ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2015 р. Справа № 911/4840/14

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

до Національного університету державної податкової служби України

про стягнення 135 352, 76 грн.

за участю представників:

від позивача: Сліпенко О.В.

від відповідача: Лінчук С.П.

суть спору:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 135 352, 76 грн. заборгованості за договором оренди нерухомого майна № 1444114 від 13.02.2014, з яких: 131 491, 20 грн. - основного боргу, 2 513, 79 грн. - пені, 164, 36 грн. - 3 % річних та 1 183, 41 грн. - інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо сплати орендної плати.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.11.2014 порушено провадження у даній справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 08.12.2014.

08.12.2014 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшов супровідний лист № 3649/01-12 від 03.12.2014 (вх. № 27403/14 від 08.12.2014), до якого додано відзив на позовну заяву та документи по справі.

До господарського суду Київської області від позивача надійшла заява № б/н від 08.12.2014 (вх. № 27485/14 від 08.12.2014) про відсутність аналогічного спору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.12.2014, за клопотанням представника позивача, продовжено строк розгляду спору у справі № 911/4840/14 на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 12.01.2015 у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представника відповідача, неналежним виконанням позивачем вимог суду та необхідністю витребування додаткових доказів по справі.

12.01.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення по справі (вх. № 295/15 від 12.01.2015 та вх. № 292/15 від 12.01.2015), а також заява б/н б/д (вх. № 288/15 від 12.01.2015), у якій позивач відмовляється від частини позовних вимог, а саме в частині стягнення пені у розмірі 2 513, 79 грн., 3 % річних у розмірі 164, 36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 183, 41 грн.

Розглянувши вищезазначену заяву позивача та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відмова позивача від позову викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи. Ця заява підписується відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До прийняття відмови позивача від позову господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Про прийняття відмови позивача від позову господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

З огляду на те, що Ірпінська фінансово-юридична академія у формі Товариства з обмеженою відповідальністю відмовилась від своїх позовних вимог до Національного університету державної податкової служби України в частині стягнення пені у розмірі 2 513, 79 грн., 3 % річних у розмірі 164, 36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 183, 41 грн., відмова від позову в цій частині викладена в адресованій господарському суду письмовій заяві, підписаній повноважним представником Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, у судовому засіданні представник позивача зазначив, що йому відомі наслідки відмови від позову, за висновками суду, відмова від позовних вимог не суперечить чинному законодавству і не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, тому суд приймає заяву Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про відмову від позову в частині стягнення пені у розмірі 2 513, 79 грн., 3 % річних у розмірі 164, 36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 183, 41 грн. і припиняє провадження у даній справі в зазначеній частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, судом розглядаються вимоги позивача про стягнення з відповідача 131 491, 20 грн. основного боргу за договором оренди нерухомого майна № 1444114 від 13.02.2014.

У судовому засіданні 12.01.2015 судом, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 22.01.2015.

Присутній у судовому засіданні 22.01.2015 представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про відмову від позову в частині стягнення пені, 3 % річних, інфляційних втрат, та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.01.2015 проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 22.01.2015, відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

13.02.2014 між сторонами укладено договір оренди нерухомого майна № 1444114, за умовами якого позивач зобов'язався передати відповідачу в строкове платне користування нерухоме майно, що розташоване за адресою: 32300, Хмельницька область, місто Кам`янець-Подільський, вулиця Годованця, будинок № 1, загальною площею 1 369, 70 м.кв. (далі - майно), а відповідач зобов'язався прийняти це майно та після припинення цього договору повернути майно позивачу в належному стані.

Відповідно до п. 1.2 договору майно, що надається в користування, належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності СА 967279 від 06.02.2012, що видане виконавчим комітетом Кам'янець-Подільської міської ради.

Згідно з п. 3.1 договору відповідач за користування орендованим майном сплачує орендну плату на умовах визначених цим договором. Загальна сума договору складає 98 618, 40 грн. з урахуванням ПДВ.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що розмір орендної плати з урахуванням індексації становить 32 872, 80 грн. за 1 місяць з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 3.3 договору розмір орендної плати може бути зменшено за взаємною згодою сторін.

Згідно з п. 4.1 договору орендна плата сплачується щомісяця, протягом місяця наступного за звітним, за повний місяць, незалежно від строку користування майном, що є предметом даного договору, у безготівковій формі на розрахунковий рахунок позивача на підставі актів наданих послуг.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що позивач протягом тижня з дня набрання чинності цим договором передає, а відповідач приймає у користування майно, що оформлюється відповідним актом, який підписується сторонами.

Відповідно до п. 5.2 договору відповідач протягом тижня після закінчення строку користування повертає, а позивач приймає передане майно, що оформлюється актом, який підписується сторонами. Після підписання акту передачі строк користування припиняється.

Згідно з п. 10.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з 1 січня 2014 року і діє до 31 березня 2014 року.

