ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015 р. Справа №917/2632/14

За позовом малого підприємства "Факт", вул. Пролетарська, 2Б, смт. Нові Санжари, Полтавська область, 39300

до Полузірської сільської ради, вул. Шевченка, 20, с. Полузір"я, Новосанжарський район, Полтавська область, 39310

про стягнення грошових коштів у розмірі 3 788,26 грн.

Суддя Киричук О. А.

Представники:

від позивача: Руденко Т. Ю., дов. № 4 від 15.01.2015 р., Шведіна Ю. В., дов. № 3 від 15.01.2015 р.,

від відповідача: не з'явився.

Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу бензину № 42 від 30.01.2013 р. у розмірі 3 788,26 грн.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Позивач на виконання ухвали суду від 15.01.15 р. через канцелярію суду надав детальний розрахунок стягуваної суми з посиланням на первинні документи, що підтверджують поставку товару та часткову оплату ( вх. № 1279).

Відповідач, будучи двічі належним чином повідомленим про час і місце проведення судового засідання, вимоги ухвали суду не виконав, відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач значиться в реєстрі за адресою, що вказана позивачем у позові.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

30.01.2013 р. року між Малим Підприємством "Факт" (далі - позивач, продавець) та Полузірською сільською радою (далі - відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу бензину № 42 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, продавець зобов'язується передати у встановлений строк власність покупця бензин, в асортименті, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його.

Відповідно до розділу 3 договору, відпуск - отримання паливно-мастильних матеріалів за кількістю підтверджується накладною, підписаною представником покупця.

Згідно розділу 2 відпуск бензину проводиться по ціні, яка діє на підприємстві на дату відпуску. Покупець здійснює оплату бензину продавцю по факту поставки товару на протязі 10-ти календарних днів згідно наданих накладних.

Згідно з п. 5.1 договору, даний договір, укладений на відпуск бензину, діє до 31.12.2013 р. і набирає чинності з моменту підписання його сторонами.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору ним було передано відповідачу бензин на загальну суму 17 601,52 грн., що підтверджується накладними: № 5 від 30.01.2013 р. на суму 759,50 грн., № 64 від 28.02.2013 р. на суму 1085,00 грн., № 83 від 27.03.2013 р. на суму 1302,00 грн., № 160 від 30.04.2013 р. на суму 1625,26 грн., № 173 від 31.05.2013 на суму 1605,00 грн., № 227 від 30.06.2013 р. на суму 1444,50 грн., № 260 від 31.07.2013 р. на суму 1658,50 грн., № 294 від 29.08.2013 р. на суму 1230,50 грн., № 329 від 24.09.2013 р. на суму 1391,00 грн., № 378 від 31.10.2013 р. на суму 1712,00 грн., № 443 від 30.11.2013 р. на суму 1711,50 грн., № 467 від 26.12.2013 р. на суму 2076,76 грн. Зазначені накладні підписані представниками сторін. Оригінали оглянуті в судом у засіданні, копії долучені до матеріалів справи.

Як вказує позивач, відповідач частково розрахувався за поставлений товар у розмірі 13 813,26 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями: № U187451 від 04.02.2013 р. на суму 759,50 грн., №U464819 від 12.03.2013 р. на суму 1085,00 грн., № U556164 від 03.04.2013 р. на суму 1 302,00 грн., № U865184 від 13.05.2013 р. на суму 1 410,51 грн., № U865304 від 13.05.2013 р. на суму 214,75 грн., № U1284536 від 17.07.2013 р. на суму 1 284,00 грн., № U1284503 від 17.07.2013 р. на суму 321,00 грн., № U1314781 від 05.05.2013 р. на суму 557,90 грн., № 1314836 від 23.07.2013 р. на суму 321,00 грн., №U1463628 від 12.09.2013 р. на суму 1 230,50 грн., № U1463652 від 18.09.2013 р. на суму 1 100,50 грн., № U1463639 від 21.08.2013 р. на суму 1123,50 грн., № U6 від 25.06.2014 р. на суму 1 712,00 грн., №U1908097 від 06.11.2013 р. на суму 1 391,00 грн.

Таким чином, як стверджує позивач, свої зобов'язання за договором відповідач не виконав, і станом на день подачі позову сума заборгованості відповідача перед Малим підприємством "Факт" складає 3 788,26 грн.

Згідно із ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В статті 193 ГК України зазначається, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідачем не спростовані обставини, на які посилається позивач, доказів сплати за переданий товар - бензин відповідно до умов договору не надано, таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 3 788,26 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Полузірської сільської ради (вул. Шевченка, 20, с. Полузір"я, Новосанжарський район, Полтавська область, 39310, р/р 1366 в ГУДКСУ в Полтавській області, МФО 831019, ) на користь Малого підприємства "Факт" (вул. Пролетарська, 2Б, смт. Нові Санжари, 39300, р/р 9067 в ПГРУ ПАТ КБ "Приват банк", МФО 331401, ) суму основного боргу в розмірі 13 813,26 грн. та 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено _____________

Суддя Киричук О.А.