ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 р. Справа №917/2292/14

за позовом 1) ОСОБА_1, АДРЕСА_1

2) ОСОБА_2, АДРЕСА_2

до відповідачів: 1) Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", вул. Гоголя, 84,Миргород,Полтавська область,37600;

2) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3);

3) ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4);

4) ОСОБА_5 (АДРЕСА_5)

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Державний реєстратор юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області (вул. Я.Усика, 15, м. Миргород, Полтавська обл., 37600);

2) ОСОБА_6 (АДРЕСА_6);

3) ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7);

4) ОСОБА_8 (АДРЕСА_8)

про 1) визнання недійсним другого рішення, ухваленого 30 травня 2014 року загальними зборами КП МП "Мрія" (), оформленого протоколом № 32 цього ж дня в частині виключення з числа учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_1

2) скасування змін до ЄДР в установчих документах КП МП "Мрія", які були здійснені державним реєстратором Миргородського МУЮ на підставі спірного протоколу та оформленого ним рішення.

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Тимощенко О.М., суддя Сірош Д.М., суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача 1: ОСОБА_9

від позивача 2: ОСОБА_9

від відповідача 1: ОСОБА_3

від відповідача 2: ОСОБА_3

від відповідача 3 :ОСОБА_3

від відповідача 4: ОСОБА_3

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

від третьої особи 3: не з'явився

від третьої особи 4: не з'явився

За ініціативою суду судовий процес фіксуєвався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За клопотанням позивачів розгляд справи здійснюється на підставі статті 4-6 ГПК України колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням голови господарського суду Полтавської області від 26.11.2014 року призначено колегіальний розгляд справи у складі колегії суддів: головуючий суддя Тимощенко О.М., суддя Сірош Д.М., суддя Киричук О.А.

Суть справи: розглядається позовна заява про :

1) визнання недійсним другого рішення, ухваленого 30 травня 2014 року загальними зборами КП МП "Мрія" (), оформленого протоколом № 32 цього ж дня в частині виключення з числа учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_1

2) скасування змін до ЄДР в установчих документах КП МП "Мрія", які були здійснені державним реєстратором Миргородського МУЮ на підставі спірного протоколу та оформленого ним рішення.

Позовні вимоги розглядаються з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимоги від 20.01.2015 року ( арк. справи 1, том 2).

Згідно клопотання представника позивачів вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів пред'явлена до КП МП «Мрія» , а вимога про скасування змін до ЄДР в установчих документах КП МП "Мрія" пред'явлена до усіх відповідачів ( арк.. справи 169, том 1).

В судових засіданнях представник позивачів підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Також від позивачів надійшло клопотання, в якому вони просять суд вважати відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" (), яке є правонаступником Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" ().

Відповідач 1 ( КП МП "Мрія") у своїх запереченнях на позов ( арк. справи 59-65, том 1; арк. справи 34-39, том 2) та його представник в судових засіданнях проти позову заперечував, зокрема, посилаючись на те, що:

- позивачів було належним чином повідомлено про дату, час і порядок денний оспорюваних ними зборів;

- навіть як щоб МП "МРІЯ" і не дотримало процедуру повідомлення учасників товаристві про скликання та проведення загальних зборів 30.05.2014 року, це не мало б наслідком порушення прав позивачів, тому що ОСОБА_11, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мали більше 60 % уставного капіталу підприємства МП "МРІЯ", що відображено в протоколі від 04.12.2013 року та установчих документах МП МРІЯ та загалом складало 93,75% . Рішення на вказаних зборах прийняті при наявності кворуму. Розглянуті питання є в межах компетенції загальних зборів;

- відповідач є господарським товариством. Такого ж висновку дійшов і Інститут держави і права ім. В.М. Корецького НАН УКРАЇНИ, який в своєму висновку від 07.05.2014 року чітко зазначив, що МП МРІЯ є господарським товариством і порядок голосування залежить від частки кожного;

- будь-яких підтверджень щодо внесення коштів позивачами або належної участі у діяльності підприємства, як це передбачено установчими документами в матеріалах справи не має;

- позивачі посилаються на закони, які втратили чинність;

- група осіб засновників МП МРІЯ ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_6, на чолі з ОСОБА_15 провели загальні збори МП МРІЯ та прийняли рішення від 17.02.2014 року, яке порушує права ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_11 та ОСОБА_5 на участь в управлінні цим підприємством, чим ускладнили виконання рішення у даній справі, зокрема, у випадку вчинення незаконно обраними органами управління дій, що суперечитимуть інтересам ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Всупереч вимог Закону "Про господарські товариства", ОСОБА_15 за допомогою (ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_16 вчинили протиправні дії, якими прийняли рішення щодо звільнення керівника ОСОБА_11, яка з 1992 перебуває на цій посаді та поставили під загрозу захист прав на цьому підприємстві ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_11 та ОСОБА_5

Відповідачі 2,3,4 письмових відзивів на позов суду не надали.

