РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015Справа № 910/853/15-г
За позовом Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника

до Підприємства по утриманню житлового фонду при Національній Спілці художників

про стягнення 19 769,43 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача Мацяка С.П. (дов. № 04/31-22 від 28.08.2014)

від відповідача Калита Л.М. (директор)

В судовому засіданні 02.02.2015, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.01.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява № 04/30-21 від 28.11.2014 Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника (надалі -позивач) до Підприємства по утриманню житлового фонду при Національній Спілці художників (надалі - відповідач) про стягнення 19 769,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своїх обов'язків за договором оренди нежитлового приміщення №14-н від 17.03.2014 внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2015 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/853/15-г, розгляд справи призначено на 02.02.2015.

29.01.2015 через канцелярію суду від представника відповідача надійшли доказі оплати основної заборгованості.

В судове засідання, призначене на 02.02.2015, представники сторін з'явились та надали пояснення по суті справи.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2014 між позивачем (Балансоутримувач), та відповідачем (Користувач) укладено Договір №14-1-1 (далі - Договір, належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

За умовами п. 1.1 Балансоутримувач забезпечує утримання нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, 9, корпус № 30, загальною площею 1 163,8 кв. м., а також утримання прибудинкової території, а Користувач бере участь у всіх витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт, пропорційно займаної ним площі в цій Будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

На моменти подання позову до суду заборгованість відповідача перед позивачем становила 18 748,43 грн.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач оплатив борг в частині основного боргу.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору в частині стягнення основної суми заборгованості в сумі 18 748,43 грн. та необхідність припинення провадження у справі у вказаній частині.

Окрім того позивач просить стягнути з відповідача 1 020,62 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій передбачений ст. 231 Господарського кодексу України. Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пені в розмірі 1 020,62 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення пені.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В частині стягнення основного боргу на суму 18 748,43 грн. провадження у справі №910/853/15-г - припинити.

2. В іншій частині позов задовольнити.

3. Стягнути з Підприємства по утриманню житлового фонду при Національній Спілці художників (04053, м. Київ, вулиця Смірнова-Ласточкіна, будинок 21; ідентифікаційний код 32455477) на користь Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника (01015, м. Київ, вулиця Лаврська, будинок 9, корпус 8; ідентифікаційний код 20073260) пені у розмірі 1 020 (одна тисяча двадцять) грн. 62 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

4.Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 06.02.2015

Суддя М.О. Лиськов