ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 року Справа № 904/7755/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В. (доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Чоха Л.В.,

при секретарі судового засідання Ревковій Г.О.

за участю представника позивача: Мєхоношин Д.В., представник, довіреність № 137 від 10.07.14;

від відповідача: представник у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2014р. у справі № 904/7755/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Україна", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд", с. Марї'вка, Софіївський район, Дніпропетровська область

про стягнення 1 347 462, 43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2014 року провадження у справі №904/7755/14 (суддя Ярошенко В.І.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Україна" основний борг у розмірі 733512, 48 грн., штраф у сумі 73351, 25 грн., курсову різницю у розмірі 540598, 70 грн. та 26949, 25 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення частково в частині стягнення курсової різниці у розмірі 540598,70грн.

Посилається на те, що вимоги позивача про стягнення курсової різниці у зв'язку зі зміною курсу долара США не узгоджуються з вимогами постанови КМ України від 18.12.98р. № 1998(1998-98-п) «Про удосконалення формування цін», і що фактично ця сума є збитками кредитора, вимоги по стягненню яких ним не заявлялись. При цьому апелянтом зазначено, що можливість врахування під час формування вільних цін доларового еквівалента вищезазначена постанова КМ України (1998-98-п) передбачає лише в частині імпортної складової структури ціни на продукцію, у структурі собівартості якої є частка імпорту. Оскільки позивач закуплений товар у наступному не планував використовувати як складову (сировину) для виготовлення відповідної продукції, а реалізувало його безпосередньо, то в цьому випадку у нього відсутні правові підстави для користування пільгами при формуванні вільних цін з урахуванням доларового еквіваленту.

Відповідач у своєму відзиві зазначив, що рішення суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання, призначене для розгляду апеляційної скарги, представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що коло представників у судовому засіданні не обмежено та те, що залучені до справи докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача, якого належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні 26.01.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 28.03.2013 між товариством з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Україна" та товариством з обмеженою відповідальністю "Агротрейд" було укладено договір купівлі-продажу № 13 ЗК 125/ДНСС.

Відповідно до п. 1.1 договору в порядку та на умовах. визначених цим договором. продавець зобов'язується передати у власність покупця засоби захисту рослин згідно специфікацій - додатків до договору, що становлять його невід'ємну частину (далі - додаток), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість згідно умов договору.

Згідно з п. 2.1 договору ціни, загальна вартість, найменування товару визначаються в еквіваленті національної валюти України - гривні до долара США та зазначаються у додатку (ах) до договору. В ціну товару входить вартість тари, упаковки та маркування.

За умовами пункту 2.3 договору відповідач має сплатити вартість отриманого товару в наступному порядку : 40 % вартості товару - попередня оплата - до 05.04.2013; 60 % вартості товару - останній платіж - до 15.10.2013. Повний розрахунок за товар здійснюється покупцем не пізніше 15 жовтня 2013 року.

Відповідно до п. 3.6 договору товар вважається прийнятим покупцем за кількістю та якістю в момент отримання товару представником покупця від представника продавця у відповідності до видаткової накладної.

На виконання умов договору та специфікацій до нього (а. с. 12-14), позивач у період з 30.04.2013 по 16.07.2013 поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 867146, 64 грн., що підтверджується матеріалами справи (а. с. 16, 18, 20, 22, 24, 26, 28, 30).

18.04.2012 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № 12 ЗК 114/ДНСС. Відповідно до п. 1.1 цього договору позивач зобов'язався передати у власність покупця засоби захисту рослин , згідно специфікацій до договору, а відповідач зобов'язався прийняти товар та оплатити його (а. с. 69-70).

Згідно з п. 2.4 договору купівлі-продажу № 12 ЗК 114/ДНСС від 18.04.2012 оплата по даному договору здійснюється відповідачем шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позивача. Якщо у відповідача існує дебіторська заборгованість, то платіж, незалежно від його призначення, зараховується на погашення дебіторської заборгованості.

06.12.2013 відповідач здійснив оплату поставленого товару за договором № 12 ЗК 114/ДНСС у розмірі 18790, 56 грн., яка на підставі п. 2.4 цього договору була зарахована позивачем в якості оплати товару за спірним договором.

Також, 08.08.2013 відповідач здійснив повернення товару на суму 114843, 60 грн., що підтверджується накладною на повернення № 422880 (а. с. 33).

07.04.2014 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 13 до договору, у якій сторони визначили, що покупець зобов'язаний здійснити повну оплату за придбаний товар в строк до 01.09.2014р. (а. с. 15).

Відповідач, в порушення умов додаткової угоди № 13 від 07.04.2014 до договору, зобов'язання з оплати товару не виконав, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 733512, 48 грн., що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Оскільки відповідачем умови договору щодо сплати отриманого товару виконані несвоєчасно, позивач, окрім основного боргу, звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 73351,25грн. та 540598,70грн. курсової різниці.

Відповідно до приписів ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, а одностороння відмова від виконання своїх зобов'язань неприпустима.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Оскільки відповідачем не надано доказів здійснення своєчасного розрахунку за поставлений товар, висновки суду про стягнення боргу в сумі 733512,48грн. ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають приписам ст.526 ЦК України, ст.173,193 ГК України та умовам договору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 6.2 договору сторони узгодили, що в разі порушення покупцем строків попередньої оплати та/або оплати за товар відповідно до графіку, встановленого договором, продавець має право стягнути з покупця штраф у розмірі 10 % від суми несплаченої або несвоєчасно сплаченої вартості товару.

Позивачем нарахований та заявлений до стягнення штраф в сумі 73351,25грн.

Вказаний розрахунок є правомірним, а тому судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 73351,25грн.

Частиною 1 статті 189 ГК України визначено, що ціна є формою грошового визначення вартості продукції (робіт, послуг), яку реалізують суб'єкти господарювання.

Згідно з ч. 1-2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до статті 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно наказу Міністерства фінансів України від 10.08.2000 № 193 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів" (далі - Наказу), валютний курс - це встановлений Національним банком України курс грошової одиниці України до грошової одиниці іншої країни.

Пунктом 4 цього Наказу встановлено, що курсова різниця - це різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

згідно з ч.2 ст.524 Цивільного кодексу України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов"язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч.2 ст.533 Кодексу якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, але не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Пунктом 2.1. договору визначено, що ціни, загальна вартість, найменування товару визначаються в еквіваленті національної валюти України - гривні до долара США та зазначаються у додатку (ах) до договору. В ціну товару входить вартість тари, упаковки та маркування.

Відповідно до п.2.2. договору, на дату поставки товару ціна визначається в еквіваленті долара США до гривні та вказується в гривні. Ціна товару може бути змінена продавцем в односторонньому порядку, без попереднього узгодження із покупцем, у випадку зміни порядку та умов нарахування існуючих податків і зборів або інших змін у законодавстві, які вплинуть на вартість товару та порядок формування ціни на товар в період з дати підписання даного договору до дати поставки відповідної партії товару. Ціна товару також може бути змінена продавцем в односторонньому порядку у випадку зростання міжбанківського курсу придбання долара США до національної валюти України на 1 (один) або більше процентів, діючого на дату кожного фактичного платежу, відносно міжбанківського курсу придбання долара США до національної валюти України, що діяв на дату першого платежу за договором/ або поставки товару (в залежності від того, яка подія відбувається першою). У випадку проведення часткової попередньої оплати за товар наступні оплати за договором у разі зміни в сторону зменшення міжбанківського курсу долара США відносно гривні здійснюються за міжбанківським курсом долара США, визначеним на день першої оплати. У випадку проведення часткової або повної попередньої оплати - ціна частини товару/партії товару, який відпускається покупцю, перераховується за ціною на день проведення попередньої оплати за нього.

Вартість товару розраховується за формулою та сплачується в гривні:

Х2 = (У2/У1) * X1, де

XI - вартість товару у національній валюті України на дату першого платежу за договором/ або поставки товару (в залежності від того, яка подія відбувається першою);

У1 - міжбанківський курс придбання долара США до національної валюти України, який визначається як середній на міжбанківському валютному ринку на дату першого платежу за договором/ або поставки товару (в залежності від того, яка подія відбулася першою) з врахуванням комісії банків на обслуговування платежів;

У2 - міжбанківський курс придбання долара США до національної валюти України, який визначається як середній на міжбанківському валютному ринку в день, що передує дню фактичних розрахунків по даному договору з врахуванням комісії банків на обслуговування платежів в розмірі 0, 3 %;

Х2 - кінцева вартість товару у національній валюті України до сплати. При цьому, загальна ціна товару, підрахована з урахуванням результатів коригування ціни на товар на дату здійснення кожного фактичного платежу, - є фактичною загальною ціною товару по цьому договору, яку покупець зобов'язаний оплатити. У випадку несвоєчасної оплати, покупець оплачує повну вартість придбаного товару з урахуванням п. 2.2 цього договору. При цьому ціна за товар визначається на дату здійснення фактичного платежу. Курси валют і їх співвідношення визначається згідно даних, вказаних на сайті: www.udinform.com/ Міжбанківський курс придбання долара США до національної валюти України, який визначається як середній на міжбанківському валютному ринку в день, що передує дню розрахунків по даному договору з врахуванням комісії банків на обслуговування платежів в розмірі 0,3 %.

Позивачем була нарахована та заявлена до стягнення сума курсової різниці станом на 16.09.2014р. в сумі 540598,70грн.

Колегією суддів вказаний розрахунок перевірено та визнано обґрунтованим, а тому господарським судом правомірно, у відповідності до норм діючого законодавства стягнуто на користь позивача розмір курсової різниці в сумі 540598,70грн.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на те, що вимоги позивача про стягнення курсової різниці у зв'язку зі зміною курсу долара США не узгоджуються з вимогами постанови КМ України від 18.12.98р. № 1998(1998-98-п) «Про вдосконалення формування цін», і що фактично ця сума є збитками кредитора, вимоги по стягненню яких ним не заявлялись, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки зазначена постанова прийнята до набрання 01.01.2004р. чинності Цивільним кодексом України.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення справи по суті.

Таким чином, рішення господарського суду Дніпропетровської області відповідає чинним нормам матеріального та процесуального законодавства, встановленим фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Керуючись ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2014р. у справі №904/7755/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя Л.В. Чоха

Суддя С.Г. Антонік

Постанова виготовлена в повному обсязі 28.01.2015року.