На виконання умов договору оренди нерухомого майна № 1444114 від 13.02.2014 позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нерухоме майно, що розташоване за адресою: 32300, Хмельницька область, місто Кам`янець-Подільський, вулиця Годованця, будинок № 1, загальною площею 1 369,70 м.кв., про що сторони склали акт приймання-передачі в оренду приміщень, який підписаний повноважними представниками сторін, скріплений печатками та копія якого долучена до матеріалів справи.

Додатковою угодою № 1 до договору оренди нерухомого майна № 1444114 від 13.02.2014 сторони дійшли згоди внести зміни до даного договору та викласти п. 10.1 договору у наступній редакції: «цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014 та згідно ч. 3 ст. 631 ЦК України застосовується до правовідносин, що склалися між сторонами з 01.01.2014», інші умови вищевказаного договору залишаються незмінними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору оренди нерухомого майна № 1444114 від 13.02.2014 було надано відповідачу наступні акти надання послуг на сплату орендної плати за користуванням майном: акт № 13 за травень 2014 року на суму 32 872, 80 грн., акт № 16 за червень 2014 року на суму 32 872, 80 грн., акт № 19 за липень 2014 року на суму 32 872, 80 грн. та акт № 22 за серпень 2014 року на суму 32 872, 80 грн., що підтверджується листами № б/н від 06.05.2014, № б/н від 19.06.2014, № б/н від 01.07.2014 та № б/н 01.09.2014, копії яких долучені до матеріалів справи. Загальна сума орендної плати за період з травня 2014 року по серпень 2014 року становить 131 491, 20 грн.

Проте, в порушення своїх договірних зобов'язань, відповідач вищезазначених актів наданих послуг позивачу не повернув та орендної плати за період з травня 2014 року по серпень 2014 року не сплатив, що і стало підставою для звернення останнього з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ст. 286 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частина друга цієї ж статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, стверджує, що додатковою угодою № 1 до договору оренди нерухомого майна № 1444114 від 13.02.2014 було внесено зміни у вказаний договір виключно в частині строку його дії, інші умови договору залишилися незмінними, в тому числі і загальна сума договору, визначена в п. 3.1 договору, у розмірі 98 618, 40 грн., яка сплачена відповідачем у повному обсязі.

Суд звертає увагу, що загальна сума договору передбачена п. 3.1 у розмірі 98 618, 40 грн. була визначена сторонами при укладені вказаного договору на період з 01.01.2014 до 31.03.2014.

Разом з тим, у п. 3.2 договору, який відповідно до умов додаткової угоди № 1 вважається незмінним та діє до 31.12.2014, сторонами визначено розмір орендної плати за 1 місяць користування орендованим майном.

За приписами ч. 2 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що розмір орендної плати з урахуванням індексації становить 32 872, 80 грн. за 1 місяць з урахуванням ПДВ.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Зазначеній нормі повністю відповідає п. 4.1 договору, відповідно до якого орендна плата сплачується щомісяця, протягом місяця наступного за звітним, за повний місяць, незалежно від строку користування майном, що є предметом даного договору.

Згідно з ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Таким чином, враховуючи строк дії договору оренди нерухомого майна № 1444114 від 13.02.2014 та те, що відповідач продовжив фактично користуватися орендованим майном, суд вважає, що останній не позбавлений обов'язку своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач заявлених до нього вимог щодо стягнення заборгованості з орендної плати за період з травня 2014 року по серпень 2014 року за договором оренди нерухомого майна № 1444114 від 13.02.2014 не спростував, належних та допустимих доказів, які підтверджують виконання ним договірних зобов'язань щодо сплати орендної плати за спірний період суду не надав.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача орендної плати за період з травня 2014 року по серпень 2014 року у розмірі 131 491, 20 грн. є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, провадження у даній справі в частині позовних вимог про стягнення пені у розмірі 2 513, 79 грн., 3 % річних у розмірі 164, 36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 183, 41 грн. підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, а позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 131 491, 20 грн. основного боргу за договором оренди нерухомого майна № 1444114 від 13.02.2014 підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 33, 49, 75, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Провадження у справі № 911/4840/14 за позовом Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Національного університету державної податкової служби України в частині позовних вимог про стягнення пені у розмірі 2 513, 79 грн., 3 % річних у розмірі 164, 36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 183, 41 грн. припинити.

2. Позовні вимоги Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю в частині стягнення з Національного університету державної податкової служби України 131 491, 20 грн. основного боргу за договором оренди нерухомого майна № 1444114 від 13.02.2014 задовольнити.

3. Стягнути з Національного університету державної податкової служби України (08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Карла Маркса, будинок 31, ідентифікаційний код - 02973089) на користь Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (08201, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Тургенівська, будинок 50, ідентифікаційний код - 32240252) 131 491 (сто тридцять одна тисяча чотириста дев'яносто одна) грн. 20 коп. основного боргу за договором оренди нерухомого майна № 1444114 від 13.02.2014 та 2 629 (дві тисячі шістсот двадцять дев'ять) грн. 82 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено: 30.01.2015.

Суддя Т.В. Лутак