ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р. Справа № 907/581/13

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

за участю представників:

від позивача (скаржника) - ОСОБА_1

від відповідача - Гуменюк Н.О.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, б/н від 15.10.2014 року

на рішення господарського суду Закарпатської області від 06.10.2014 року (підписане 13.10.2014 року), суддя Ушак І.Г.

у справі №907/581/13

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Хуст

до відповідача Хустської міської ради, м. Хуст

про зобов'язання укласти додатковий договір (згідно заяви про уточнення позовних вимог від 09.09.2014 року - зобов'язання переукласти (пролонгувати) договір оренди)

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 30.08.2013 року у справі №907/581/13 (суддя Бобрик Г.Й.) позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено: зобов'язано Хустську міську раду укласти з Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 додатковий договір про продовження дії договору оренди земельної ділянки за №0320 від 10.10.2007 року на такий самий строк і на тих самих умовах, яким передано в оренду земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0312 га.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.10.2013 року у справі №907/581/13 (головуючий суддя Кузь В.Л., судді: Желік М.Б., Малех І.Б.) рішення господарського суду Закарпатської області від 30.08.2013 року у справі №907/581/13 скасовано та прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.01.2014 року у справі №907/581/13 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.10.2013 року скасовано, а справу №907/581/13 направлено на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.04.2014 року у справі №907/581/13 (головуючий суддя Мельник Г.І.., судді: Михалюк О.В., Новосад Д.Ф.) рішення господарського суду Закарпатської області від 30.08.2013 року у справі №907/581/13 залишено без змін, а апеляційну скаргу Хустської міської ради - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.07.2014 року у справі №907/581/13 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.04.2014 року та рішення господарського суду Закарпатської області від 30.08.2014 року скасовано, а справу №907/581/13 направлено на новий розгляд до господарського суду Закарпатської області.

У вказаній постанові ВГСУ зазначено, що судами першої та апеляційної інстанції не встановлювались обставини стосовно чинності додаткової угоди від 23.09.2009 року, якою змінено термін оренди земельної ділянки до 23.10.2010 року, оскільки, відповідно до приписів ст.654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту та положень ст.18 ЗУ "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент внесення 23.10.2009 року змін до договору оренди землі), згідно з якою договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Крім того, у постанові касаційної інстанції також вказано, що судами залишено поза увагою доводи міської ради стосовно того, що ФОП ОСОБА_3 06.08.2010 року в порядку пункту 3.2 договору оренди направлено до міської ради заяву про продовження строку оренди, а 07.09.2010 року - заяву про відкладення продовження договору оренди земельної ділянки на інший термін, а в подальшому - 07.02.2011 року подано до міської ради заяву про надання дозволу на викуп спірної земельної ділянки.

В ході нового судового розгляду до початку розгляду місцевим господарським судом справи по суті, позивач подав заяви від 20.08.2014 року та від 09.09.2014 року про збільшення та уточнення позовних вимог, за змістом яких кінцево просив суд зобов'язати Хустську міську раду переукласти (пролонгувати) договір оренди земельної ділянки №0320 від 10.10.2007 року (із змінами від 23.10.2009 року) на тих самих умовах до 23.10.2016 року.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 06.10.2014 року у справі №907/581/13 відмовлено у задоволенні позову ФОП ОСОБА_3 до Хустської міської ради.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що правовідносини сторін щодо оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 10.10.2007 року (який набрав чинності після державної реєстрації, тобто 07.11.2007 року) діяли протягом встановленого у договорі двохрічного терміну та закінчилися 07.11.2009 року, у зв'язку із закінченням дії договору. Разом з тим, суд дійшов висновку, що додаткова угода від 23.09.2009 року, якою змінено термін оренди земельної ділянки до 23.10.2010 року, в силу приписів ст.654 ЦК України та ст.18 ЗУ "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент внесення 23.10.2009 року змін до договору оренди землі) не може вважатись такою, що набрала чинності, оскільки, докази щодо її державної реєстрації в матеріалах справи відсутні.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 06.10.2014 року по справі №907/581/13 та прийняти нове рішення, яким позов задоволити. Зокрема, скаржник наголошує, що укладений між сторонами договір оренди (із змінами від 23.10.2009 року) діяв до 23.10.2010 року, та враховуючи, заяву позивача про поновлення дії договору та відсутність заперечень з боку міської ради, в силу приписів ст.33 ЗУ «Про оренду землі», автоматично пролонгований до 23.10.2013 року.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 року склад судової колегії змінено: замість суддів Кордюк Г.Т. та Кравчук Н.М. введено суддів Бойко С.М. та Бонк Т.Б.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 06.10.2014 року по справі №907/581/13 та прийняти нове рішення, яким уточнені позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, вказуючи на правомірність рішення місцевого господарського суду та безпідставність доводів апелянта. Зокрема, наголошував, що укладений між сторонами договір оренди земельної ділянки припинив свою дію 07.11.2009 року, тобто зі спливом двохрічного строку, встановленого у договорі, без урахування змін в частині строку дії договору, погоджених додатковою угодою від 23.10.2009 року, оскільки, відсутня державна реєстрація такої додаткової угоди. Разом з тим, зазначає, що позивач не використовував земельну ділянку за цільовим призначенням, яке полягало у розташуванні павільйону по продажу дитячих промислових товарів, натомість, планував провести будівництво торгового центру. Крім того, вказує на неможливість переукладення (продовження) договору оренди на тих самих умовах, оскільки, з травня 2012 року, відповідно до рішення сесії №639 від 11.04.2012 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Хуст» для земельної ділянки, що є предметом договору оренди, змінилась річна сума орендної плати, що становить 4317,36 грн. або 359,78 грн. щомісячно. На думку відповідача, зобов'язання міської ради укласти або поновити договір оренди земельної ділянки за відсутності відповідного рішення є порушенням передбаченого Конституцією України права міської ради на здійснення права власності від імені українського народу та управління землями.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, 10 жовтня 2007 року між Хустською міською радою (в тексті договору - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (в тексті договору - орендар) укладено договір за №0320 оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого, а саме: п.п1.1, 2.1, 5.1, орендодавець на підставі рішення Хустської міської ради від №471 від 26.09.2007 року «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для надання в оренду ПП ОСОБА_3.» передав, а орендар прийняв в строкове платне володіння і користування земельну ділянку, площею 0,0312 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для розташування павільйону по продажу дитячих промислових товарів.

