РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015Справа №910/25989/14

За позовомПублічного акціонерного товариства «ДТЕК «ДНІПРОЕНЕРГО»
доУкраїнської державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд»
про стягнення 417 897,62 грн.
Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

від позивача - Жуков А.О. дов. №266 від 07.11.2014р.
від відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК «ДНІПРОЕНЕРГО» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» про стягнення 417 897,62 грн., крім того просив судові витрати у розмірі 8 357,95 грн. також покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.09.2011 між сторонами укладено Договір №1356, відповідно до якого відповідач зобов'язувувся за завданням позивача на свій ризик зі своїх матеріалів та обладнання виконати роботи з технічного переоснащення енергоблоку №1 ДТЕК Криворізька ТЕС, а позивач - прийняти та оплатити такі роботи. Однак, як указує позивач, в порушення умов охорони праці працівник відповідача розширив робочу зону за проміжним нарядом - допуску №151, чим порушено п. 5.2.1., 5.2.2., 5.3.4. Правил безпечної експлуатації тепломеханічного обладнання електростанцій і теплових мереж, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.11.2001 за №485, у зв'язку з чим, у відповідності з п. 15.11 вищенаведеного договору позивач просить суд стягнути з відповідача штраф в розмірі 0,05% від ціни договору - 417 897,62 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2014 порушено провадження у справі №910/25989/14 та призначений розгляд вказаної справи на 17.12.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 розгляд справи №910/25989/14 відкладено на 21.01.2015 відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

21.01.2015 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №910/25989/14 від 25.11.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2015 продовжено строк вирішення спору у справі №910/25989/14 на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 02.02.2015 відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судове засідання 02.02.2015 з'явився, надав пояснення по суті справи, відповідно до яких просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Представники відповідача у судове засідання 02.02.2015 не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, вимог ухвали суду у справі не виконали.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних у матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі №910/25989/14.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 02.02.2015 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2011 між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК «ДНІПРОЕНЕРГО» (далі - Замовник, Позивач) та Українською державною корпорацією по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» (далі - Підрядник, Відповідач) укладено Договір №1356 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Підрядник зобов'язується у 2011-2012 роках за завданням Замовника на свій ризик зі своїх матеріалів та обладнання виконати роботи на об'єкті: ВАТ «Дніпроенерго» Криворізька ТЕС «Технічне переоснащення енергоблока ст. №1» (далі - Об'єкт технічного переоснащення), зазначені в п. 1.2 цього Договору, а Замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Пунктом п. 2.1 Договору передбачено, що Підрядник повинен виконати повний комплекс будівельно-монтажних робіт з розробкою проектно-кошторисної документації, виготовленням та постачанням обладнання, пусконалагоджувальними роботами.

Згідно з п. 4.3 Договору, Підрядник, у тому числі, зобов'язаний:

- дотримуватися правил безпеки з охорони праці, протипожежної та електробезпеки (п. 4.3.16 Договору);

- виконувати вимоги розпорядчих документів Замовника з охорони праці та пожежної безпеки, техніки безпеки, організації безпечного виконання робіт згідно встановленої на підприємстві Замовника нарядної системи (п. 4.3.18 Договору).

Приписами п. 9.1. Договору передбачено, що ціна останнього становить 835 795 236,00 (вісімсот тридцять п'яьт мільйонів сімсот дев'яносто п'ять тисяч двісті тридцять шість) гривень 00 коп., у тому числі податок на додану вартість: 139 299 206,00 грн.

Сторони погодили, що у разі невиконання зобов'язань, перелічених у п. 4.3.16., п. 4.3.17., п. 4.3.18. цього Договору, Підрядник сплачує Замовнику штраф у розмірі 0,05% від ціни Договору (п. 15.11. Договору).

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, а відтак правовідносини сторін регулюються Главою 61 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта (ч. 2. ст. 875 ЦК України).

Як зазначає Позивач, Відповідач систематично допускав порушення зобов'язань з питань безпеки та охорони праці, про що Позивачем складались відповідні акти про порушення вимог безпеки.

Згідно з п. 5.2.1. та 5.3.4. Правил безпечної експлуатації тепломеханічного обладнання електростанцій і теплових мереж (далі - Правила), затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.11.2001 за №485, роботи на обладнанні слід проводити за нарядами-допусками, розширювати робоче місце без видання нового наряду заборонено.