25.11.2014 року через канцелярію суду по даній справі надійшла зустрічна позовна заява: 1) ОСОБА_4; 2) ОСОБА_5;3) ОСОБА_3 до:1) Малого підприємства "Мрія"; 2) ОСОБА_1 про: визнання недійсним рішення від 20.02.2014 року загальних зборів МП "Мрія". Господарський суд Полтавської області ухвалою від 25.11.2014 р. повернув зустрічну позову заяву на підставі ст. 60 та п. 3 ст. 63 ГПК України.

Третя особа 1 ( державний реєстратор) надала суду письмові пояснення ( арк.. справи 170, том 1), в яких повідомила, що 05.09.2014 року до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції уповноваженою особою МП "Мрія" було надано пакет документів для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", а саме: заповнену реєстраційну картку (форма №3), примірник оригіналу рішення про внесення змін до установчих документів (протокол загальних зборів засновників від 30.05.2014), оригінал установчих документів (статут), два примірники змін до установчих документів, документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації змін до установчих документів (квитанція на суму 51грн.), примірник оригіналу рішення уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) із складу засновників (учасників) юридичної особи (протокол загальних зборів засновників від 30.05.2014), реєстр присутніх на зборах МП "Мрія" 30.05.2014. Вищезазначені документи відповідали чинному законодавству України, а отже, за відсутності підстав для залишення документів без розгляду та підстав для відмови у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, державним реєстратором 08.09.2014 (на наступний робочий день 6,7-вихідні дні) проведено реєстраційну дію "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" та внесено відповідні зміни до Єдиного державного реєстру.

Треті особи 2,3,4 письмових пояснень стосовно предмету спору не надали, належним чином повідомлялись судом про дату і час слухання справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши подані докази, колегія суддів встановила:

КП Мале підприємство "Мрія" (відповідач) утворено на підставі установчого договору ( арк.. справи 194-195, том 1) та зареєстроване 22.09.2000 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ( арк. справи 21-22, том 1). Матеріали справи свідчать, що позивачі володіють часткою по 1,25 % кожний у статутному капіталі відповідача.

30.05.2014 року відбулися загальні збори засновників Малого підприємства "Мрія" з порядком денним:

1. Вирішення питання щодо обрання ОСОБА_3 головою зборів Малого підприємства "Мрія", про обрання ОСОБА_5 секретарем зборів Малого підприємства "Мрія".

2. Вирішення питання щодо виключення з числа засновників ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_17 та виплатою їм на протязі 2014 року коштів у розмірі 500 грн. кожній.

3. Вирішення питання щодо подання державному реєстратору відповідного пакету документів для проведення державної реєстрації змін до установчих документів Малого підприємства "Мрія" відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно протоколу зборів на ньому були присутні ОСОБА_4 із часткою 79,80%, ОСОБА_3 із часткою 12,7%, ОСОБА_5 із часткою 1,25 % (арк.. справи 23-25, том 1).

На вказаних зборах по п. 2 порядку денного було прийнято рішення про виключення з числа засновників ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_17 та виплатою їм на протязі 2014 року коштів у розмірі 500 грн. кожній.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують на те, що не брали участі 30.05.2014 року у загальних зборах КП МП "Мрія"; не отримували запрошень на участь у цих зборах; не були обізнані про те, що плануються загальні збори на вказану дату, не були ознайомлені з порядком денним зборів.

Вважаючи, що прийнятими рішеннями порушено корпоративні права та законні інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 внаслідок порушення порядку скликання та проведення загальних зборів підприємства, позивачі звернулися до суду з даним позовом, який обґрунтовано посиланням на ст.ст.3-4,7-8,14-16,80,87-88,98-100, 191,321,356,358,369,391 ЦК України, ст.ст. 9, 12 Закону України "Про підприємства в Україні".