Згідно п.п.3.1, 3.2 договору земельна ділянка передається в оренду терміном на 2 (два) роки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін, якщо інше не передбачене договором та рішенням Хустської міської ради. У цьому разі зацікавлена сторона повинна письмово повідомити другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше ніж за два місяці до його закінчення.

Відповідно до п.15.2 договору, останній набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації.

Відтак, договір оренди №0320 від 10.10.2007 року зареєстрований у Закарпатській регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.11.2007 року за №:04:07:0711.

08.05.2009 року Хустська міська рада прийняла рішення №285, яким вирішила затвердити позивачу проектно-кошторисну документацію на будівництво торгового центру з влаштуванням авто зупинки по АДРЕСА_1 біля кафе «Дружба», а інспекцією Державного архітектурно будівельного контролю у Закарпатській області видано позивачу дозвіл на виконання будівельних робіт на земельній ділянці, що була надана в оренду позивачу.

Рішенням від 23.10.2009 року №1442 Хустська міська рада вирішила продовжити дію наведеного вище договору оренди на один рік - до 23.10.2010 року.

23.10.2009 року на підставі вказаного рішення сторонами договору укладено Зміни до договору оренди №0320 від 10.10.2007 року, відповідно до п.1 яких, пункт 3.1 договору викладено у наступній редакції: «п.3.1 Земельна ділянка передається в оренду терміном до 23.10.2010 року». Дана додаткова угода до договору оренди підписана обома сторонами, однак, у матеріалах справи відсутні докази її державної реєстрації.

06.08.2010 року позивач звернувся до Хустської міської ради, в порядку передбаченому п.3.2 договору, із заявою про продовження дії договору на три роки, проте, 07.09.2010 року заявою повідомив про відкладення розгляду питання продовження оренди спірної земельної ділянки на інший термін, а 07.02.2011 року позивач подав до Хустської міської ради заяву про надання дозволу на викуп земельної ділянки, що є предметом договору оренди.

В подальшому, 25.08.2011 року позивач звернувся до Хустської міської ради з питанням продовження терміну оренди земельної ділянки, на що Хустська міська рада листом від 28.09.2011 року за №1932/02-19 повідомила, що договір оренди закінчився 23.10.2010 року і подальших рішень щодо продовження оренди Хустською міською радою не приймалося; земельна ділянка вільна від забудови та не обтяжена договором оренди. Також цим листом позивача повідомлено про безпідставність сплати ним орендної плати після закінчення дії договору оренди та про можливість одержання цих коштів як помилково сплачених.

06.10.2011 року Хустська міська рада звернулася до позивача листом за №1995/02-14 з вимогою звільнити від будівельного сміття земельну ділянку, що передана позивачу в оренду до 23.10.2010 року.