Так, як вказує Позивач, працівник Відповідача (прораб Михисор Віктор Олександрович) 05.03.2014 розширив робочу зону за проміжним нарядом - допуску №151 «Технічне переобладнання енергоблоку №1 ДТЕК Криворізька ТЕС, виконував роботи на загальностанційному обладнанні пожежно-питного трубопроводу, який знаходиться під робочим тиском, без оформлення наряду-допуску на виконання вказаного виду робіт.

В складеному на вищевказаній підставі Акті №247 від 05.03.2014 про порушення вимог безпеки виконання робіт робітниками відповідача зазначено, що прораб Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» Михисор В.О. розширив робочу зону за проміжним нарядом - допуску №151 «Технічне переобладнання енергоблоку №1 ДТЕК Криворізька ТЕС, виконував роботи на загальностанційному обладнанні пожежно-питного трубопроводу, який знаходиться під робочим тиском, без оформлення наряду-доступу на виконання даного виду робіт, чим порушено п. 5.2.1., 5.2.2., 5.3.4. Правил.

Як вбачається з вищезазначеного Акту, останній підписаний в присутності керівника робіт по наряду-допуску, прораба УГК УМСС Михисора В.А., виданий 05.03.2014 «Ведущим специалистом ООТ В.И. Хобиком», з яким того ж дня (05.03.2014) ознайомлений представник Відповідача, а саме «Руководитель площадки УГК УМСС О.Н. Чуприна».

У матеріалах справи відсутні докази, які спростовують можливість вищенаведених посадових осіб позивача та відповідача складати та підписувати відповідні Акти.

Разом з тим, у матеріалах справи наявний наказ від 14.03.2014 ДТЕК Кривозізька ТЕС №293, на який посилався Відповідач у своїх поясненнях, запереченнях на позовну заяву, відповідно до якого заборонено прорабу Михисору Віктору Олександровичу виконувати роботи на території ДТЕК Кривозізька ТЕС з 05.03.2014.

З приводу вищевказаних доводів Відповідача, суд погодитись не може та зазначає, що неможливо прийняти наказ від 14.03.2014 про заборону допуску до роботи працівника у минулому, а саме - з 05.03.2014.

Підсумовуючи вищенаведене, не може вважатися належним доказом наказ від 14.03.2014 за №293, оскільки вказаним наказом забороняється допуск до роботи в минулому - 05.03.2014, отже суд приходить до висновку, що станом на 05.03.2014 прораб Михисор Віктор Олександрович був допущений до виконання робіт на ДТЕК «Дніпроенерго» Криворізької ТЕС.

Крім того, відповідно проміжного наряду-допуску №151 до загального наряду-допуску №783 у якості керівника робіт ДТЕК Криворізька ТЕС значиться Михисор Віктор Олександович з графіком роботи: початок - 19.02.2014 по 31.03.2014, з якого вбачається, що дозвіл на допуск видав провідний інженер УМСБ Ватутін І.М. - 19.02.2014, що також підтверджує повноваження Михисора Віктора Олександовича станом на 05.03.2014.

Як згадувалося раніше, пунктом 15.11. Договору сторони погодили, що у разі невиконання зобов'язань, перелічених у п. 4.3.16., п. 4.3.17., п. 4.3.18. останнього, Підрядник сплачує Замовнику штраф у розмірі 0,05% від ціни Договору.

У зв'язку з цим, Позивач, з метою досудового врегулювання спору, звернувся до Відповідача з претензієї за №10/819 від 04.04.2014 про стягнення штрафу відповідно до Акту №247 від 05.03.2014 у розмірі 417 897,62 грн. за порушення договірних зобов'язань.

Однак, як указує Позивач, станом на дату звернення до суду Відповідач належної відповіді не надав, указану суму штрафу на розрахунковий рахунок Позивача не провів, вимоги претензії №10/819 від 04.04.2014 не виконав.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Факт невиконання Відповідачем зобов'язання за Договором належним чином доведений, документально обгрунтований, останнім не спростований.

Підсумовуючи вищевикладене, Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заявлені до нього вимоги не спростував, доказів погашення заборгованості за порушення договірних зобов'язань та/або наявності об'єктивних причин неможливості їх виконання суду не надав.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача штрафу у розмірі 417 897,62 грн. за порушення останнім безпеки охорони праці за Договором №1356 від 23.09.2011 є законними, обґрунтованими та такими, що задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З огляду на те, що позовні вимоги задовольняються судом у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» (01034, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 15; ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «ДНІПРОЕНЕРГО» (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20; ) штраф за Договором №1356 від 23.09.2011 у розмірі 417 897,62 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 8 357,95 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5. Дата складання повного тексту рішення 06.02.2015.

Cуддя А.В.Яковенко