РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015Справа № 910/19827/14

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна

компанія «Дакмас»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп»

Про стягнення 127 144,53 грн.

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо- технологічна компанія

«Дакмас»

Про розірвання договору та стягнення 100 000,00 грн.

Головуючий суддя Ващенко Т.М.

Судді: Трофименко Т.Ю.

Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас»: Науменко О.А. представник за довіреністю № б/н від 16.09.2014 р.

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп»: Кійко В.І. представник за довіреністю № б/н від 06.10.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» (далі - позивач за первісним позовом) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» (далі - відповідач за первісним позовом) про стягнення 127 144,53 грн. (з яких: 114 999,48 грн. - основний борг, 7 532,47 грн. - пеня, 4 612,58 грн. - 3 % річних).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2014 р. порушено провадження у справі № 910/19827/14 та призначено її до розгляду на 14.10.2014 р.

В судовому засіданні 14.10.2014 р. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 06.11.2014 р., про що сторони були повідомлені під розписку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2014 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи було відкладено на 18.11.2014 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2012 р. прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2014 р. на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору в справі № 910/19827/14 на п'ятнадцять днів, та на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено розгляд справи на 27.11.2014 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2014 р. призначено колегіальний розгляд справи № 910/19827/14.

Розпорядженням Заступника Голови Господарського суду міста Києва від 27.11.2014 р., справу № 910/19827/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Ващенко Т.М., суддя Трофименко Т.Ю., суддя Гумега О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.11.2014 р. вищевказаною колегією суддів дану справу прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду на 27.01.2015 р.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва від 27.01.2015 р. визначено склад колегії по розгляду справи № 910/19827/14: головуючий суддя Ващенко Т.М., суддя Трофименко Т.Ю., суддя Літвінова М.Є.

Ухвалою господарського суду від 27.01.2015 р. вищевказаною колегією суддів прийнято справу № 910/19827/14 до провадження.

27.01.2015 р. через відділ діловодства господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» подало клопотання про витребування від позивача доказів.

Господарський суд відмовив у задоволенні даного клопотання, оскільки позивач за первісним позовом 06.11.2014 р. подав дані документи для залучення до матеріалів справи.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» в судовому засіданні 27.01.2015 р. підтримав первісні позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» в судовому засіданні 27.01.2015 р. заперечив проти задоволення первісних позовних вимог.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» в судовому засіданні 27.01.2015 р. підтримав зустрічні позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» в судовому засіданні 27.01.2015 р. заперечив проти зустрічних позовних вимог.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/19827/14.

У судовому засіданні 27.01.2015. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» (надалі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» (надалі - Пірядник) було укладено Договір підряду на виконання вогнезахисних робіт № 20/13 від 18.03.2013 р. (надалі - Договір).

У відповідності до п. п. 1.1. - 1.4. Договору, Підрядник зобов'язується протягом строку дії Договору підряду своїми силами і засобами, використовуючи існуючі технології, виконати протравлення, огрунтування та вогнезахисну обробку металевих конструкцій на об'єкті, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний 119, будівля літери «А», 1-й поверх металевих конструкцій - з метою досягнення межі вогнестійкості R 30 хвилин; Підрядник використовує для вогнезахисної обробки металевих конструкцій сертифікований матеріал - речовина для вогнезахисного покриття «Interchar 963» (Сертифікат відповідності УкрСЕПРО №UA 1.016.0055951-10 від 17.06.2010 р.); Замовник зобов'язується прийняти роботу та оплатити її вартість у строки та на умовах, що визначаються цим Договором підряду та Додатком 1 до нього; склад та вартість робіт, що будуть виконуватися Підрядником, визначаються договірною ціною (Додаток 1), що є невід'ємною частиною цього Договору підряду.

Умови договору свідчать про те, що за своєю правовою природою вищевказаний договір є договором підряду.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з п. п. 2.1.1 та 2.1.2 Договору, Підрядник зобов'язаний: розробити проект виконання робіт та затвердити його в органах Держтехногенбезпеки; своєчасно та якісно виконати протравлення, огрунтування та вогнезахисну обробку металевих конструкцій.

За умовами п. 2.1.3 Договору, Підрядник зобов'язаний надати Замовнику на підпис акт (акти) приймання виконаних підрядних робіт, що були фактично виконані. Акт (акти) приймання виконаних підрядних робіт оформляється лише на технологічно завершені роботи.

Пунктом 2.1.4. Договору передбачено, що Підрядник зобов'язаний узгодити виконану роботу з представниками Держтехногенбезпеки, що засвідчується актом (актами) контролю якості вогнезахисних робіт встановленого зразку.

Відповідно до п. 2.1.5 Договору, Підрядник зобов'язаний надати оригінал(и) акту (актів) контролю якості вогнезахисних робіт Замовнику після остаточних розрахунків згідно акту (актів) приймання виконаних підрядних робіт за фактично виконані обсяги робіт.

За умовами п. 2.1.6. Договору, Підрядник зобов'язаний у 10-денний термін усунути за свій рахунок брак та недоробки, виявлені Замовником у процесі контролювання якості виконаних Підрядником робіт.

Згідно з п. 2.2.3 Договору, Замовник зобов'язаний після надання Підрядником акту 9актів) приймання виконаних підрядних робіт, протягом 5-ти (п'яти) робочих днів прийняти виконані роботи та підписати акт (акти) або, в той же термін, надати Підряднику письмову мотивовану відмову.

У відповідності до п. 2.2.4. Договору, Замовник зобов'язаний проводити оплату робіт, виконаних Підрядником не пізніше 15-ти (п'ятнадцяти) банківських днів з моменту підписання акту (актів) приймання виконаних підрядних робіт.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що до 03.04.2013 року Замовник повинен перерахувати на розрахунковий рахунок Підрядника авансовий платіж у розмірі 50 % від суми договірної ціни (Додаток 1).

Згідно з п. 3.2. Договору, строки виконання робіт:

- початок робіт - 3 (три) робочі дні з дати надходження авансового платежу на розрахунковий рахунок Підрядника, за умови надання Замовником обсягів робіт;

- закінчення робіт - до повного виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до п. 4.1. Договору, загальна вартість згідно договірної ціни (Додаток 1) становить 179 1 66,23 грн., крім того ПДВ (20 %) - 35 833,25 грн., разом з ПДВ - 214 999,48 грн.

Робота сплачується згідно акту (актів) приймання виконаних підрядних робіт за фактичні обсяги виконаних робіт (п. 4.2. Договору).

Згідно з п. 4.3. Договору, усі взаєморозрахунки за цим Договором підряду здійснюються в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування відповідних сум з розрахункового рахунку Замовника на розрахунковий рахунок Підрядника.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що у разі несвоєчасного виконання Замовником зобов'язань щодо підписання акту (актів) приймання виконаних підрядних робіт або здійснення оплати, він зобов'язаний перерахувати Підряднику пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Пунктом 5.3. Договору сторони обумовили, що у разі прострочення Підрядником терміну виконання робіт, Замовник зменшує оплату за актом приймання виконаних підрядних робіт на суму пені у розмірі подвійної ставки НБУ від вартості несвоєчасно виконаний день прострочення.

У відповідності до п. 8.1. Договору, Договір підряду набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до закінчення виконання договірних зобов'язань.

