РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015№910/27254/14

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/27254/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь», м. Москва, Російська Федерація,

до фізичної особи - підприємця Полонської Наталії Василівни, м. Київ,

про стягнення 24 360 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав,

за участю представників сторін:

позивача - Четвертака К.С. (довіреність від 23.12.2014 № б/н);

відповідача - Полонської Н.В. (паспорт серія МЕ № 906316).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь» (далі - ТОВ «Маша и Медведь») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця Полонської Наталії Василівни (далі - ФОП Полонська Н.В.) 24 360 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав на самостійні частини аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», а саме кадри з серій під назвою «Первая встреча», «Весна пришла» та «Первый раз в первый класс» та персонажа «Медведь» аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь».

Позов мотивовано тим, що: 08.06.2010 товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» (далі - Студія) і позивачем було укладено договір № 010601-МиМ про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал «Маша и Медведь») (далі - Договір); позивач є власником виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь» та його складові частини і має право захищати свої права у тому числі шляхом звернення до господарського суду з даним позовом; 15.09.2014 у магазині «Праздничный бутичок», що належить ФОП Полонській Н.В. та знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Палладіна (станція метро «Академмістечко»), здійснювався продаж (реалізація, розповсюдження) годинника настінного «Маша и Медведь», на якому без дозволу позивача зображено персонаж «Медведь» аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», а саме з серії «Граница на замке».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.12.2014 порушено провадження у справі.

Позивач 25.12.2014 подав суду документи, підготовлені на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Відповідач 22.01.2015 подав суду відзив, в якому вказав таке:

- годинник настінний «Маша и Медведь» ФОП Полонська Н.В. придбала у кількості двох штук у фізичної особи - підприємця Гірчиці В.Є. (далі - ФОП Гірчиця В.Є.), що підтверджується видатковою накладною від 02.03.2013 № ФИР-001450;

- виробником названих годинників, на думку відповідача, є http://kartina.ua/;

- купуючи та реалізовуючи годинники, ФОП Полонська Н.В. не здогадувалася про те, що порушує авторські права, оскільки вказаний товару був і є у вільному продажі, що підтверджується роздруківками пошукових запитів в мережі Інтернет;

- багаторазове порушення авторських прав позивача не підтверджується документально, оскільки у відповідача на реалізації були лише два годинника, один з яких і придбав представник ТОВ «Маша и Медведь»;

- у відповідності із визначеними статтею 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) принципами справедливості, добросовісності та розумності, оцінивши обставини порушення майнових авторських прав позивача, відповідач просить суд відмовити у стягненні компенсації, оскільки її стягнення у меншій сумі, ніж це передбачено статтею 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» не передбачено.

26.01.2015 ФОП Полонська Н.В. подала суду письмові пояснення про таке:

- відповідач придбав у ФОП Гірчиці В.Є. 28 годинників із різними зображеннями, серед яких було два настінних годинника із зображенням «Маша и Медведь»;

- про існування мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» ФОП Полонська Н.В. не здогадувалась, купуючи та реалізуючи годинники із зображенням персонажів названого серіалу;

- представник ТОВ «Маша и Медведь», купуючи годинник, наполягав, щоб продавець у чеку написав годинник «Маша и Медведь», оскільки це необхідно для бухгалтерії позивача;

- дохід, отриманий за продаж названого годинника складає 84 грн. (закупівельна ціна - 56 грн.; ціна, за якою було реалізовано годинник відповідачем - 140 грн.); дохід, отриманий ФОП Полонською Н.В., є неспіврозмірним сумі, заявленій до стягнення позивачем (24 360 грн.);

- відповідач вказав на відсутність намірів порушувати авторські права позивача та повідомив про те, що раніше не вчиняв правопорушення;

- ФОП Полонська Н.В. просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Представник позивача у судовому засіданні 02.02.2015 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У пункті 28 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що з огляду на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон) при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Статтею 435 ЦК України передбачено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Маша и Медведь» є юридичною особою за законодавством Російської Федерації, місцезнаходженням якої є м. Москва і якій присвоєно основний державний реєстраційний номер 536, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 21.06.2013 № 7101656_УД.

08.06.2010 Студією (правовласник) і ТОВ «Маша и Медведь» (правонабувач) укладено Договір, відповідно до умов якого:

- правовласник передає правонабувачу виключне право на аудіовізуальний твір - серіал «Маша и Медведь», а правонабувач зобов'язується сплатити правовласнику обумовлену Договором винагороду. Передачі належить виключне право на такі серії аудіовізуального твору: 1. «Раз, два, три! Елочка гори!»; 2. «Первая встреча»; 3. «До весны не будить!»; 4. «Весна пришла!»; 5. «Ловись рыбка!»; 6. «Следы невиданных зверей!»; 7. «С волками жить…!»; 8. «Позвони мене, позвони!» (пункт 1.1 Договору);

- Договір від 08.06.2010 набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом всього терміну дії виключного права на аудіовізуальний твір (пункт 6.1 Договору).

Відповідно до пункту 2 додатка № 1 до Договору одночасно з передачею права на аудіовізуальний твір - серіал «Маша и Медведь» правовласник передає првонабувачу в повному об'ємі виключні права на всі юридично значущі охоронювані елементи твору (включаючи, але не обмежуючись, назвою твору та його окремих серій, графічним зображенням, мальованими зображеннями персонажів твору, їх іменами, текстом) незалежно від того,пойменовані вказані елементи безпосередньо в додатках до Договору.

