РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2015Справа № 910/26095/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-Е"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТРА ЮНІВЕРСУМ БУД"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін: не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

24 листопада 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява б/н від 17.11.2014 року з обмеженою відповідальністю "Прогрес-Е" (Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТРА ЮНІВЕРСУМ БУД" (Відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 53 264,5 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням Відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної оплати товару за договором поставки № 0302-1 від 03.02.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2014р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі №910/26095/14. Розгляд справи призначено на 14.01.2015р.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес-Е" (надалі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АСТРА ЮНІВЕРСУМ БУД" (далі - Покупець) (разом - сторони) укладено Договір поставки № 0302-1 (копія договору в справі, далі по тексту - Договір або Договір поставки), відповідно до п. 1.1 якого, Постачальник зобов'язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець - прийняти й оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором.

Позивач вказує, що через невиконання Відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо оплати товар за договором поставки № 0302-1 від 03.02.2014р., з останнього підлягає стягненню 38 989,01 грн. - основної заборгованості, 6 073,75 грн. - пені, 897,28 грн. - 3% річних, 7 304,46 грн. - інфляційних втрат.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, 03.02.2014 року між сторонами укладено Договір поставки № 0302-1, відповідно до п. 1.1. якого, Постачальник зобов'язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець - прийняти й оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором.

Згідно з п. 2.1. Договору, загальна вартість Договору визначається вартістю товару, отриманого протягом дії Договору згідно накладних (видаткових, товарно-транспортних).

Відповідно до п. 5.1. Договору, Покупець сплачує поставлені товари за цінами, вказаними в товаросупроводжувальній документації, на умовах даного договору в порядку і формах, які не суперечать чинному законодавству України.

Пунктом 4.1 Договору поставки передбачено, що моментом здійснення поставки товарів Постачальнику є їх отримання уповноваженою особою Покупця, яка проставляє відповідну відмітку в супроводжувальній первинній обліково-видатковій документації (товарно-транспортна накладна, видаткова накладна), надає Постачальнику належним чином оформлену довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Як встановлено судом, свої обов'язки з поставки товару за Договором Позивач виконав належним чином, що підтверджується видатковою накладною № 24 від 05.02.2014 року на суму 38 989,01 грн., підписаною і скріпленою печатками обох сторін, податковою накладною і рахунком на оплату (копії документів в справі).

23.10.2014 року ТОВ "Прогрес-Е" було направлено ТОВ "АСТРА ЮНІВЕРСУМ БУД" лист-вимогу вих. № 23/10.14-1 про добровільну сплату заборгованості в розмірі основного боргу - 38 989, 01 грн., а також пені, індексу інфляції і трьох відсотків річних (копія листа в справі).

17.11.2014 року між ТОВ "Прогрес-Е" та ТОВ "АСТРА ЮНІВЕРСУМ БУД" було складено акт звірки взаєморозрахунків за Договором поставки №0302-1, відповідно до якого заборгованість Відповідача станом на 28.02.2014 року складає 38 989, 01 грн. (копія акту в справі)

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Розрахунки за поставлений Постачальником товар, згідно п. 5.2 Договору, здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту його поставки, або у інший строк, попередньо домовлений між Сторонами.

Отже, зобов'язання зі сплати вартості поставленого товару за видатковою накладною № 24 від 05.02.2014 року на суму 38 989,01 грн. у Відповідача настало з 09.02.2014 року (через 3 банківських днів з моменту поставки товару).

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що доказів оплати товару за видатковою накладною № 24 від 05.02.2014 року, станом на день розгляду справи ТОВ "АСТРА ЮНІВЕРСУМ БУД" не надано, обґрунтованими є позовні вимоги ТОВ "Прогрес-Е" про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором поставки № 0302-1 в розмірі 38 989,01 грн.

Положеннями статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням обставин невиконання з боку Покупця умов Договору перед Постачальником щодо оплати за поставлений товар, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягають: збитки від інфляції в розмірі 7 304,46 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 897,28 грн.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату за даним Договором Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочення платежу.

Проте, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивач вказує, що згідно з п. 7.4. Договору, сторони домовились подовжити тривалість позовної давності до вимог щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України на 3 роки, у зв'язку з чим пеня за порушення Відповідачем свого зобов'язання підлягає стягненню за період з 11.02.2014р. по 17.11.2014р. (280 днів).

Однак, такі посилання Позивача є необґрунтованими, оскільки останнім фактично ототожнено поняття «період нарахування штрафних санкцій» та «позовна давність до вимог щодо стягнення штрафних санкцій».

У зв'язку з цим, розрахована пеня за період з 11.02.2014р. по 17.11.2014р. в розмірі 6 073,75 грн. є такою, що розрахована невірно.

Правильним є наступний розрахунок пені за видатковою накладною № 24 від 05 лютого 2014 року за період з 11.02.2014 року по 10.08.2014 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
38989.0111.02.2014 - 14.04.2014636.5000 %0.036 %*874.85
38989.0115.04.2014 - 16.07.2014939.5000 %0.052 %*1887.50
38989.0117.07.2014 - 10.08.20142512.5000 %0.068 %*667.62
Таким чином, загальна сума пені за видатковою накладною № 24 від 05 лютого 2014 року, яка підлягає до сплати складає 3 429,96 грн.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення з Відповідача 38 989,01 грн. - основного боргу, 7 304,46 грн. - інфляційних витрат, 897,28 грн. - 3% річних та 3 429,96 грн. - пені.

Судові витрати Позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1718,11 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТРА ЮНІВЕРСУМ БУД" (ідентифікаційний код 38651094, адреса: 01103, м. Київ, вулиця Чеська, будинок 9, р/р 0001 в ПАТ КБ «Євробанк», м. Київ МФО 380355), або з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-Е" (ідентифікаційний код 38897200, адреса: 04208, м. Київ, пр-т Гонгадзе, будинок 5-А, офіс 4, р/р 5648 в ПАТ «Перший Інвестиційний банк», м. Київ МФО 300506), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: 38 989,01 грн. (тридцять вісім тисяч дев'ятсот вісімдесят дев'ять гривень 01 копійка) - борг за поставлений товар, 3 429,96 грн. (три тисячі чотириста двадцять дев'ять гривень 96 копійок) - пені, 7 304,46 грн. (сім тисяч триста чотири гривні 46 копійок) - інфляційних витрат, 897,28 грн. (вісімсот дев'яносто сім гривень 28 копійок) - 3% річних, 1 718,11 грн. (одна тисяча сімсот вісімнадцять гривень 11 копійок) - судових витрат. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію даного рішення направити сторонам по справі № 910/26095/14.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 30.01.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало