ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 р. Справа №917/2576/14

за позовом Кардаш Кенан, проспект Правди, 5-Б, кв.13, м. Київ 1,01001

до Приватного підприємства "Послуга-Плюс", вул. Героїв Краснодону, 2, м. Глобине, Глобинський район, Полтавська область,39000

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державний реєстратор Реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції Полтавської області (вул. Леніна, 281, м.Глобине, Полтавська обл., 39000)

про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів учасників Приватного підприємства "Послуга-плюс", затверджене протоколом загальних зборів учасників №16/05 від 16 травня 2014 року про звільнення з посади директора Чорновусової Тетяни Григорівни, призначення з 16 травня 2014 року на посаду директора підприємства Йилмаз Кадіра з посадовим окладом згідно штатного розкладу та надання повноважень згідно статуту та доручення Андрейко Ользі Петрівні провести зазначені зміни по підприємству в ЄДР та в усіх необхідних органах влади та управління

Суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: Горбульов Д.В. дов. №1540 від 14.08.2014 року, Огриза Г.М. ( угода на представництво № 05062014 від 05.01.2015 року)

від відповідача: не з'явились

від третьої особи: не з'явились

В судовому засіданні 05.02.2015 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до положень ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного рішення.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів учасників Приватного підприємства "Послуга-плюс", затверджене протоколом загальних зборів учасників №16/05 від 16 травня 2014 року про звільнення з посади директора Чорновусової Тетяни Григорівни, призначення з 16 травня 2014 року на посаду директора підприємства Йилмаз Кадіра з посадовим окладом згідно штатного розкладу та надання повноважень згідно статуту та доручення Андрейко Ользі Петрівні провести зазначені зміни по підприємству в ЄДР та в усіх необхідних органах влади та управління.

05.02.2015 року від позивача до суду надійшла заява на підставі ст. 22 ГПК України, в якій позивач уточнює свої позовні вимоги і просить суд визнати недійсним рішення, прийняте на загальних зборів учасників 16 травня 2014 року з підстав, зазначених у позові.

При вирішенні питання щодо прийняття заяви позивача від 05.02.2015 року суд враховує положення Інформаційного листа ВГСУ від 14.08.2007 року № 01-8/675 (із наступними змінами), згідно яких вимоги про визнання акта державного чи іншого органу протиправним та про його скасування за своєю правовою природою тотожні вимогам відповідно про визнання його незаконним та про визнання його недійсним. Отже, у заяві позивач просить суд визнати недійсним спірне рішення, не ставлячи вимог про його скасування, що фактично є одним і тим же. Враховуючи викладене, заява позивача не містить ознак зміни предмету позову, а тому приймається судом до розгляду. Спір розглядається в межах предмету в редакції заяви від 05.02.2015 року.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив. Ухвали суду від 12.12.2014 року та від 15.01.2015 року, які направлялися відповідачу на адресу зазначену в позовній заяві: вул. Героїв Краснодону, 2, м. Глобине, Глобинський район, Полтавська область,39000, повернулися до суду з відміткою поштового відділення "ліквідовано".

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 25.12.2014р. відповідач знаходиться за адресою: вул. Героїв Краснодону, 2, м. Глобине, Глобинський район, Полтавська область,39000.

В судовому засіданні 15.01.2015 року суд оглянув оригінал реєстраційної справи Приватного підприємства "Послуга-Плюс", наданий в судовому засіданні державним реєстратором. В матеріалах реєстраційної справи відомості щодо ліквідації відповідача відсутні.

Відповідно до пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Місцезнаходження юридичної особи визначається даними її державної реєстрації, а розшук відповідача та встановлення його фактичного місцезнаходження (у разі, якщо таке не співпадає з даними державного реєстру) не входить до компетенції суду.

Враховуючи наведене, відповідач належним чином та завчасно був повідомлений судом про дату, час і місце проведення судового засідання.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, господарський суд повідомляв належним чином відповідача про дату, час і місце судового розгляду, то справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази, суд встановив:

Відповідно до статуту ПП "Послуга-плюс" (відповідач) засновниками підприємства є Йилмаз Кадір із часткою в статутному капіталі 50 % та Кенан Кардаш із часткою в статутному капіталі 50 % ( позивач).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16 травня 2014 року в місті Глобине Полтавської області відбулися загальні збори засновників ПП "Послуга-плюс", за результатом яких було прийнято рішення про звільнення з посади директора ПП "Послуга плюс" Чорновусової Тетяни Григорівни та обрання новим директором співзасновника Йилмаза Кадіра, а також про призначення Андрейко Ольги Петрівни відповідальною за проведення реєстрації змін в ЄДР та усіх необхідних органах влади та управління. При цьому, позивач, який є співзасновником Приватного підприємства "Послуга-плюс", на вказаних загальних зборах 16 травня 2014 року присутнім не був. Чорновусова Тетяна Григорівна, яка на той час була директором підприємства, також на вказаних зборах присутня не була, однак в протоколі зборів вона та позивач вказані як присутні, в протоколі містяться «нібито» їх підписи. Вказані обставини змусили позивача звернутися до правоохоронних органів з приводу підробки документу.

За даним фактом 13 червня 2014 року Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області було відкрито кримінальне провадження № 0000384 від 13 червня 2014 року за фактом підробки підпису громадянина Кардаш Кенана в протоколі загальних зборів ПП «Послуга-плюс» № 16/05 від 16 травня 2014 року.

Згідно довідки № 5108 від 01.07.2014 року Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області слідчим були проведені наступні слідчі дії:

- встановлено місцезнаходження та допитано гр. Чорновусову Т.Г.;

- встановлено посадову особу реєстраційної служби м. Глобине, яка приймала

підроблений протокол загальних зборів учасників ПП «Послуга плюс» від 16 травня 2014 року та внесла відомості до ЄДР;

- отримані зразки підпису громадянина Кардаш Кенана;

- отримано зразки підпису громадянки Чорновусової Тетяни Григорівни;

- отримано тимчасовий доступ до документів (протоколу загальних зборів учасників ПП «Послуга-плюс» від 16 травня 2014 року), які знаходяться в реєстраційній службі м. Глобине Полтавської області;

- призначено почеркознавчу експертизу щодо встановлення факту підробки підпису громадянина Кардаш Кенана в протоколі загальних зборів ПП «Послуга плюс» від 16 травня 2014 року

Як вказує позивач, 11.07.2014 року в результаті проведеної почеркознавчої експертизи судовим експертом Алексашенко В.О. було надано висновок експерта № 436 від 11.07.2014 року. Згідно даного висновку експертом встановлено, що підпис, котрий виконано від імені Кардаш Кенана в графі «Секретар загальних зборів учасників» в протоколі № 16/05 Загальних зборів учасників Приватного підприємства «ПОСЛУГА-ПЛЮС» від 16 травня 2014 року, виконано не громадянином Кардаш Кенаном, а іншою особою; а також підпис, котрий виконано від імені Чорновусової Тетяни Григорівни в графі «Запрошені:» в протоколі № 16/05 Загальних зборів учасників Приватного підприємства «ПОСЛУГА-ПЛЮС» від 16 травня 2014 року, виконано не громадянкою Чорновусовою Тетяною Григорівною, а іншою особою.

Таким чином, позивач вказує, що на підставі підробленого протоколу загальних зборів ПП «Послуга-плюс» від 16 травня 2014 року до ЄДР були внесені недостовірні відомості внаслідок чого було незаконно звільнено з посади директора зазначеного підприємства Чорновусову Тетяну Григорівну, та призначено з 16 травня 2014 року на посаду директора підприємства Йилмаз Кадіра з посадовим окладом згідно штатного розкладу, та надання повноважень згідно Статуту, а також доручення провести зазначені зміни по підприємству в ЄДР та в усіх необхідних органах влади та управління Андрейко Ользі Петрівні.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 113 ГК України, приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб'єкта господарювання - юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим кодексом та іншими законами. Власник приватного підприємства і засноване ним підприємство є самостійними і відмінними один від одного суб'єктами права власності і учасниками господарських правовідносин.

Корпоративними правами, згідно ст. 167 Господарського кодексу України, є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Правові ознаки господарських товариств визначені Законом України "Про господарські товариства", главою 8 розділу ІІ Цивільного кодексу України та главою 9 розділу ІІ Господарського кодексу України. Господарськими товариствами, згідно зі статтею 79 Господарського кодексу України, визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Як визначено ч. 1 ст. 1 Закону України від 19.09.1991 р. № 1576-XII "Про господарські товариства" (із змінами та доповненнями в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України "Про господарські товариства") та ст. 113 Цивільного кодексу України, господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про господарські товариства", ст.ст. 87, 88 Цивільного кодексу України, ст.ст. 57, 82 Господарського кодексу України документом, який визначає правовий статус юридичної особи, є Статут. Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України "Про господарські товариства" до установчих документів включаються відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень та ін. Товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом (ст. 140 Цивільного кодексу України). Статут товариства з обмеженою відповідальністю містить відомості про розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника, склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень (ст. 143 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, Статут Приватного підприємства "Послуга-Плюс" містить відомості про засновників, предмет, цілі діяльності і управління підприємством, розмір статутного фонду із визначенням належних учасникам часток, порядок виходу зі складу засновників та ін. ( арк. справи 53-64).

Таким чином, суд дійшов висновку, що Приватне підприємство "Послуга-Плюс" є господарським товариством у розумінні ст. 79 Господарського кодексу України та ст. 1 Закону України "Про господарські товариства", а тому при вирішенні спору застосовуються норми, що регулюють діяльність господарських товариств. Аналогічна правова позиція підтверджується і судовою практикою, зокрема, викладена у постановах ВГСУ від 04.04.2012 р. у справі № 16/5025/1411/11, від 19.06.2013 р. у справі № 30/5005/10099/2011 та ін.

У відповідності до ст. 88 Господарського кодексу України, ст. 116 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасник господарського товариства має право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах. Управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства (ст. 89 Господарського кодексу України). Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 98 Цивільного кодексу України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Згідно п.5.13 Статуту ПП «Послуга-Плюс» в редакції, чинній на час проведення спірних зборів, про проведення загальних зборів учасники повідомляються шляхом телефонного повідомлення, рекомендованим листом або врученням під розписку, із зазначенням часу і місця проведення зборів і порядку денного.

Відповідно до ст. 145 Цивільного кодексу України, вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання, внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу, створення та відкликання виконавчого органу товариства, визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів, затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства, вирішення питання про придбання товариством частки учасника, виключення учасника із товариства, прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюються статутом товариства і законом.

Згідно зі ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі. Загальні збори учасників товариства обирають голову товариства. Порядок прийняття рішень загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю передбачений положеннями ст. 60 Закону України "Про господарські товариства", у відповідності до якої загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Компетенція загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю визначена у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" ст. 41 та ст. 59 Закону України "Про господарські товариства".

Відповідно до п.п. 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

Виходячи з того, що за частиною четвертою ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі, розмір частки позивача становить 50 відсотків у статутному капіталі відповідача, а отже і його участь в управлінні господарською організацією через голосування на загальних зборах її учасників, має визначатися, крім випадків, передбачених законом і установчими документами, з урахуванням такої частки.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 42 ГПК України висновок експерта оцінюється судом за правилами, встановленими ст. 43 ГПК України, за приписами якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Пунктом 21 постанови Пленуму Вищого господарського Суду України від 23 березня 2012 року № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» (Із змінами і доповненнями) передбачено, що висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах.

Висновок почеркознавчої експертизи підтверджує відсутність одного із засновників на загальних зборах (позивача), що свідчить про порушення вимог закону та установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів ПП «Послуга-плюс» 16 травня 2014 року. Оскільки на спірних зборах був відсутній учасник із часткою 50%, то збори від 16.05.2014 року були проведені без дотримання кворуму, що є безумовною підставою для визнання їх недійсними у зв'язку з прямою вказівкою закону (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства).

Таким чином, на підставі наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Сплата судового збору покладається на відповідача з урахуванням положень ст. 49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 33,43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників приватного підприємства «Послуга-плюс» ( вул. Героїв Краснодону, 2, м. Глобине, Глобинський район, Полтавська область,39000, ідентифікаційний код 36194969), затверджене протоколом загальних зборів учасників № 16/05 від 16 травня 2014 року про звільнення з посади директора Чорновусової Тетяни Григорівни, призначення з 16 травня 2014 року на посаду директора підприємства Йилмаз Кадіра з посадовим окладом згідно штатного розкладу, та надання повноважень згідно Статуту, та доручення Андрейко Ользі Петрівні провести зазначені зміни по підприємству в ЄДР та в усіх необхідних органах влади та управління.

3. Стягнути Приватного підприємства "Послуга-Плюс" ( вул. Героїв Краснодону, 2, м. Глобине, Глобинський район, Полтавська область,39000, ідентифікаційний код 36194969) на користь Кардаш Кенан ( проспект Правди, 5-Б, кв.13, м. Київ 1,01001, податковий номер , посвідка на тимчасове проживання серії ТР003474, видана 8001 28.02.2013 року) 1218 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.02.2015 року

Суддя Тимощенко О.М.

Примітка : Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією