ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015 р. Справа №917/2390/14

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", , вул. Комарова, 2а, м. Полтава, Полтавська область, 36008

до Приватного підприємства "Крона", , пр-т Першотравневий, 19, м. Полтава, 36011

про стягнення 6 584,59 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: Міняйло Г.Ю. довіреність №29-24/17 від 05.01.2015р.

від відповідача: не з"явився

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 6 584,59 грн., з яких 3 133,25 грн. - основна заборгованість за договором № 1523 від 01.10.2008р. на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, а також 3 133,25 грн. - пеня, 30,83 грн. - 3% річних та 287,26 грн. - індекс інфляції.

Представник позивача повідомив суд, що 22.12.2014р. відповідачем сплачено суму основного боргу. В підтвердження сплати надано довідку №29-01/6559 від 28.10.2014р. та копію виписки з банківського рахунку за 22.12.2014р.

В зв"язку з чим позивач просить припинити провадження в частині стягнення 3 133,25 грн. суми основного боргу на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України, а в частині стягнення 3 133,25 грн. - пені, 30,83 грн. - 3% річних та 287,26 грн. - індексу інфляції позовні вимоги задовольнити.

На виконання ухвали суду позивачем було надано оригінали документів долучених до матеріалів справи , які були оглянуті у судовому засіданні.

Відповідач повноважного представника в жодне судове засідання не направив, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Вимог ухвал суду від 19.11.2014р. та 04.12.2014р. не виконав.

Оскільки, необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, і господарський суд повідомив належним чином відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання, згідно з п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України (від 10.12.2002р. №75), а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, тому справа розглядається за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення, додано до справи та повідомлено про строк виготовлення повного тексту рішення згідно ст.85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (теплопостачальна організація за Договором; позивач по справі) та Приватним підприємством "Крона" (споживач за Договором; відповідач по справі) 01.10.2008р. був укладений Договір № 1523 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (далі - Договір) (а. с. 12-13).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач - це фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальну послугу.

Даний договір укладений на період:

а) для опалення з 01.08.2008 р. по 31.12.2013р.;

б) в частині розрахунків до їх повного завершення і вважається продовженим щорічно, якщо за місяць до закінчення його строку не надійде заява від однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляд (п. 21 Договору).

Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії Договору не буде письмово заявлено однією із сторін.

Позивач повідомив суд про те, що дії на розірвання чи припинення договору не вчинялися.

Відповідно до умов Договору теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщень споживача до межі розподілу будівлі по вул. Фрунзе, 12 у м. Полтава - нежитлове приміщення.

Згідно п. 14 Договору в редакції змін внесених до нього на підставі рішення господарського суду Полтавської області від 12.02.2013р. по справі №18/2659/12 (а.с.14-16) розрахунки за відпущену теплову енергію проводиться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії, на підставі виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень.

Вартість 1Гкал - 802,18 грн., (без ПДВ), 962,62 грн. (з ПДВ) для потреб інших споживачів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до пункту 15 Договору (в редакції змін внесених до нього на підставі рішення господарського суду Полтавської області від 12.02.2013р. по справі №18/2659/12) кінцевий розрахунок вартості теплової енергії визначеної з урахуванням фактичної температури повітря, проводиться споживачем до 15 числа місяця наступного за розрахунковим на підставі виписаного рахунку.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Як зазначає позивач, за період з 01.02.2014р. по 30.04.2014р. відповідачем не було проведено оплати за спожиту теплову енергію.

Позивачем надані акти прийняття-передачі теплової енергії за лютий - квітень 2014 року, оформлені в порядку п. 15. Договору , та рахунки на оплату , які свідчать про відпуск теплової енергії споживачу та її вартість, а також реєстри, що підтверджують факт відправлення відповідачу актів та рахунків згідно вимог Договору .

В зв"язку з невиконанням відповідачем зобов"язань за договором в частині оплати за отриману теплову енергію за період з 01.02.2014 року по 30.04.2014 року, утворилась заборгованість в сумі 3133,25 грн.

Отже, на момент подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 3133,25 грн.

Пунктом 16 Договору (в редакції змін внесених до нього на підставі рішення господарського суду Полтавської області від 12.02.2013р. по справі №18/2659/12) передбачено, що у випадку несплати у вказані в договорі строки нараховується пеня у розмірі 1,0 % за кожен день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно Закону України "Про відповідальність суб"єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги", а також стягуються 3% річних та інфляційні витрати з простроченої суми згідно зі ст. 625 ЦК України.

Так позивачем, на підставі Договору № 1523 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.10.2008р., ст. 230 ГК України та 625 ЦК України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 133,25 грн. - пені за період з 16.03.2014р. по 31.07.2014р., 30,83 грн. - 3% річних за період з 16.03.2014р. по 31.07.2014р. та 287,26 грн. - індекс інфляції за березень - червень 2014р.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім передбачених законом випадків.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст.ст. 547-548 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Під час розгляду справи відповідачем в рахунок погашення заборгованості за договором було сплачено грошові кошти в сумі 3133,25 грн., що підтверджується копією банківської виписки по рахунку та довідкою ПОВПТГ "полтаватеплоенерго".

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 3133,25 грн. підлягає припиненню в зв'язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Судом перевірено правильність нарахування пені, 3% річних та індексу інфляції за допомогою калькулятора ІПС "Ліга". За результатами розрахунку встановлено, що заявлені суми не перевищують розрахункових, є правомірними та підлягають задоволенню, а саме 3 133,25 грн. - пені, 30,83 грн. - 3% річних та 287,26 грн. - індекс інфляції.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони вільні у наданні до суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, господарський суд, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з'ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спорів, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати покладаються на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 32-33, 43, 44, 49, 75, п. 1-1 ст. 80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення 3133,25 грн. основного боргу в зв'язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Крона", ( пр-т Першотравневий, 19, м. Полтава, 36011; ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008; код ЄДРПО 03338030; р/р №0972 в філії Полтавському обласному управлінні АТ "Ощадбанк"; МФО 331467) - 3133,25 грн. пені, 30,83грн. 3% річних, 287,26грн. індексу інфляції та 1827,00 судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.01.2015р.

Суддя Погрібна С.В.