виконував неналежним чином, внаслідок чого у період з січня 2014р. по жовтень 2014р. станом на 24.11.2014р. утворилась заборгованість у розмірі 108200,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, та не спростоване відповідачем.

Судом встановлено, що акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з січня 2014р. по жовтень 2014р. року не підписані відповідачем, однак доказів направлення позивачу відповідачем мотивованої відмови від його підписання, враховуючи положення п. 3.5 Договору, суду не надано.

З огляду на положення п. 3.5. Договору акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з січня 2014р. по жовтень 2014р. року вважаються таким, що повністю погоджені та затверджені відповідачем без претензій, тому відповідач має здійснити оплату за користування паркувальними місцями.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі -ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів сплати заборгованості у розмірі 108200,00 грн. відповідачем суду не надано.

Враховуючи те, що відповідачем порушено зобов'язання за Договором про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДПН-2013-12/99 в частині оплати за користування паркувальними місцями, заборгованість у розмірі 108200,00 грн., підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в даній частині, у зв'язку з чим, задовольняє позовні вимоги про стягнення 108200,00 грн. заборгованості.

Також, позивач, просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 3 441,50 грн. та 3% річних у розмірі 2131,15 грн.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Розмір штрафних санкцій передбачений ст. 231 ГК України. Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 4.2. Договору за несвоєчасне перерахування плати, зазначеної в п. 3.1. цього Договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення від суми несплати.

Розрахунок пені, здійснений позивачем є арифметично вірними, у зв'язку з чим, стягненню підлягає пеня у розмірі 3441,50 грн.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних здійснених позивачем є арифметично вірним, у зв'язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача 2131,15 грн. підлягає задоволенню.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги повністю.

Згідно п. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається, зокрема, в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Позивачем, в редакції заяви про уточнення позовних вимог, заявлено про стягнення 113772,65 грн., а тому розмір судового збору складає 2275,45 грн.

З огляду на зазначене, позивачу підлягає поверненню сплачений судовий збір у розмірі 200,00 грн.

Судовий збір у розмірі 2275,45 грн. за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Черненка Павла Павловича (03164, м. Київ, вул. Осіння, будинок 55; ідентифікаційний код ) на користь Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, будинок 6; ) 108200 (сто вісім тисяч двісті) грн. 00 коп. - заборгованості, 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. 50 коп. - пені, 2131 (дві тисячі сто тридцять одна) грн. 15 коп. - 3% річних та 2275 (дві тисячі двісті сімдесят п'ять) грн. 45 коп. - судового збору.

3. Повернути Комунальному підприємству "Київтранспарксервіс" (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, будинок 6; ) з Державного бюджету України 200 (двісті) грн. 00 коп. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 09.02.2015р.

Головуючий суддя О.В. Гулевець

Суддя В.О. Демидов

Суддя А.Б. Пригунова