ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 924/489/14

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Корсака В.А.- головуючого, Данилової М.В. (доповідача), Данилової Т.Б.,
за участю представників:
позивачаБонтлаб В.В. (дов. від 09.03.2014 р.)
відповідачаПахар О.А. (дов. від 20.01.2015 р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 26.08.2014 р.
у справі № 924/489/14 господарського суду Хмельницької області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро"
до проТовариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" стягнення 337 541, 90 грн. заборгованості, з яких 156461, 50 грн. основного боргу, 62 584, 60 грн. дооцінки неоплаченого товару, 59 488, 63 грн.-36% річних, 21 482, 01 грн.- пені, 31 292, 30 грн. штрафу, 6 232, 86 грн. інфляційних нарахувань.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" звернулось до господарського суду Хмельницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" про стягнення заборгованості у розмірі 337 541, 90 грн., з яких 156461, 50 грн. основного боргу, 62 584, 60 грн. дооцінки неоплаченого товару, 59 488, 63 грн.-36% річних, 21 482, 01 грн.- пені, 31 292, 30 грн. штрафу, 6 232, 86 грн. інфляційних нарахувань.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 04.06.2014 р. по справі № 924/489/14 (суддя Музика М.В.), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.08.2014 р. (колегія суддів у складі: головуючого судді Тимошенко О.М., суддів Коломис В.В., Огороднік К.М.), позов задоволено, стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" 156 461,50 грн. - основного боргу, 62 584,60 грн. - дооцінки вартості неоплаченого товару, 59 488,63 грн. - 36% річних, 21 482,01 грн. - пені, 31 292,30 грн. - штрафу, 6 232,86 грн. - інфляційних нарахувань, 6 760, 00 грн. - відшкодування сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 04.06.2014 р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.08.2014 р. скасувати в частині стягнення 59 488,63 грн. - 36% річних, 21 482,01 грн. - пені, 31 292,30 грн. - штрафу, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що судами попередніх інстанцій не було належним чином досліджено всіх доказів та встановлено всіх обставин, необхідних для правильного вирішення спору, що призвело, на думку скаржника, до невідповідності висновків судів обставинам справи та порушення судами норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" заперечує проти доводів касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" та просить залишити оскаржувані судові рішення у даній справі без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.12.2014 р. касаційну скаргу у справі № 924/489/14 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.01.2015 р.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні 21.01.2015 р. представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами під час розгляду справи, 31.05.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" (покупець) було укладено договір поставки № ЗР-159/1/13.

Відповідно до пункту 1.1. договору в терміни, визначені договором, постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (надалі-товар), а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну) визначену договором.

Згідно пункту 2.1. за даним договором постачається виключно оригінальна продукція виробництва провідних компаній світу, асортимент, кількість, ціна якої визначаються додатками та/або накладними та/або рахунками/фактури, що є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 2.2. договору ціна продукції, що поставляється за цим договором, вказується в додатках в національній валюті та визначається, в залежності від виду товару (засоби захисту рослин, насіння, насіння вітчизняного виробництва, міндобрива та мікродобрива). Для товару сторони встановлюють ціну та його вартість у гривнях, а також визначають їх еквівалент у доларах США.

Згідно з пунктом 2.3. договору загальна сума договору визначається сукупністю додатків та/або накладних та/або рахунків-фактур, що зазначені в. п.2.1 договору, та які є невід'ємною частиною цього договору. У випадку розбіжностей даних у додатках щодо кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невід'ємною частиною та підписується з боку покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару). У разі зміни курсу гривні до долара США постачальник проводить перерахунок (дооцінку) вартості поставленого, але не оплаченого покупцем товару.

Відповідно до пункту 3.2 договору сторони погоджуються застосовувати при проведенні розрахунків за цим договором курс долара США до гривні, що встановлений на міжбанківській валютній біржі на день підписання договору.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що поставка продукції здійснюється на умовах визначених в додатках до цього договору.

Згідно пункту 11.2. договору, договір набуває чинності з дня його підписання представниками обох сторін і діє до повних розрахунків.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" на виконання умов договору поставки №ЗР-159/1/13 у період з 31.05.2013 р. по 30.09.2013 р. здійснило поставку товару Товариству з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" на загальну суму 571 461,50 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних: №3094 від 31.05.2013 р. на суму 353 274,00 грн., №3096 від 31.05.2013 р. на суму 58 881,60 грн.; №3098 від 14.06.2013 р. на суму 10 332,40 грн.;№3368 від 26.06.2013 р. на суму 60 630,00 грн.; №3521 від 04.07.2013 р. на суму 24 170,00 грн.;№3917 від 24.07.2013 р. на суму 48 850,00 грн.;№4884 від 30.09.2013 р. на суму 37 306,00 грн.

