УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.02.2015№ 910/2355/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зоря», м. Львів,

до Liability Company «BRG INVEST GROUP» (товариства з обмеженою відповідальністю «БІ АР ДЖІ ІНВЕСТ ГРУП»), м. Київ,

про стягнення 6 314 191 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зоря» (далі - ТОВ «Компанія «Зоря») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «БІ АР ДЖІ ІНВЕСТ ГРУП» (Liability Company «BRG INVEST GROUP») про стягнення 6 314 191 грн. за договором позики від 11.12.2007 №11-12/07, укладеним компанією Alfatrans Impex Inc. (Альфатранс Імпекс ІНК.) та відповідачем.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

01.11.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон), який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом

на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У підпункті 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону зазначено, що ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України від 28.12.2014 № 80- VIIІ «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено з 01.01.2015 мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1 218 гривень.

Отже, у поданні позовної заяви мало бути сплачено судовий збір у сумі 73 080 грн. (60 розмірів мінімальних заробітних плат), проте доказів сплати матеріали відповідної заяви не містять; до позовної заяви додано клопотання, в якому позивач просив суд відстрочити сплату ним судового збору до прийняття рішення з цієї справи.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні зазначеного клопотання, виходячи з такого.

За приписами статті 8 Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У пункті 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Клопотання мотивоване тим, що постановою господарського суду Львівської області від 11.12.2014 у справі №914/4077/14 ТОВ «Компанія «Зоря» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; обов'язки ліквідатора ТОВ «Компанія «Зоря» покладено на голову ліквідаційної комісії вказаного товариства - Шимчишина Ігоря Степановича; в межах справи про банкрутство ТОВ «Компанія «Зоря» ліквідатором вживаються заходи щодо виявлення будь-якого майна, в тому числі коштів; відповідно до відповіді Головного управлінням юстиції у Львівській області Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Міністерства юстиції України від 12.01.2015 №В-2/382 виконавчі провадження з виконання наказів господарського суду Львівської області від 04.04.2014 №914/4065/13 завершені у зв'язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення; таким чином, позивач вважає, що у нього немає джерела оплати судового збору.

Враховуючи, що наведені обставини не є достатньою підставою для звільнення позивача від сплати судового збору, суд дійшов висновку про необхідність відмови позивача у відстроченні сплати ним збору.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з частиною третьою статті 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись пунктами 4, 6 частини першої статті 63 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зоря» у задоволенні клопотання про відстрочення сплати ним судового збору.

2. Позовну заяву і додані до неї документи повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Зоря» без розгляду.

Суддя О. Марченко