Також у позові позивачі зазначають, що кожен учасник має при голосуванні право лише одного (свого) голосу, оскільки при утворенні підприємства-відповідача всі учасники мали рівні частки. Відповідно до Постанов Пленумів ВСУ з узагальнення судової практики за 2011-2013 роки та більш пізніх постанов ВГСУ зазначено, що при вирішенні спорів між учасниками колективних підприємств, або між учасником та колективним підприємством слід застосовувати законодавство, яке діяло на момент утворення (приватизації) таких підприємств. А це ЗУ "Про власність", "Про підприємства в Україні" та ЦК УРСР ( редакції 1963р.). У вказаних постановах також зазначено, що якщо учасники колективних підприємств мають право на майно у відповідності до Статутів таких підприємств, тоді суд має керуватися ст. 41 Конституції України, статтями 4, 5, 356, ч. З ст. 358 ЦКУ (постанова Верховного Суду України від 28 листопада 2011 р. у справі № 6-50цс11).

Крім того, на думку позивачів, якщо відповідачем прийнято рішення про виключення позивачів з числа учасників КП "МП Мрія" (з чим позивачі не згодні), останнє повинно було провести інвентаризацію майна належного КП "МП Мрія" та його оцінку за ринковою вартістю, а після, - прийняти рішення про виплату суми грошових коштів, пропорційно частці участі у підприємстві КП "МП Мрія", як того вимагають установчі документи та Статути у всіх редакціях КП "МП Мрія", які існували дотепер.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Корпоративними правами, згідно ст. 167 Господарського кодексу України, є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Правові ознаки господарських товариств визначені Законом України "Про господарські товариства", главою 8 розділу ІІ Цивільного кодексу України та главою 9 розділу ІІ Господарського кодексу України. Господарськими товариствами, згідно зі статтею 79 Господарського кодексу України, визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Як визначено ч. 1 ст. 1 Закону України від 19.09.1991 р. № 1576-XII "Про господарські товариства" (із змінами та доповненнями в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України "Про господарські товариства") та ст. 113 Цивільного кодексу України, господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про господарські товариства", ст.ст. 87, 88 Цивільного кодексу України, ст.ст. 57, 82 Господарського кодексу України документом, який визначає правовий статус юридичної особи, є Статут. Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України "Про господарські товариства" до установчих документів включаються відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень та ін.. Товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом (ст. 140 Цивільного кодексу України). Статут товариства з обмеженою відповідальністю містить відомості про розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника, склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень (ст. 143 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, Статут Малого підприємства "Мрія" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), затверджений рішенням загальних зборів засновників від 08.08.2003 р., оформленим протоколом № 4, з урахуванням змін і доповнень до статуту, внесених рішенням загальних зборів засновників Малого підприємства "Мрія" від 04.12.2013 р., оформленим протоколом № 29 та рішенням загальних зборів засновників Малого підприємства "Мрія" від 17.12.2013 р., оформленим протоколом № 30, державна реєстрація яких проведена, містить відомості про засновників, предмет, цілі діяльності і управління підприємством, розмір статутного фонду із визначенням належних учасникам часток, порядок виходу зі складу засновників та ін. ( арк. справи 26-29, том 1).

Отже, колегія суддів вважає, що Мале підприємство "Мрія" є господарським товариством у розумінні ст. 79 Господарського кодексу України та ст. 1 Закону України "Про господарські товариства", а тому при вирішенні спору застосовуються норми, що регулюють діяльність господарських товариств. Аналогічна правова позиція підтверджується і судовою практикою, зокрема, викладена у постановах ВГСУ від 04.04.2012 р. у справі № 16/5025/1411/11, від 19.06.2013 р. у справі № 30/5005/10099/2011 та ін.

Суд не приймає до уваги посилання позивачів на норми ЗУ "Про власність", "Про підприємства в Україні" та ЦК УРСР ( редакції 1963р.), оскільки дані акти втратили чинність на час проведення спірних зборів.