29.03.2013 р. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» (надалі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» (надалі - Пірядник) було укладено Додаткову угоду № 1 (надалі - Додаткова угода) до Договору підряду на виконання вогнезахисних робіт № 20/13 від 18.03.2013 р. (надалі - Договір), відповідно до умов якої Підрядник зобов'язується протягом строку дії Договору підряду своїми силами і засобами, використовуючи існуючі технології, виконати протравлення, огрунтування та вогнезахисну обробку металевих конструкцій на об'єкті, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний 119, будівля літери «А», 1-й поверх металевих конструкцій - з метою досягнення межі вогнестійкості R 30 хвилин; Підрядник використовує для вогнезахисної обробки металевих конструкцій сертифікований матеріал - речовина для вогнезахисного покриття «Interchar 963» (Сертифікат відповідності УкрСЕПРО №UA 1.016.0055951-10 від 17.06.2010 р.); склад та вартість робіт, що будуть виконуватися Підрядником, визначаються договірною ціною (Додаток 1), що є невід'ємною частиною даної Додаткової угоди.

Згідно з п. 2 Додаткової угоди, Загальна вартість Додаткової угоди згідно Договірної ціни (Додаток 1) складає 41 666,75 грн., крім того ПДВ (20 %) - 8 333,35 гри., разом з ПДВ - 50 000,10 грн.

Відповідно до п. 3. Додаткової угоди, робота сплачується згідно акту (актів) приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) за фактичні обсяги виконаних робіт.

Дана Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін та діє до закінчення виконання договірних зобов'язань (п. 5 Додаткової угоди).

Позивач за первісним позовом пояснив суду, що ним належним чином виконані умови Договору підряду від 18.03.2013 р. № 20/13 на виконання робіт з протравлення, огрунтування та вогнезахисну обробку металевих конструкцій на об'єкті, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 119, будівля літер «А», 1-й поверх.

Належне та повне виконання вогнезахисних робіт Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас», а також їх беззаперечне прийняття Замовником, підтверджується складеними та підписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» актом № 1 приймання виконаних підрядних робіт за квітень 2013 р. з вогнезахисної обробки металоконструкцій на суму 214 999,48 грн.

Однак, Товариством з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» зобов'язання за Договору підряду від 18.03.2013 р. щодо оплати отриманих робіт виконано частково, зокрема, на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» надійшла оплата з 05.04.2013 р. у сумі 50 000,00 грн. та 20.11.2013 р. у сумі 50 000,00 грн., у зв'язку з чим у відповідача за первісним позовом станом на 16.09.2014 р. існує заборгованість, яка становить 114 999,48 грн.

В обґрунтування первісних позовних вимог позивач за первісним позовом надав суду належним чином засвідчені копії, підписаного та скріпленого печатками сторін акту № 1 приймання виконаних підрядних робіт за квітень 2013 р. на суму 214 999,48 грн., довідки про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) за квітень 2013 р. та банківської виписки з розрахункового рахунку.

За таких обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» звернулось до Господарського суду м. Києва з первісним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» про стягнення 127 144,53 грн. (з яких: 114 999,48 грн. - основний борг, 7 532,47 грн. - пеня, 4 612,58 грн. - 3 % річних), у в'язку з неналежним виконанням зобов'язань щодо оплати виконаних підрядних робіт за Договором підряду № 20/13 від 18.03.2013 р.

06.11.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» звернулось до Господарського суду м. Києва із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» про розірвання Договору підряду на виконання вогнезахисних робіт № 20/13 від 18.03.2013 р. та стягнення 100 000,00 грн., які були сплачені за виконання підрядних робіт за даним договором.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що на дату звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» до суду жодних погоджень з Держтехногенбезпеки (правонаступник - Державна служба України з надзвичайних ситуацій) відповідачем за зустрічним позовом здійснено не було, як не було отримано й відповідних дозвільних документів. З огляду на зазначене, позивач за зустрічним позовом не здійснив повну оплату за Договором, оскільки за відсутності дозвільних документів та погодження робіт з Держтехногенбезпеки (Державної служби України з надзвичайних ситуацій), виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» роботи не відповідають вимогам по якості, встановленим законодавством, а отже у позивача за зустрічним позовом відсутні підстави вважати, що відповідач за зустрічним позовом виконав умови Договору у повному обсязі.

