ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

03.02.2015 р. Справа № 917/2448/14

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.,

за участю представників:

від позивача: Стрельник Р.М.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк",

вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

про стягнення 5 211,33 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 5 211,33 грн., з яких 1 833,70 грн. - заборгованість за кредитом; 1 902,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 046,06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 429,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, посилаючись на порушення відповідачем умов договору банківського обслуговування № б/н, укладеного між сторонами 19.04.2011р.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві, посилаючись зокрема на те, що банком були виконані всі умови кредитного договору, а відповідач, який підтвердив свою згоду з умовами даного кредитного договору, не погасив кредит у встановлений договором строк.

Відповідач в судове засідання не з'явився, вимоги суду, викладені в ухвалі про порушення провадження у справі та в ухвалах про відкладення розгляду справи не виконав. Ухвала суду про порушення провадження у справі та ухвали суду про відкладення розгляду справи, направлені відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та, яка відповідає витягу з ЄДРЮО та ФОП, повернулись до суду з відміткою поштового відділення "за зазначеною адресою не проживає" (а.с.59-62, 66-69, 75-77 ).

Зважаючи на те, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, проте відповідач не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив, що 19.04.2011р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 19.04.2011р., відповідно до умов якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта, що визначено та врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі - Умови).

Згідно з п. 3.2.1.1.16. Умов, при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки", або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій, або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі) банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Тобто, укладений між сторонами у справі кредитний договір не суперечить чинному законодавству, укладений у письмовій формі, а своїм підписом в графі "Підпис" на заяві, що разом з Умовами складає кредитний договір, відповідач підтвердив свою згоду з умовами даного кредитного договору.

Як вбачається з п. 3.2.1.1.1. Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

У відповідності до п. 3.2.1.1.3 Умов, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до п. 3.2.1.1.6. Умов, ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку передбаченому "Умовами і правилами надання банківських послуг", у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта.

Згідно з п. 3.2.1.1.8. Умов, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієит-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Як свідчить довідка від 22.10.2014 р. про розмір встановленого кредитного ліміту, відповідачу станом на 19.04.2011р. встановлено кредитний ліміт у розмірі 7 200,00 грн. (а.с.25).

Пунктом 3.2.1.4. Умов затверджено порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо з одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду з якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36.00% річних, починаючи з останньої дати періоду в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 (п'ятдесят шість)% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

У відповідності до 3.2.1.5.1. Умов, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8., 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6. клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Згідно з п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГПК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

На виконання умов договору позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 7 200,00 гри., що підтверджується поданими доказами.

Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором в повному обсязі не виконав, внаслідок чого у позивача станом на 16.10.2014 р. утворилась заборгованість за кредитом розмірі 1 833,70 грн.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач, підписавши заяву про відкриття поточного рахунку, погодився із Умовами та правилами надання банківських послуг, доказів повернення позивачу отриманих коштів суду не надав та не спростував обставини, на які посилається позивач, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 1 833,70 грн. підлягають задоволенню.

Крім вимоги про стягнення основного боргу, позивачем також заявлено вимоги про стягнення 1 902,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 046,06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 429,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Так, як вже було зазначено раніше, відповідач уклав з позивачем договір банківського обслуговування, про що свідчить заява про відкриття поточного рахунку, Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку, що розміщені в мережі Інтернет, копії яких містяться в матеріалах справи. Як зазначив позивач, надані разом з позовом Умови, Тарифи банку є такими, які були затверджені (актуалізовані) банком на момент ознайомлення з ними відповідачем та підписання договору, оскільки відповідні Умови є єдиними для всіх клієнтів банку.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка про розміри встановлених кредитних лімітів № 08.7.0.0.0/48 від 22.10.2014 р., з якої вбачається, що відповідачу ФОП ОСОБА_2 встановлено кредитний ліміт в розмірі 7 200,00 грн. Також, матеріали справи містять розрахунки заборгованості за договором б/н від 19.04.2011р. (а.с.26-28), а саме, розрахунок нарахованих процентів, суми пені та комісії за користування кредитом.

Крім того, позивач звертався до відповідача з претензією № 10221К3R4S03O від 22.09.2014р. (а.с. 33-34), в якій вимагав погасити прострочену відповідачем заборгованість у повному обсязі за реквізитами, встановленими умовами кредитного договору.

Після перевірки правильності нарахування позивачем відповідачу 1 902,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 046,06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 429,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, то суд прийшов до висновку про їх правомірність, оскільки вони нараховані у відповідності до чинного законодавства, а надані розрахунки позивача є правильними.

У відповідності до ст.49 ГПК України, судові витрати в частині сплати судового збору, понесені позивачем, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, дослідивши і оцінивши подані докази, керуючись ст. ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, інші відомості - не відомі) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул.Набережна перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094, ідентифікаційний код 14360570, інші відомості - не відомі): 1 833,70 грн. - заборгованість за кредитом; 1 902,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 046,06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 429,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та 1 827.00 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

3. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Повний текст рішення складено 05.02.2015 р.

СУДДЯ Кульбако М.М.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.