Рішенням №599 від 21.02.2012 року Хустська міська рада вирішила припинити з 23.10.2010 року дію договору оренди №0320 від 10.10.2007 року з посиланням на п.14.2 договору оренди та висновок постійної депутатської комісії з питань землекористування та охорони навколишнього середовища.

Вказане рішення міської ради оскаржено позивачем у судовому порядку і рішенням господарського суду Закарпатської області від 01.04.2013 року у справі №907/44/13-г визнано незаконним і скасовано. Зазначене рішення суду набрало законної сили. Даним рішенням суд встановив, що ФОП ОСОБА_3 після 23.10.2010 року продовжує правомірно, добросовісно і безперешкодно користуватися земельною ділянкою, отриманою за договором оренди від 10.10.2007 року, а за таких обставин, у спірній ситуації застосуванню підлягають правила ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», за якими, у випадку відсутності заперечення з боку орендодавця протягом одного місяця після припинення дії договору, договір оренди вважається поновленим безспірно.

Слід зазначити, що відповідачем не подано доказів направлення позивачу в місячний строк після 23.10.2010 року заяви про відмову від продовження дії договору оренди №0320 від 10.10.2007 року.

05.04.2013 року позивач знову звернувся до міської ради із заявою про продовження дії договору оренди спірної земельної ділянки строком на три роки, у відповідь на що, відповідач 17.04.2013 року повідомив позивача про те, що строк дії договору оренди спірної земельної ділянки сплив 23.10.2010 року; земельна ділянка вільна від забудови та не обтяжена договором оренди, тому може бути передана у користування або власність за рішенням Хустської міської ради, шляхом конкурсу на право оренди або аукціону.

27.12.2013 року рішенням №1316 Хустська міська рада, серед іншого, скасувала рішення виконавчого комітету Хустської міської ради №285 від 08.05.2009 року «Про затвердження проектно-кошторисної документації та надання дозволу на будівництво торгового центру з влаштуванням авто зупинки по АДРЕСА_1, біля кафе «Дружба».».

У зв'язку з наведеними вище обставинами, позивач, враховуючи заяви про збільшення та уточнення позовних вимог, просив суд зобов'язати Хустську міську раду переукласти (пролонгувати) договір оренди земельної ділянки №0320 від 10.10.2007 року (із змінами від 23.10.2009 року) на тих самих умовах до 23.10.2016 року.

Як уже зазначено вище, рішенням господарського суду Закарпатської області від 06.10.2014 року у справі №907/581/13 у задоволенні позову ФОП ОСОБА_3 до Хустської міської ради - відмовлено, у зв'язку з тим, що правовідносини сторін щодо оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 10.10.2007 року (який набрав чинності після державної реєстрації, тобто 07.11.2007 року) діяли протягом встановленого у договорі двохрічного терміну та закінчилися 07.11.2009 року, а додаткова угода від 23.09.2009 року, якою змінено термін оренди земельної ділянки до 23.10.2010 року, в силу приписів ст.654 ЦК України та ст.18 ЗУ "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент внесення 23.10.2009 року змін до договору оренди землі) не може вважатись такою, що набрала чинності, оскільки, докази щодо її державної реєстрації в матеріалах справи відсутні.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи нижченаведене:

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 116 ЗК України громадяни і юридичні особи набувають права власності і права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

На органи місцевого самоврядування поряд з органами державної влади поширюється дія принципу, встановленого статтею 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначалось вище, Хустська міська рада на пленарному засіданні 26.09.2007 році прийняла рішення про те, що спірна земельна ділянка передається в оренду, а також визначила орендаря - ФОП ОСОБА_3

Відповідно до ст.792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

В силу ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст.15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди.

Договір оренди від 10.10.2007 року, укладений між сторонами на два роки та продовжений до 23.10.2010 року згідно змін до договору від 23.10.2009 року.

Непослідовною є позиція відповідача щодо наявності договірних відносин в період з 07.11.2009 року по 23.10.2010 року. Однак, відповідно до рішення сесії Хустської міської ради від 23.10.2009 року №1442 продовжено термін дії договору №0320 від 10.10.2007 року на один рік та укладено додаткову угоду від 23.10.2009 року. Відповідач визнавав факт дійсності цього додаткового договору та відповідно існування орендних відносин. Разом з цим, у п.4 «Змін до договору» від 23.10.2009 року зазначено, що один примірник змін знаходиться в органі, який провів його державну реєстрацію - Закарпатській філії державного підприємства «Центр ДЗК». Відповідачем не заперечено чинності Змін до договору або про відмову органом державної реєстрації у проведенні їх реєстрації.

У вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності необхідно враховувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату виникнення спірних правовідносин.

Так, згідно ст.33 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції від 09.07.2010 року - чинній на момент виникнення спірних правовідносин) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Документальними доказами у справі встановлено, що відповідач заяв - повідомлень про заперечення щодо продовження терміну договору оренди землі на адресу позивача не подавав, належне повідомлення про припинення правовідносин оренди землі у спірній ситуації відсутнє.

Фактичне користування земельною ділянкою ФОП ОСОБА_3 після 23.10.2010 року продовжувалось за даним договором, що визнавалось і міською радою, оскільки, останньою лише 21.02.2012 року прийнято рішення №599 про припинення договору оренди, укладеного 10.10.2007 року, яке в подальшому визнано недійсним рішенням господарського суду Закарпатської області від 01.04.2013 року у справі №907/44/13-г.

Рішенням у справі №907/44/13-г, як встановлений факт визначено, що відповідно до вимог ст.33 ЗУ «Про оренду землі» даний договір оренди вважається безспірно поновленим, оскільки, орендар після закінчення строку дії договору продовжує правомірно і добросовісно користуватись земельною ділянкою. Дане рішення суду не було оскаржено і є чинним, а тому доводи міської ради, що договір оренди припинив свою дію є безпідставними.

У рішенні суду від 01.04.2013 року у справі №907/44/13-г зазначено, що позивача слід визнати таким, що продовжує правомірно, добросовісно і безперешкодно користуватися земельною ділянкою, отриманою за договором від 10.10.2007 року, а за таких обставин у спірній ситуації застосуванню підлягають правила ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», за якими, у випадку відсутності заперечення з боку орендодавця протягом одного місяця після припинення строку дії договору, договір оренди вважається поновленим безспірно. Як далі зазначено судом, у орендних відносинах між позивачем та Хустською міською радою створено всі встановлені законом підстави для укладення додаткового договору про поновлення договору оренди.

Відповідно до ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не досліджуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи.

Слід також зазначити, що заява позивача від 07.09.2010 року про відкладення на інший термін розгляду питання про продовження оренди земельної ділянки втратила чинність відповідно до заяви позивача від 15.12.2011 року (арк. арк. справи 28, 30 том І). Разом з тим, за своїм змістом така заява не містила відмови від існування чи продовження дії договору оренди.

Більше того, з урахуванням змісту заяви від 30.01.2014 року, ФОП ОСОБА_3 зазначила про наявність згоди міської ради на продовження договору оренди при умові подання грошової оцінки землі, яка і була надана (арк. справи 37 том І).

Звідси, доводи міської ради про відмову позивача від договору, внаслідок відкликання останнім заяви від 06.08.2010 року про продовження договору - необґрунтовані.

Разом з тим, відповідачем не подано суду доказів, що ним ставились на розгляд сесії міської ради (а не вирішувалось це питання одноособово міським головою чи його заступником) заяви позивача про продовження дії договору оренди, а тому невідомою є позиція саме цього органу місцевого самоврядування, якому законом надано право вирішення земельних відносин.

З огляду на те, що за вищенаведеним висновком господарського суду у справі №907/44/13-г орендні відносини між сторонами не припинились, враховуючи, що позивачем подано проект змін до договору та останній не відкликав свою заяву про продовження орендних відносин, оскільки, у заяві від 07.09.2010 року йшлося лише про відкладення питання на інший термін, а відмова відповідача від договірних відносин була визнана судом недійсною, відтак, в даному випадку підлягають застосуванню положення ст.33 ЗУ «Про оренду землі» щодо поновлення договору оренди.

З огляду на наведене, висновок місцевого господарського суду, що правовідносини сторін щодо оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 10.10.2007 року закінчилися 07.11.2009 року є помилковим.

Щодо посилань відповідача на використання позивачем земельної ділянки не за цільовим призначенням, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Дозвіл на зміну об'єкта будівництва з торгового павільйону на торговий центр з влаштуванням автозупинки був наданий самою ж міською радою (рішення №348 від 23.04.2008 року). Даним рішенням виконавчий комітет Хустської міської ради затвердив ескізний проект будівництва торгового центру з влаштуванням авто зупинки та надав ПП ОСОБА_3 дозвіл на розробку проектно-кошторисної документації на будівництво торгового центру з влаштуванням авто зупинки.

Крім того, виконавчим комітетом Хустської міської ради прийнято рішення №285 від 08.05.2009 року "Про затвердження проектно-кошторисної документації та надання дозволу на будівництво торгового центру з влаштуванням авто зупинки по АДРЕСА_1 біля кафе "Дружба".

