ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2015 р. Справа № 908/3708/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Івакіна В.О.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Станішевський І.С.

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 20 З/1-7) на рішення господарського суду Запорізької області від 26.11.14 у справі

за позовом ПАТ НАК "Нафтогаз України", м. Київ,

до КВП "Краматорська тепломережа" Краматорської міської ради, м. Краматорськ,

про стягнення 98 605,73 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Господарським судом Запорізької області розглянута позовна заява Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального виробничого підприємства "Краматорська тепломережа Краматорської міської ради" про стягнення заборгованості в розмірі 98 605 грн. 73 коп. за договором купівлі-продажу природного газу № 80-БО від 17.07.2012 р., яка складається з пені в розмірі 56 361, 95 грн., 3 % річних в розмірі 35 184, 61 грн., інфляції в розмірі 7 059, 17 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області (суддя Алейнікова Т.Г.) від 26.11.2014 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з Комунального виробничого підприємства "Краматорська тепломережа Краматорської міської ради" на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пеню у розмірі 560 (п'ятсот шістдесят) грн. 00 коп., три відсотки річних у розмірі 35 184 (тридцять п'ять тисяч сто вісімдесят чотири) грн. 61 коп., суму на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в розмірі 7 059 (сім тисяч п'ятдесят дев'ять) грн. 17 коп. та витрати на оплату судового збору в розмірі - 1972 (одна тисяча дев'ятсот сімдесят дві) грн. 11 коп. - судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищенаведене рішення скасувати в частині відмови у стягненні 55 801,95 грн. пені, прийняти нове рішення яким позовні вимоги в частині стягнення 55 801,95 грн. пені задовольнити, в іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає про свою незгоду з необґрунтованим, на його думку, зменшенням розміру пені, здійсненим місцевим господарським судом при розгляді справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

На думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо).

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача та перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

17 липня 2012 року між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (далі - Компанія, Постачальник) та Комунальним виробничим підприємством «Краматорськ тепломережа» Краматорська міська рада (далі - Покупець, КВП «Краматорська ТМ») було укладено договір № 80-БО купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до розділу 1 Договору, Постачальник зобов'язується передати Покупцеві природний газ, надалі - газ, для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити природний газ на умовах цього договору.

На виконання умов договору, позивач поставив з жовтня по грудень 2012 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 6 433 354,19 грн., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу від 31.10.12, від 30.11.12, від 31.12.12.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа, наступного за місяцем поставки газу.

КВП «Краматорська ТМ» не вчасно проводились розрахунки за поставлений природний газ, а тому порушило умови договору, що підтверджується сальдо підприємства та випискою по операціях по підприємству.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі не виконання Покупцем пункту 6.1 цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 9.3 Договору передбачено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафу, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

На момент подання позову до суду, позивачем було нарахована відповідачу пеня, що становить 56 361, 95 грн., за період з 20.04.2013 р. по 14.07.2013 р.

Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки Відповідачем не виконані умови Договору щодо своєчасної оплати отриманого природного газу, тому він зобов'язаний сплатити на користь Позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, розмір яких складає 7 059, 17 грн. (інфляційні) та 35 184,61 грн. (3% річних).

Таким чином позивачем було нараховано КВП «Краматорська ТМ» пеню у розмірі 56 361,95 грн., три відсотки річних у розмірі 35 184,61 грн. за період з 15.07 2013 р. по 18.02.2014 р. та суму на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 7 059, 17 грн. за період з 05.2013 р. по 03.2014 р.

Загальна сума заборгованості КВП «Краматорська ТМ» перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" склала 98 605,73 грн. (дев'яносто всім тисяч шістсот п'ять гривень та 73 копійки).

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України, Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання ~ відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання: нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно п. 4 ст. 538 ЦК України, якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, не дивлячись на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

За приписом п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Частина 3 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Колегія суддів зазначає, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки (пені, штрафу) є правом суду. Оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, суд на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення розміру пені.

В оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд зменшив розмір пені до 560 грн. 00 коп.

В обґрунтування зменшення розміру пені місцевий господарський суд зазначив про вкрай незадовільний фінансовий стан підприємства, наявність великої дебіторської заборгованості з боку споживачів (населення), що в свою чергу ставить під загрозу проведення Комунальним виробничим підприємством «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради своєчасної сплати енергоносіїв (газ, вода, електрична енергія), кредиторської заборгованості.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів погоджується із доводами, покладеними місцевим господарським судом в основу зменшення розміру пені. Зокрема, місцевим господарським судом встановлено, що даний випадок винятковим, оскільки враховано фінансовий стан відповідача та кредиторську заборгованість, як обставини, що заслуговують на увагу, причини неналежного виконання зобов'язання у вигляді наявність великої дебіторської заборгованості з боку споживачів (населення), відсутність тяжких наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, зокрема, для вирішення питання про зменшення розміру неустойки, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду господарської справи.

Враховуючи викладене, заборгованість відповідача за договором купівлі-продажу природного газу № 80-БО від 17.07.2012 р., на момент розгляду справи по суті становить 42 803, 78 грн., яка складається з пені в розмірі 560, 00 грн., 3 % річних в розмірі 35 184, 61 грн., інфляції в розмірі 7 059, 17 грн.

Невиконанням своїх грошових зобов'язань відповідач порушив вищевказані вимоги законодавства й умови діючого Договору.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України за невиконання або неналежне виконання господарських зобов'язань чи порушення правил здійснення господарської діяльності учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов'язання однією зі сторін договору настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У порушення зазначених норм закону та умов договору купівлі-продажу природного газу № 80-БО від 17.07.2012 р., відповідач зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості.

Наведені докази і доводи свідчать про те, що відповідач Комунальне виробниче підприємство "Краматорська тепломережа Краматорської міської ради", м. Краматорськ в односторонньому порядку протиправно відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань за умовами договору купівлі-продажу природного газу № 80-БО від 17.07.2012 р. і не бажає добровільно сплачувати борг.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 42 803, 78 грн., яка складається з пені в розмірі 560, 00 грн., 3 % річних в розмірі 35 184, 61 грн., інфляції в розмірі 7 059, 17 грн.

Факт порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 80-БО від 17.07.2012 р., а також факт заборгованості за даним договором, підтверджується матеріалами справи.

В своєму запереченні, відповідач посилається на те, що Господарським судом Донецької області по справі № 905/6169/13 вже було винесено рішення про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача за тим же договором купівлі-продажу природного газу № 80-БО від 17.07.2012 р.

Як правомірно вказав місцевий господарський суд відхиляючи клопотання відповідача про припинення провадження по справі, посилання відповідача на рішення суду у справі № 905/6169/13 не приймаються до уваги, оскільки в справі № 905/6169/13, яка була розглянута Господарським судом Донецької області були заявлені позовні вимоги у вигляді штрафних санкцій (пеня, 3%, штраф та інфляційні витрати) за період з 2012 р. по 19.04.2013 р., а за даною справою взято до уваги період нарахування штрафних санкцій за період з 20.04.2013 р.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані докази, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального виробничого підприємства "Краматорська тепломережа Краматорської міської ради" про стягнення заборгованості в розмірі 42 803, 78 грн. за договором купівлі-продажу природного газу № 80-БО від 17.07.2012 р., яка складається з пені в розмірі 560, 00 грн., 3 % річних в розмірі 35 184, 61 грн., інфляції в розмірі 7 059, 17 грн.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається, тому апеляційна скарга задоволення не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 26.01.2015 року залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 02.02.2015 року.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Івакіна В.О.