ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.02.2015 р. Справа№ 914/2688/14

За заявою Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», м. Львів,

про роз'яснення рішення суду від 30.09.2014 р.

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація - Агротехінвестсервіс», с. Малехів Жовківського р-ну Львівської обл.,

про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача: Очич Т.М.,

від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація - Агротехінвестсервіс» про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням господарського суду Львівської області від 30.09.2014р. позов задоволено повністю; звернуто стягнення на нерухоме майно, разом з усіма його приналежностями, що є предметом іпотеки та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Корпорація - Агротехінвестсервіс», а саме: А) нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Муроване, вул. Вокзальна, буд.20 (двадцять): частина будівлі допоміжних виробництв, позначеної у технічній документації, що є невід'ємною частиною правовстановлюючих документів за планом земельної ділянки літерою «Е-2» - приміщення від 1 до 4, загальною площею 433,0 кв.м; частина виробничо-складського корпусу, позначеного у технічній документації літерою «З-1» - приміщення від 2 до 5, загальною площею 660,9 кв.м, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Корпорація - Агротехінвестсервіс» на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 18.04.2003 р. за реєстровим №1612; Б) нежитлові приміщення в будівлі допоміжних виробництв, позначений у технічній документації, що є невід'ємною частиною правовстановлюючих документів за планом земельної ділянки літерою «Е-2» від 8 до 15, загальною площею202,0 кв.м, що знаходяться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Муроване, вул. Вокзальна, буд.20 (двадцять), які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Корпорація - Агротехінвестсервіс» на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.08.2007 р. В) земельну ділянку загальною площею 0,3820 га, що знаходиться за адресою: с. Муроване, територія Сороки-Львівської сільської ради, Пустомитівського р-ну Львівської обл., цільове призначення обслуговування виробничих приміщень, кадастровий №:03:000:0004, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Корпорація - Агротехінвестсервіс» на праві власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №087126, виданого 12.08.2004 р. Передано Публічному акціонерному товариству «ВіЕс Банк» зазначені об'єкти нерухомості на час їхньої реалізації, в управління; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація - Агротехінвестсервіс» на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» 66' 929,84 грн. судового збору. На виконання рішення суду видано відповідні судові накази.

На розгляд господарського суду подано заяву Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про роз'яснення пункту 4 резолютивної частини рішення суду від 30.09.2014р.

Ухвалою суду від 14.01.2015 р. розгляд заяви призначено на 26.01.2015 р. Ухвалою суду від 26.01.2015 р. за заявою представника позивача строк розгляду заяви продовжувався на 15 днів, а розгляд заяви було відкладено на 09.02.2015 р.

У судове засідання 09.02.2015 р. представник заявника (стягувача) з'явився, підтримав подану заяву.

У судові засідання 26.01.2015 р. та 09.02.2015 р. відповідач не з'явився, хоча був належно повідомлений про час і місце проведення судового засідання, причин неприбуття не повідомив. Поштовий конверт із ухвалою про призначення заяви до розгляду, надісланий відповідачу на адресу, вказану у Витязі з ЄДРЮОФОП та позовній заяві, повернувся на адресу суду з відміткою на конверті «адресат вибув».

Згідно п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р. № 18 із змінами та доповненнями «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Відтак, суд виконав умови Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи. Зважаючи на наведене, суд вважає за можливе розглянути заяву без участі представника відповідача та його пояснення, в порядку статті 75 ГПК України, за наявними у справі доказами.

При винесенні ухвали суд керувався наступним.

Відповідно до частини першої статті 89 Господарського процесуального кодексу України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Роз`яснюючи рішення, господарський суд не вправі змінювати зміст рішення, тобто не має права змінювати відомостей, викладених у рішенні відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення. Роз'яснено може бути лише таке судове рішення, яке набрало законної сили та не змінене й не скасоване на момент звернення про його роз'яснення (пункт 17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012р. "Про судове рішення").

У своїй заяві стягувач посилається на те, що судове рішення є не зовсім зрозумілим стосовно того, який обсяг повноважень управителя закріплено за ПАТ «ВіЕс Банк».

Суд звертає увагу заявника, що у пункті 9 іпотечного договору від 21.07.2008 р. сторони погодили права іпотекодержателя (позивача у справі) щодо предмета іпотеки, його повноваження щодо порядку звернення стягнення на предмет іпотеки (п.14-20 договору іпотеки), способів реалізації майна та інше.

Згідно ст. 34 Закону України "Про іпотеку" після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.

Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 34 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 86, 89 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Роз'яснити пункт 4 резолютивної частини рішення господарського суду Львівської області від 30.09.2014 р. щодо управління майном наступним чином: «Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» як особа, якій передано майно на час його реалізації в управління, вправі здійснювати повноваження по управлінню таким майном відповідно до законодавства та умов, визначених іпотечним договором від 21.07.2008 р.»

Суддя Яворський Б.І.