Отже, ФОП ОСОБА_3 рішеннями міськвиконкому від 23.04.2008 року №348 та від 08.05.2009 року №285 надано дозвіл на будівництво саме торгового центру з влаштуванням авто зупинки.

Відтак, зміна цільового призначення використання землі з розміщення павільйону на будівництво торгового центру була здійснена органом місцевого самоврядування - згідно з рішенням виконавчого комітету Хустської міської ради №285 від 08.05.2009 року, яким також затверджено проектно-кошторисну документацію на таке будівництво. Також матеріалами справи підтверджено, що позивачем отримано усі інші погодження на таке будівництво. Відповідно, позивач отримав право на виконання наведених робіт у встановленому порядку, а подальше скасування відповідачем 27.12.2013 року рішення виконкому було порушенням принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовний спосіб (рішення Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України»).

Також, Львівським апеляційним господарським судом встановлено, що постановою від 20.05.2014 року у справі №309/883/14-а (провадження №2-а/309/61/14) Хустського районного суду Закарпатської області визнано протиправним та скасовано рішення 9 сесії 6 скликання Хустської міської ради №1316 від 27.12.2013 року «Про зупинення незаконних дій ФОП ОСОБА_3.». Даним рішенням місцевого загального суду встановлено, що земельна ділянка на час прийняття судового рішення продовжує перебувати в оренді позивача.

Поряд з тим, ще з 14.04.2010 року ФОП ОСОБА_3 зверталась до міської ради про те, що земельна ділянка, яка їй надана, не може використовуватись за призначенням, оскільки, на ній гр. ОСОБА_5 розміщено будівельні матеріали і самовільно захоплено частину земельної ділянки (арк. арк. справи 26, 43 том ІІ).

Щодо часткової несплати орендної плати у 2013-2014 роках, то така, як вбачається з матеріалів справи викликана тим, що міська рада не визнавала ФОП ОСОБА_3 орендарем, а земельна ділянка захоплена іншою особою.

Разом з тим, в ході розгляду даної справи судом встановлено, що рішенням Хустської міської ради №639 від 11.04.2012 року затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Хуст. Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що є предметом договору оренди, така станом на 31.01.2014 року становить 143912,11 грн.

Так, відповідно із розрахунком орендної плати земельної ділянки по АДРЕСА_1 з урахуванням нової нормативно-грошової оцінки, орендна плата за наведену ділянку становить 4317,36 гривень в рік або 359,78 грн. - в місяць, що позивачем не заперечується.

З огляду на наведене, пункти 2.3 та 4.2 договору оренди від 10.10.2007 року підлягають викладенню у новій редакції.

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позову ФОП ОСОБА_3 про зобов'язання Хустську міську раду переукласти (пролонгувати) договір оренди земельної ділянки №0320 від 10.10.2007 року (із змінами від 23.10.2009 року) на тих самих умовах до 23.10.2016 року, виклавши в новій редакції пункти 2.3 та 4.2 договору.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на те, що апелянтом доведено належними та допустимими доказами обставини, на які він посилається в апеляційній скарзі, а місцевим господарським судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, висновки, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи, колегія суддів прийшла до висновку що рішення господарського суду Закарпатської області від 06.10.2014 року по справі №907/581/13 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити частково.

Крім того, у зв'язку із скасуванням рішення місцевого господарського суду, з урахуванням ст.ст. 44, 49 ГПК України, з позивача на користь скаржника (відповідача-2) слід стягнути 609 грн. - у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 104, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення господарського суду Закарпатської області від 06.10.2014 року у справі №907/581/13 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити частково.

Переукласти (пролонгувати) договір оренди земельної ділянки №0320 від 10.10.2007 року (із змінами від 23.10.2009 року), укладений між Хустською міською радою та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 до 23.10.2016 року, на тих самих умовах крім умов, передбачених п.2.3 та п.4.2 договору.

Пункти 2.3 та 4.2 договору оренди №0320 від 10.10.2007 року (із змінами від 23.10.2009 року) викласти у наступній редакції:

«п.2.3 Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 143912,11 грн.».

«п.4.2 Орендна плата за землю вноситься орендарем відповідно до 10-ї економіко-планувальної зони м. Хуст та складає 4317,36 гривень в рік або 359,78 грн. - в місяць.».

Стягнути з Хустської міської ради (Закарпатська область, м. Хуст, вул. 900-річчя Хуста, 27, код 04053714) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - 609 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання постанови місцевому господарському суду видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №907/581/13 повернути до господарського суду Закарпатської області.

Повну постанову складено 26.01.2015 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

Бонк Т.Б.