Для підтвердження первісної належності виключних прав у Студії позивач надав також авторський договір замовлення від 01.04.2008 №ОК-2/2008, укладений Студією та Кузовковим Олегом Геннадійовичем, відповідно до умов якого Кузовков О.Г. створив і передав Студії сценарії до перших 8-ми серій аудіовізуального твору - серіалу «Маша и Медведь».

Отже, позивач є власником виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь» та його складові частини і має право захищати свої права у тому числі шляхом звернення до господарського суду з даним позовом.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону аудіовізуальний твір - це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Статтею 9 Закону передбачено, що частина твору, яка може використовуватись самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього закону.

Судом встановлено, що персонажі аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» «Маша» і «Медведь» і кадри серій названого мультиплікаційного серіалу є частинами аудіовізуального твору, які можуть використовуватися самостійно, а тому розглядаються судом як твори.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону передбачено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

Матеріалами справи і поясненнями представників сторін підтверджено відсутність у відповідача правової підстави використання персонажу «Медведь» і кадрів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь».

15.09.2014 представник позивача у магазині «Праздничный бутичок», що належить ФОП Полонській Н.В. та знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Палладіна (станція метро «Академмістечко»), купив за 140 грн. годинник настінний, на якому без дозволу позивача зображені персонажі аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь».

Факт купівлі названого товару підтверджується відеозаписом, наданим позивачем, долученим до матеріалів справи і оглянутим судом у судовому засіданні 02.02.2015.

Позивач на першій сторінці позовної заяви вказує на те, що у структурі товару міститься кадр із серіалу, на якому втілено персонажі «Маша» і «Медведь» і кадр серії «Граница на замке», у прохальній же частині позовної заяви ТОВ «Маша и Медведь» вказує про використання відповідачем кадрів із серій «Первая встреча»; «Весна пришла» та «Первый раз в первый класс», а також персонажу «Медведь».

Із відеозапису фіксації вбачається, що у придбаному у відповідача настінному годиннику використано зображення персонажу «Медведь».

У пункті «г» частини першої статті 52 Закону встановлено, що за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право: подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Пунктом «г» частини другої вказаної статті передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

ТОВ «Маша и Медведь» у вступній частині позовної заяви вказано компенсацію у сумі 24 360 грн., а в описовій та прохальній частинах - 48 720 грн. (4*10*1 215 грн.), виходячи з того, що: кількість об'єктів інтелектуальної власності позивача, права на які були порушені, складає 4; мінімальна заробітна плата - 1 218 грн. та 10 (мінімальних заробітних плат).

Слід зазначити, що крім невідповідності заявленої суми компенсації у позові, ТОВ «Маша и Медведь» допустило описку в прохальній частині та вказало як відповідача фізичну особу-підприємця Носуліч Наталію Петрівну, а не ФОП Полонську Н.В.

Разом з тим, у підпункті 51.3 пункту 51 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» наведено, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

У пункті 42 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» зазначено, що розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Наявні в матеріалах справи докази не містять відомостей про те, що: відповідач замовляв виготовлення настінних годинників із зображенням персонажів мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» з метою подальшої реалізації; ФОП Полонська Н.В. здійснювала оптовий продаж настінних годинників із зображенням персонажів мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь».

Позивач не надав суду доказів, які б свідчили про кількість потерпілих осіб внаслідок реалізації настінних годинників.

Відповідач вказував на відсутність у нього намірів порушувати авторські права позивача та повідомив про те, що ним було одноразово придбано у ФОП Гірчиці В.Є. два настінних годинника із зображенням персонажів мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», один з яких в подальшому був придбаний саме позивачем.

ФОП Полонська Н.В. також зазначала, що на момент купівлі та реалізації настінних годинників із зображенням персонажів мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» їй не було та не могло бути відомо про наявність у позивача виключних прав на аудіовізуальний твір «Маша и Медведь».

Відповідач зазначив про те, що після з'ясування обставин наявності у позивача прав на аудіовізуальний твір «Маша и Медведь» забезпечить дотримання авторських прав позивача.

ФОП Полонською Н.В. було реалізовано один настінний годинник із зображенням персонажів «мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» вартістю 140 грн., в свою чергу відповідач купив вказаний товар у ФОП Гірчиці В.Є. за 56 грн.

Отже розмір доходу відповідача від реалізації названого товару склав 84 грн. (140 грн. - 56 грн.).

Позивач не надав суду доказів наявності раніше вчинених відповідачем порушень виключного права позивача на аудіовізуальний твір «Маша и Медведь».

Слід також зазначити, що позивач, виявивши порушення відповідачем майнових прав на об'єкти авторського права, не звернувся до ФОП Полонської Н.В. з метою попередження про таке порушення та з вимогою припинити неправомірне використання належних ТОВ «Маша и Медведь» об'єктів авторського права.

З огляду на наведене суд вважає, що стягнення з відповідача компенсації у сумі 24 360 грн. за порушення авторських прав позивача шляхом реалізації одного настінного годинника вартістю 140 грн. не відповідає критеріям справедливості, добросовісності та розумності, визначених статтею 3 ЦК України, та є малозначущим, з огляду на що у позові слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 23.12.2014 зі справи № 910/10421/14.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.02.2015.

Суддя О. Марченко