Судами встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" були підписані та скріплені печатками додатки №1, №2, №3, №4 та №5, №6 до договору поставки №ЗР-159/1/13 від 31.05.2013 р., в яких зазначено асортимент поставленої продукції, одиниці вимірювання, кількість, сума в гривнях, строки поставки, ціна в доларах США з ПДВ і вартість в доларах США з ПДВ.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, здійснивши лише часткову оплату за отриманий товар в розмірі 415 000,00 грн., що підтверджується копіями банківських виписок від 02.10.2013 р. на суму 10 000,00 грн., від 24.10.2013 р. на суму 10 000,00 грн., від 31.10.2013 р. на суму 15 000,00 грн., від 06.11.2013 р. на суму 15 000,00 грн., від 12.11.2013 р. на суму 10 000,00 грн., від 19.11.2013 р. на суму 10 000,00 грн., від 29.11.2013 р. на суму 10 000,00 грн., від 13.02.2014 р. на суму 185 000,00 грн., банківська виписка від 13.03.2014 р. на суму 150 000,00 грн.

Відповідно до статті 509 Цивільного Кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматись від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з приписами статті 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 692 Цивільного Кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до статті 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" відповідно до умов договору від 31.05.2013 р. № ЗР-159/1/13 здійснило поставку товару вартістю 571 461, 50 грн., а Товариство з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" в порушення визначених додатками 1-6 договору строків не здійснило повного розрахунку за товар, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 156 461, 50 грн.

З матеріалів справи вбачається, що пунктами 2.4, 3.2, 3.3 договору сторони визначили порядок визначення вартості поставленого, але не оплаченого товару в разі збільшення курсу долара США до гривні на день проведення розрахунків.

Судами встановлено, що позивачем проведений перерахунок вартості поставленого, але не оплаченого товару, виходячи з того, що згідно додатків: №1 від 31.05.2013 р., №2 від 31.05.2013 р.; №3 від 31.05.2013 р.; №4 від 31.05.2013 р.; №5 від 31.05.2013 р.; №6 від 31.05.2013 р.; на день їх укладення курс гривні по відношенню до долара США на міжбанківській валютній біржі становив 8.2 грн. за 1 долар, а станом на 03.04.2014 р. міжбанківський курс гривні по відношенню до долара США становив - 11,45 грн. за 1 дол.

Враховуючи викладене, позивачем було проведено дооцінку вартості неоплаченого товару в розмірі 62 584,60 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 7.7 договору у разі невиконання покупцем зобов'язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов'язань передбачених розділом 3 цього договору покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника крім суми заборгованості 36 % річних, якщо інший розмір річних не встановлено відповідним додатком до договору.

Відповідно до пункту 7.1.1. договору поставки №ЗР-159/1/13 сторони передбачили, що за несвоєчасну оплату продукції покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми боргу за кожен день прострочення, а також додатково штраф 20% від суми несплаченого боргу.

Пунктом 7.8 договору сторони домовились, що стягнення штрафних санкцій за договором відповідно до п. 6 статті 232 Господарського кодексу України не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов'язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій продовжується до 3 років.

Відповідно до частини 2 статті 217 Господарського Кодексу України одним із видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Згідно приписів частини 4 статті 231 Господарського Кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного Кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського Кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суди попередніх інстанцій дійшли, на думку колегії суддів касаційної інстанції правомірного висновку про те, що в порушення умов укладеного між сторонами договору поставки №ЗР-159/1/13 від 31.05.2013 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" було вірно стягнуто на свою користь крім суми основного боргу, 36 % за період з 01.11.13 р. по 03.04.14 р. у розмірі 59 488, 63 грн., пені за період з 01.11.13 р. по 03.04.14 р. у розмірі 21 482,01 грн. та штраф у розмірі 31 292,30 грн.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та досліджені докази, судова колегія вважає прийняту у справі постанову апеляційного суду, якою було залишено в силі рішення суду першої інстанції, такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її зміни чи скасування, не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду ввід 26.08.2014 р. у справі № 924/489/14 господарського суду Хмельницької області залишити без змін.

Головуючий суддя В. Корсак

Судді: М. Данилова

Т. Данилова