Також не обґрунтованим є посилання позивачів на Постанову Верховного Суду України від 28 листопада 2011 р. у справі № 6-50цс11, оскільки відповідно до приписів ст. 111-28 рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. При цьому Постановою, на яку посилаються позивачі, відмовлено у задоволенні заяви про перегляд судових рішень, оскільки спірні правовідносини в указаних справах належать до різних предметів правового регулювання. Крім того, позивачі довільно, на свій розсуд тлумачать зміст вказаної Постанови.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Реалізація права участі в управлінні справами товариства відбувається, зокрема, через участь учасника господарського товариства у вищому органі товариства, яким, щодо спірних відносин, є загальні збори учасників Товариства.

У відповідності до ст. 88 Господарського кодексу України, ст. 116 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасник господарського товариства має право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах. Управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства (ст. 89 Господарського кодексу України). Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 98 Цивільного кодексу України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Статут Малого підприємства "Мрія" в редакції на момент виникнення спірних правовідносин не містить положень щодо того, яким саме чином учасників повідомляють про проведення загальних зборів.

За приписами ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах. На підтвердження факту повідомлення позивачів про проведення зборів 30.05.2014 року відповідач посилається на те, що 03.03.2014 року, 08.04.2014 року та 06.05.2014 року керівництвом МП МРІЯ було направлене на адреси ОСОБА_14, ОСОБА_18, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_7 повідомлення про проведення зборів МП МРІЯ разом з порядком денним. А саме- відповідні листи с повідомленнями від 03.03.2014 року № 3388, на адресу ОСОБА_19 від 03.03.2014 року № 3389, на адресу ОСОБА_14 від 03.03.2014 року № 3390, на адресу ОСОБА_7 від 03.03.2014 року № 3391, на адресу ОСОБА_18 від 03.03.2014 року № 3392, на адресу ОСОБА_16 ( арк. справи 44-57, том 2).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд не вважає надані відповідачем 1 документи належними доказами повідомлення позивачів про проведення загальних зборів 30.05.2014 року, оскільки з поданих відповідачем 1 документів не вбачається (за відсутності опису вкладень до поштових квитанцій та повідомлень) що саме було відправлено позивачам. Отже, відповідачем 1 не подано належних доказів повідомлення позивачів за 30 днів про час і місце проведення зборів та порядку денного, що встановлено частиною п'ятою ст. 61 Закону України "Про господарські товариства"

Згідно ст. 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом. Учасник товариства не має права голосу при вирішенні загальними зборами товариства питань щодо вчинення з ним правочину та щодо спору між ним і товариством. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів. Якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право самі скликати загальні збори. Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори, які складаються з учасників товариства або призначених ними представників; учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі; загальні збори учасників товариства обирають голову товариства; голова зборів товариства організує ведення протоколу; учасники зборів, які беруть участь у зборах реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник; цей перелік підписується головою та секретарем зборів. З питань зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 Закону України "Про господарські товариства", а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства; з решти питань рішення приймається простою більшістю голосів. Такі положення містить ст. ст. 58, 60 Закону України "Про господарські товариства".

Відповідно до п.п. 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 29 Постанови від 24.10.2008 р. № 13, при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, як випливає зі змісту ст. 64 Закону України "Про господарські товариства", повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо. Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою. Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів. Виключення учасника з ТОВ чи ТДВ відповідно до ст. 59 Закону України "Про господарські товариства", належить до компетенції зборів ТОВ (ТДВ), а не суду.

Учасники товариства мають не лише права, а й обов'язки, пов'язані з участю в товаристві. Основні з них визначені у ст. 11 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 117 Цивільного кодексу України, в тому числі учасники зобов'язані виконувати свої обов'язки перед товариством, додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства. Виконання цих обов'язків є однією з умов досягнення цілей товариства, про які учасники домовлялися під час його створення. Товариство вправі розраховувати на свідоме, добровільне і належне виконання корпоративних обов'язків всіма учасниками. На випадок їх невиконання товариство має право прийняти заходи корпоративного характеру у вигляді виключення учасника з товариства.

Виключення учасника з товариства п. "в" частини першої ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" віднесено до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю. Нормою частини другої названої статті Закону встановлено, що при вирішенні питання про виключення учасника з рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Згідно з ст. 64 названого вище Закону, учасника товариства з відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Відповідно до приписів статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як роз'яснив Вищий господарський суд України у п. 3.10 Рекомендацій від 28.12.2007 року N 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" у рішенні про виключення учасника з господарського товариства повинно бути обґрунтовано причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою визнання такого рішення недійсним за позовом даного учасника.

Аналіз наведених норм матеріального права й статуту дають підстави для висновку, що одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. Неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених ст. 10 Закону України "Про господарські товариства".

Дана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 2 вересня 2014 року у справі № 5017/1221/2012.

Таким чином, оскільки в даному випадку позивачів не було повідомлено про проведення загальних зборів 30.05.2014 року, на яких було прийнято рішення про їх виключення, то рішення від 30.05.2014 року в частині виключення з числа учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є недійсним.

Стосовно позовних вимог до всіх відповідачів про скасування змін до ЄДР в установчих документах КП МП "Мрія", які були здійснені державним реєстратором Миргородського МУЮ на підставі спірного протоколу та оформленого ним рішення, то вказані вимоги заявлені до відповідачів, які не повинні відповідати за цими вимогами. Окрім того, суд вбачає за доцільне зазначити, що відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», у разі постановлення судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили судовим рішенням надсилає його юридичній особі - відповідачу для вжиття заходів до приведення установчих документів у відповідність із прийнятим судовим рішенням, а також державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Державний реєстратор у строк, що не перевищує двох робочих днів з дати надходження судового рішення щодо скасування державної реєстрації реєстраційних дій, проведених після реєстраційної дії, стосовно якої прийнято судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, вносить

до Єдиного державного реєстру записи щодо скасування державної реєстрації реєстраційних дій, проведених після реєстраційної дії, стосовно якої прийнято судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, і в той самий день повідомляє про внесення таких записів органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України ( абз. 6 ч. 1ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Таким чином, законодавством передбачено певний порядок скасування державної реєстрації змін до установчих документів, який визначає, що таке скасування відбувається безпосередньо на підставі рішення суду, яким скасовані ( визнані недійсними) відповідні рішення засновників (учасників). Саме таким чином визначений спосіб захисту прав та інтересів осіб у спірних правовідносинах і законодавством не передбачено прийняття у даному випадку окремого судового рішення про скасування реєстрації змін до установчих документів.

Стосовно клопотання позивачів про заміну відповідача правонаступником колегія враховує таке.

За приписом статті 25 ГПК У разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Якщо ж зміна найменування юридичної особи пов'язана зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи (статті 104-108 Цивільного кодексу України), то йдеться про її реорганізацію, що потребує вчинення господарським судом процесуальної дії, зазначеної в частині третій статті 25 ГПК ( п. 1.4 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Дослідивши витяг з ЄДР ( арк. справи 241-245, том 1) суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" (вул. Гоголя,84,Миргород,Полтавська область,37600, ) є правонаступником колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" ( вул. Гоголя, 84,Миргород, Полтавська область,37600, ), а тому заміняє відповідача 1 його правонаступником, про що і зазначає у рішенні, оскільки правонаступництво можливе на будь-якій стадії судового процесу.

Враховуючи вищенаведене позовні вимоги задовольняються частково.

Судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 49 ГПК УКраїни.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 25,33,43,49,82-85 ГПК України, суд,

Вирішив:

1. Замінити відповідача Колективне підприємство "Мале підприємство "Мрія" ( вул. Гоголя, 84,Миргород,Полтавська область,37600, ) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" (вул. Гоголя,84,Миргород,Полтавська область,37600, )

2. Позовні вимоги до колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" ( вул. Гоголя, 84,Миргород, Полтавська область,37600, ), правонаступником якого є Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" (вул. Гоголя,84,Миргород,Полтавська область,37600, ) задовольнити частково.

3. Визнати недійсним друге рішення, ухвалене 30 травня 2014 року загальними зборами КП МП "Мрія" (), оформлене протоколом № 32 цього ж дня в частині виключення з числа учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_1

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" (вул. Гоголя,84,Миргород,Полтавська область,37600, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2)1218 грн. витрат по сплаті судового збору.

5. В частині позовних вимог до Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5 про скасування змін до ЄДР в установчих документах КП МП "Мрія", які були здійснені державним реєстратором Миргородського МУЮ на підставі спірного протоколу та оформленого ним рішення - відмовити в задоволенні вимог.

Повне рішення складено 10.02.2015 року

Головуючий суддя Тимощенко О.М.

Суддя Сірош Д.М.

Суддя Киричук О.А..