Відповідно до наказу Міністерства надзвичайних ситуацій України від 29.09.2011 р. №1037 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг і виконання робіт протипожежного призначення», зокрема пункту 14.4. «Вимоги щодо якості робіт» розділу XIV, роботи з вогнезахисного обробляння повинні здійснюватись відповідно до проекту проведення робіт з вогнезахисного оброблення (надалі - ППР), які пройшли експертизу щодо пожежної безпеки в органах державного пожежного нагляду, Правил з вогнезахисту, затверджених Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 02.07.2007 р. № 460 (надалі - Правила з вогнезахисту) та регламентів робіт з вогнезахисту для вогнезахисних засобів, що застосовуються (надалі - Регламент).

Відповідно до пункту 6 Правил з вогнезахисту, вогнезахисне оброблення виконується на підставі ППР. ППР повинен пройти експертизу щодо пожежної безпеки в органах державного пожежного нагляду і може бути застосованим лише після отримання позитивного експертного висновку).

Відповідно до пункту 7 Правил з вогнезахисту, вогнезахисне обробляння виконується відповідно до ППР та Регламенту.

Про початок роботи на об'єкті виконавець робіт зобов'язаний письмово сповістити орган державного пожежного нагляду.

Про завершення вогнезахисного обробляння виконавець робіт повідомляє замовника листом, у якому зазначає строк готовності об'єкта до здавання.

За твердженням позивача за зустрічним позовом, проект проведення робіт з вогнезахисного оброблення, регламент робіт з вогнезахисту, позитивний експертний висновок Держтехногенбезпеки (Державної служби України з надзвичайних ситуацій), повідомлення Держтехногенбезпеки (Державної служби України з надзвичайних ситуацій) про початок робіт, в порушення наведених законодавчих приписів, не були отримані Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас», як не було надіслано й листа позивачу за зустрічним позовом, із зазначенням строку готовності об'єкта до здавання.

Крім того, в порушення пункту 2.1. Договору, відповідачем за зустрічним позовом не було погоджено роботу з представниками Держтехногенбезпеки (Державної служби України з надзвичайних ситуацій) та не було отримано акт контролю якості вогнезахисних робіт встановленого зразка.

З урахуванням наведеного, позивач за зустрічним позовом не вважає роботи, виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» якісними, у зв'язку з чим вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» суми боргу, пені та 3 % річних є безпідставною.

Оскільки, за твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп», відповідачем за зустрічним позовом не виконано в повному обсязі взятих на себе зобов'язань щодо якості робіт за Договором, то позивач за зустрічним позовом значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору, а тому відбулось істотне порушення договору відповідачем за зустрічним позовом.

За приписами частини 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Приймаючи до уваги той факт, що позивачем за зустрічним позовом на виконання умов Договору на користь відповідача було сплачено аванс на загальну суму 100 000,00 грн., позивач за зустрічним позовом вважає, що зазначена сума коштів підлягає поверненню.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

За приписами статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» належним чином виконані умови Договору підряду від 18.03.2013 р. № 20/13 на виконання робіт з протравлення, огрунтування та вогнезахисну обробку металевих конструкцій на об'єкті, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 119, будівля літер «А», 1-й поверх, роботи прийняті беззаперечно Замовником, що підтверджується складеними та підписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» актом № 1 приймання виконаних підрядних робіт за квітень 2013 р. з вогнезахисної обробки металоконструкцій на суму 214 999,48 грн.

Однак, Товариством з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» зобов'язання за Договору підряду від 18.03.2013 р. щодо оплати отриманих робіт виконано частково на суму 100 000,00 грн.

Враховуючи наведене, у відповідача за первісним позовом станом на 16.09.2014 р. існує заборгованість за спірним договором, яка становить 114 999,48 грн.

Відповідач за первісним позовом у відзиві проти позову заперечує посилаючись на те, що на дату подання відзиву жодних погоджень з Держтехногенбезпеки (правонаступник Державна служба України з надзвичайних ситуацій) позивачем за первісним позовом здійснено не було, як не було отримано й відповідних дозвільних документів. З огляду на зазначене, відповідач за первісним позовом не здійснив оплату за Договором, оскільки за відсутності дозвільних документів та погодження робіт з Держтехногенбезпеки (Державної служби України з надзвичайних ситуацій), роботи, виконані позивачем, не відповідають вимогам по якості, встановленим законодавством, а отже у відповідача відсутні підстави вважати, що позивач виконав свої обов'язки за Договором у повному обсязі.

Господарський суд не приймає доводи відповідача за первісним позовом, оскільки вони спростовуються наданим Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» листом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (вих. № 65/0/7572 від 30.12.2013 р.), яким управління розглянуло проект на виконання робіт з вогнезахисного оброблення будівельних конструкцій, розроблений Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас», та не заперечило проти прийнятих проектних рішень.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності до пунктів 2.1.3 - 2.1.5 Договору підряду № 20/13 від 18.03.2013 р., Підрядник зобов'язаний надати Замовнику на підпис акт (акти) приймання виконаних підрядних робіт, що були фактично виконані. Акт (акти) приймання виконаних підрядних робіт оформляється лише на технологічно завершені роботи; узгодити виконану роботу з представниками Держтехногенбезпеки, що засвідчується актом (актами) контролю якості вогнезахисних робіт встановленого зразка; надати оригінал(и) акту (актів) контролю якості вогнезахисних робіт Замовнику після остаточних розрахунків згідно акту (актів) приймання виконаних підрядних робіт за фактично виконані обсяги робіт.

Таким чином, оскільки виконані роботи за Договором підряду № 20/13 від 18.03.2013 р. не були оплачені повністю Товариством з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп», то у позивача за первісним позовом були відсутні підстави надати оригінал(и) акту (актів) контролю якості вогнезахисних робіт Замовнику, як це передбачено Договором.

За таких обставин, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача за первісним позовом щодо стягнення 114 999,48 грн. основного боргу, а відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, то позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» суми основного боргу за Договором підряду № 20/13 від 18.03.2013 р. у розмірі 114 999,48 грн., визнається судом таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» 4 612,58 грн. трьох відсотків річних за період з 16.05.2013 р. до 15.09.2014 р., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом грошового зобов'язання за Договором підряду № 20/13 від 18.03.2013 р.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Дослідивши наданий позивачем за первісним позовом розрахунок трьох відсотків річних, господарський суд встановив, що при розрахунку допущено помилки щодо визначення строку заборгованості, за який нараховуються три відсотки річних. Вірним є період нарахування з 25.05.2013 р. до 15.09.2014 р., який визначається з урахуванням п. 2.2.4 Договору.

Враховуючи наведене, господарський суд виконав власний розрахунок суми трьох відсотків річних та встановив, що він становить 4 527,51 грн. за період з 25.05.2013 р. до 15.09.2014 р.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» також просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» 7 532,47 грн. пені за період з 17.02.2013 р. до 15.09.2014 р., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом грошового зобов'язання за Договором підряду № 20/13 від 18.03.2013 р.

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення в сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що у разі несвоєчасного виконання Замовником зобов'язань щодо підписання акту (актів) приймання виконаних підрядних робіт або здійснення оплати, він зобов'язаний перерахувати Підряднику пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 р. зі змінами та доповненнями, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Дослідивши наданий позивачем за первісним позовом розрахунок пені, господарський суд встановив, що в даному розрахунку допущено помилки щодо визначення періоду, за який нараховується пеня, зокрема, розрахунок здійснено за період з 17.02.2013 р. (коли договірних стосунків між сторонами не існувало, так як Договір підряду № 20/13 укладено 18.03.2013 р.) до 15.09.2014 р., Дата 17.02.2013 р. є технічною опискою позивача за первісним позовом. При цьому, якщо вважати вірним період з 17.02.2014 р. до 15.09.2014 р., то кількість днів перевищує шість місяців (211 днів).

Господарський суд зауважує, що вірним періодом для нарахування пені за спірними відносинами, яка підлягає стягненню за порушення грошового зобов'язання за Договором підряду № 20/13 від 18.03.2013 р., є період з 25.05.2013 р. до 24.11.2013 р. Судом здійснено власний розрахунок пені за правильним періодом, відповідно до якого підлягала б стягненню з відповідача за первісним позовом пеня за порушення грошового зобов'язання за Договором підряду № 20/13 від 18.03.2013 р. у розмірі 7 838,87 грн. за період з 25.05.2013 р. до 24.11.2013 р.

Враховуючи наведене, оскільки розрахована судом сума пені перевищує заявлену позивачем за первісним позовом суму, а господарський суд не вправі виходити за межі позовних вимог, то Господарський суд м. Києва не виходить за межі первісних позовних вимог і задовольняє вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» 7 532,47 грн. пені, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом грошового зобов'язання за Договором підряду № 20/13 від 18.03.2013 р.

Стосовно зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» про розірвання Договору підряду на виконання вогнезахисних робіт № 20/13 від 18.03.2013 р. та стягнення 100 000,00 грн., які були сплачені за виконання підрядних робіт за даним договором в якості авансу, господарський суд дійшов висновку, що дані вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що на дату звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» до суду жодних погоджень з Держтехногенбезпеки (правонаступник - Державна служба України з надзвичайних ситуацій) відповідачем за зустрічним позовом здійснено не було, як не було отримано й відповідних дозвільних документів. З огляду на зазначене, позивач за зустрічним позовом не здійснив оплату за Договором, оскільки за відсутності дозвільних документів та погодження робіт з Держтехногенбезпеки (Державної служби України з надзвичайних ситуацій), виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» роботи не відповідають вимогам по якості, встановленим законодавством, а отже у позивача за зустрічним позовом відсутні підстави вважати, що відповідач за зустрічним позовом виконав умови Договору у повному обсязі.

У відповідності до частини 1 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 651 встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У відповідності до пункту 1 статті 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Пунктом 2 статті 652 ЦК України, визначено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Сама по собі істотна зміна обставин не є підставою для розірвання договору.

Розірвання договору на підставі ст. 652 ЦК України можливе лише за доведеності наявності всієї сукупності умов, передбачених у цій статті, і саме позивач як ініціатор розірвання договору, в силу правил ст. 33 ГПК України, має це довести.

У відповідності до п. 8.1. Договору, Договір підряду набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до закінчення виконання договірних зобов'язань.

З наданих позивачем за зустрічним позовом пояснень та доказів вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп», яке ставить перед судом питання про розірвання Договору підряду № 20/13 від 18.03.2013 р., не довело належним чином порушення договору та наявність шкоди, завданої цими порушеннями другою стороною. Така шкода може бути виражена як у вигляді реальних збитків або упущеної вигоди, так і моральної (немайнової) шкоди, проте доказів наявності такої шкоди позивач суду не надав.

При цьому, доводи позивача за зустрічним позовом спростовуються доказами, наданими Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас», зокрема, листом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (вих. № 65/0/7572 від 30.12.2013 р.), яким управління розглянуло проект на виконання робіт з вогнезахисного оброблення будівельних конструкцій, розроблений Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас», та не заперечило проти прийнятих проектних рішень.

Крім того, господарський суд зазначає, що у відповідності до пунктів 2.1.3 - 2.1.5 Договору підряду № 20/13 від 18.03.2013 р., Підрядник зобов'язаний надати Замовнику на підпис акт (акти) приймання виконаних підрядних робіт, що були фактично виконані. Акт (акти) приймання виконаних підрядних робіт оформляється лише на технологічно завершені роботи; узгодити виконану роботу з представниками Держтехногенбезпеки, що засвідчується актом (актами) контролю якості вогнезахисних робіт встановленого зразка; надати оригінал(и) акту (актів) контролю якості вогнезахисних робіт Замовнику після остаточних розрахунків згідно акту (актів) приймання виконаних підрядних робіт за фактично виконані обсяги робіт.

Таким чином, оскільки виконані роботи за Договором підряду № 20/13 від 18.03.2013 р. не були оплачені повністю Товариством з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп», то у позивача за первісним позовом були відсутні підстави надати оригінал(и) акту (актів) контролю якості вогнезахисних робіт Замовнику, як це передбачено Договором.

Також господарський суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» беззаперечно підписало акт № 1 про приймання виконаних підрядних робіт за квітень 2013 р. з вогнезахисної обробки металоконструкцій, та у підтвердження заперечень щодо якості та строків виконання робіт, з якими зверталось до Підрядника, не надало суду жодних належних та допустимих доказів.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги викладене, зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» про розірвання Договору підряду № 20/13 від 18.03.2013 р. задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача за зустрічним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» 100 000,00 грн., які були сплачені за виконання підрядних робіт за даним договором в якості авансу, то господарський суд дійшов висновку про їх необґрунтованість та безпідставність з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Отже, із змісту вищевказаної норми вбачається, що до предмету доказування у даній справі входить встановлення наступних обставин: чи набув відповідне майно відповідач за рахунок позивача; чи є для цього підстави.

Згідно з частиною 2 статті 1213 Цивільного кодексу України, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до п. 1 Висновків Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст 111' 16 ГПК України, за I півріччя 2013 р. Спори, що виникають із договорів про надання послуг (Лист, Верховний Суд, від 01.07.2013, «"Висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 111-16 ГПК України, за I півріччя 2013 р.»), за змістом положень ст. 1212 ЦК України про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави цей вид зобов'язань породжується наявністю таких юридичних фактів: 1) особа набула або зберегла у себе майно за рахунок іншої особи; 2) правові підстави для такого набуття (збереження) відсутні або згодом відпали. А отже, кошти, отримані як оплата за виконання робіт за договором і набуті за наявності правових підстав для цього, не можуть бути витребувані згідно зі ст. 1212 ЦК України як безпідставне збагачення.

Таким чином, грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн., які були сплачені за виконання підрядних робіт за Договором підряду № 20/13 від 18.03.2013 р. в якості авансу, не є безпідставно набутими коштами Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» в розумінні статті 1212 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим не підлягають поверненню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.01.2013 р. № 5006/18/13/2012|3-69г12.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд відмовляє повністю у задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» про розірвання Договору підряду на виконання вогнезахисних робіт № 20/13 від 18.03.2013 р. та стягнення 100 000,00 грн., які були сплачені за виконання підрядних робіт за даним договором в якості авансу.

Витрати по сплаті судового збору, пов'язані з розглядом первісного позову, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог; пов'язані з розглядом зустрічного позову - покладаються на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» (03039, м. Київ, проспект Червонозоряний, будинок 119, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «Дакмас» (07500, Київська область, Баришівський район, с.м.т. Баришівка, вулиця Пархоменка, будинок 34, ) 114 999 (сто чотирнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 48 коп. основного боргу, 7 532 (сім тисяч п'ятсот тридцять дві) грн. 47 коп. пені, 4 527 (чотири тисячі п'ятсот двадцять сім) грн. 51 коп. трьох відсотків річних та 2 541 (дві тисячі п'ятсот сорок одну) грн. 19 коп. витрат на сплату судового збору.

3. В решті первісних позовних вимог відмовити.

4. В задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити повністю.

5. Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 02.02.2015 р.

Головуючий суддя Ващенко Т.М.

Судді: Трофименко Т.Ю.

Літвінова М.Є.