РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015Справа № 910/27718/14
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал - Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно- страхова компанія"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 3 544,21 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно- страхова компанія" страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 3 544,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 46613-Тз/К/01 від 10.04.2013 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля марки Форд д/н ВВ1977СК, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Фольксваген д/н АК8139СВ, яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АВ/9851937), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 порушено провадження по справі № 910/27718/14, розгляд справи призначено на 26.01.2015.

Представник позивача в судове засідання 26.01.2015 не з'явився, проте через відділ діловодства суду подав документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі та клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання 26.01.2015 не з'явився, проте через відділ діловодства суду подав відзив на позов в якому зазначив, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу; позивачем не було надано фото пошкоджених деталей автомобіля, що не дає можливості встановити об'єктивність розрахунку вартості відновлювального ремонту; позивачем порушено порядок виплати страхового відшкодування, без урахування інтересів вигодонабувача, що в свою чергу є порушенням умов закону; в силу статті 613 Цивільного кодексу України вина у не здійсненні відповідачем страхового відшкодування лежить на позивачеві.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 26.01.2015 року відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.04.2013 між ПАТ "Страхова компанія "Арсенал - Страхування" та Дегтярьовим А. О. укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 46613-Тз/К/01 (надалі - Договір), за яким був застрахований автомобіль Форд д/н ВВ1977СК.

Відповідно до відомості № 9262388 про дорожньо-транспортну пригоду станом на 09.09.2013 на вул. Павла Усенка - вул. Сергієнко у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Форд д/н ВВ1977СК, під керуванням Дегтярьова А. О. та автомобіля Фольксваген д/н АК8139СВ, під керуванням Григорян А. В.

Згідно з постановою Дніпровського районного суду м. Києва № 755/23277/13-п (№ 3/755/6288/13) від 10.10.2013 Григорян А. В. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до рахунку-фактури № ФЗС0018915 від 11.09.2013, вартість відновлювального ремонту, завданого власникові автомобіля Фольксваген д/н АК8139СВ, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 4544,21 грн.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, враховуючи рахунок від 11.09.2013 ремонтного СТО - ТОВ «Юмас Авто», позивачем було складено Страховий акт № 466/13-Тз/К/01-1 від 23.09.2013, відповідно до якого позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 4544,21 грн. на рахунок вищевказаного ремонтного СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 19590 від 23.09.2012.

При цьому, закон не зобов'язує страховика запитувати згоду вигодонабувача на виплату страхового відшкодування на відновлення застрахованого автомобіля, та матеріали справи не містять доказів, що вигодонабувач за Договором страхування заперечував проти виплати позивачем суми страхового відшкодування на рахунок ремонтного СТО застрахованого автомобіля для відновлення останнього, та оскільки відновлення пошкодженого майна (застрахованого автомобіля) не суперечить ані інтересам вигодонабувача, ані страхувальника за вказаним договором, і відповідачем не доведено протилежного.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Фольксваген д/н АК8139СВ, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність Григорян А. В. за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Фольксваген д/н АК8139СВ, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/9851937.

Полісом АВ/9851937 передбачено, що франшиза становить 1000,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395) значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

З договору добровільного страхування наземного транспорту № 46613-Тз/К/01 від 10.04.2013, вбачається, що рік випуску автомобіля - 2012, а отже на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував 7 років. Таким чином підстав для вирахування зносу в даному випадку не має, та відповідачем не доведено суду протилежного.

Судом також враховано, що у пункті 7.39 вищезазначеної Методики наведені винятки стосовно використання зазначених у пункті 7.38 Методики вимог.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів, що існують обставини, зазначені у пункті 7.39 Методики, які дають підстави для визначення іншого розміру коефіцієнта фізичного зносу.

Розмір шкоди та коефіцієнт фізичного зносу застрахованого автомобіля підлягають доведенню перед судом сторонами спору належними засобами доказування відповідно до статей 32, 34 ГПК України, та матеріали справи не містять доказів на встановлення та доведення іншого ніж нульовий коефіцієнту фізичного зносу застрахованого автомобіля.

Також відповідачем не надано суду доказів на доведення іншої, ніж вказана в рахунку від 11.09.2013, вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, в розмірі 4544,21 грн., тобто обґрунтування позивача відповідачем не спростовані.

Судом встановлено, що наведені в рахунку матеріли, деталі та роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з завданими застрахованому автомобілю пошкодженнями внаслідок ДТП, що відображені в довідках ДАІ, і відповідачем не надано доказів протилежного.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи визначені полісом АВ/9851927 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, відповідач був зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 3544,21 грн. (4544,21 грн. - 1000,00 грн. франшизи).

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з ПАТ "УОСК" на користь ПАТ "Страхова компанія "Арсенал - Страхування" суми страхового відшкодування у розмірі 3544,21 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал - Страхування" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145; ідентифікаційний код 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал - Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154; ідентифікаційний код 33908322) суму страхового відшкодування у розмірі 3544 (три тисячі п'ятсот сорок чотири) грн. 21 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання повного рішення: 30.01.2015

Суддя Грєхова О. А.