ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Справа № 920/870/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоПрокопанич Г.К.,
суддів :Алєєвої І.В., Татькова В.І. (доповідача),
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Тростянецької міської ради
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 02.10.2014 р.
та на рішеннягосподарського суду Сумської області від 05.08.2014 р.
у справі№ 920/870/14 господарського суду Сумської області
за позовом Малого підприємства "Брівт" (надалі - МП "Брівт")
доТростянецької міської ради
простягнення 500 000 грн.
за участю представників:
від позивача- Шиян М.П., дов. від 01.06.2014 р.
від відповідача- Линник Л.В., дов. № 187 від 03.02.2015 р.

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року МП "Брівт" звернулося до господарського суду Сумської області з позовом до Тростянецької міської ради та просило суд стягнути з останньої 500 000 грн., сплачених на виконання умов договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом 90-квартирного житлового будинку готовністю 31 % шляхом викупу, укладеного між сторонами у справі 24.12.2009 р. та розірваного на підставі рішення господарського суду Сумської області від 12.01.2012 р.

Рішенням господарського суду Сумської області від 05.08.2014 р. (суддя Котельницька В.Л.) позов задоволено, стягнуто з Тростянецької міської ради на користь МП "Брівт" 500 000 грн. коштів, сплачених за договором купівлі-продажу від 24.12.2009 р.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.10.2014 р. (головуючий суддя Пелипенко Н.М., судді: Россолов В.В., Тихий П.В.) рішення господарського суду Сумської області від 05.08.2014 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішенням та постановою, Тростянецька міська рада звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням господарськими судами норм матеріального та процесуального права.

До початку судового засідання, від позивача надійшов відзив, в якому просив суд касаційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а прийняті у справі рішення та постанову залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що подана касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 24.12.2009 р. між Тростянецькою міською радою (продавець) та МП "БРІВТ" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом 90-квартирного житлового будинку готовністю 31%, шляхом викупу (надалі - Договір).

У відповідності до п. 1.1 цього договору продавець (відповідач) на підставі рішення Тростянецької міської ради Сумської області від 19.12.2008 р. № 397 "Про затвердження програми приватизації окремого індивідуально визначеного майна та об'єктів незавершеного будівництва комунальної власності Тростянецької міської ради на 2009 рік", рішення Тростянецької міської ради Сумської області від 14.07.2009 р. № 327 "Про внесення змін до програми приватизації окремого індивідуально-визначеного майна, рішення Тростянецької міської ради Сумської області від 08.10.2009 р. № 457 "Про внесення змін до програми приватизації окремого індивідуально визначеного майна та об'єктів незавершеного будівництва комунальної власності Тростянецької міської ради на 2009 рік", рішення Тростянецької міської ради Сумської області від 08.10.2009 р. № 458 "Про продаж незавершеного будівництвом 90-квартирного житлового будинку по вул. Б.Хмельницького, 15 а в м.Тростянець", зобов'язався передати у власність покупцю (позивачу) об'єкт незавершеного будівництва, незавершений будівництвом 90-квартирний житловий будинок готовністю 31% (тридцять один) відсоток, з підвалом, літ. А-5, цегляні, загальною площею 6798,6 кв. м, який знаходиться за адресою: Сумська область, Тростянецький район, місто Тростянець, вулиця Б.Хмельницького, буд. 15 а (п'ятнадцять "а"), - далі Об'єкт приватизації та розташований на земельній ділянці площею 0,9163 га, кадастровий номер 00012:0188, яка належить продавцеві на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою (серії ЯЯ № 275783), виданого від 17.11.2008 р. Тростянецькою міською радою, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на змелю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 43, зареєстрованого в КП "Охтирське міське БТІ" 28.11.2008 р. у реєстрову книгу № 1 н/з за р. № 5, реєстраційний номер об'єкту № 25572072, що підтверджується витягом № 21080406 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП "Охтирське міське БТІ" 28.11.2008 р., а покупець зобов'язується прийняти вказаний Об'єкт приватизації, сплатити його ціну відповідно до умов, визначених у цьому договорі.

05 лютого 2010 року було укладено додатковий договір № 1 до Договору, яким були внесені зміни до умов Договору в частині порядку оплати за нерухоме майно та продовжено термін сплати ціни договору на 60 календарних днів.

04 червня 2010 року укладено додатковий договір № 2 до Договору та продовжено термін сплати ціни договору до 15.07.2010 р., а також внесено зміни до умов зміни та розірвання даного договору.

11 січня 2011 року укладено додатковий договір № 3 до Договору. Даним договором були внесені наступні зміни до розділу 2 Договору щодо порядку оплати за придбаний об'єкт нерухомості.

Так, зокрема, відповідно до п. 2.1. та п. 2.1.1. Договору (в редакції додаткового договору № 3 від 11.01.2011 р.) покупець зобов'язаний внести 1 455 491,91 грн. за придбаний об'єкт з урахуванням індексу інфляції у термін до 22.01.2012 р.

В зв'язку з тим, що станом на 22.12.2010 р. покупцем внесено на рахунок міської ради кошти за придбаний об'єкт в сумі 300 000 грн. і загальна заборгованість склала 1 155 491, 91 грн. та штрафних санкцій на загальну суму 462 217,33 грн., продавець надає покупцю розстрочку платежу строком до 22.01.2012 р. в наступному порядку:

1) до 22.01.2011 р. - платіж у сумі 450 000 грн., з яких 357 556,53 грн. - плата за придбаний об'єкт (на рахунок 0389) та 92 443,47 грн. - штрафні санкції (на рахунок 0389);

2) до 01.04.2011 р. - платіж у сумі 291 927,31 грн. з урахуванням індексу інфляції, з яких 199 483,84 грн. - плата за придбаний об'єкт (на рахунок 0389) та 92 443,47 грн. - штрафні санкції (на рахунок 0389);

3) до 01.07.2011 р. - платіж у сумі 291 927,31 грн. з урахуванням індексу інфляції, з яких 199 483,84 грн. - плата за придбаний об'єкт (на рахунок 0389) та 92 443,47 грн. - штрафні санкції (на рахунок 0389);

4) до 01.10.2011 р. - платіж у сумі 291 927,31 грн. з урахуванням індексу інфляції, з яких 199 483,84 грн. - плата за придбаний об'єкт (на рахунок 0389) та 92 443,47 грн. - штрафні санкції (на рахунок 0389);

5) до 22.01.2012 р. - платіж у сумі 291 927,31 грн. з урахуванням індексу інфляції, з яких 199 483,84 грн. - плата за придбаний об'єкт (на рахунок 0389) та 92 443,47 грн. - штрафні санкції (на рахунок 0389).

Цим же додатковим договором було внесено зміни до п. 3.1. Договору шляхом викладення в новій редакції: передача Об'єкта приватизації здійснюється продавцем покупцю в 5-тиденний термін після сплати першого платежу в сумі 450 000 грн. та встановлено строк добудови 31.12.2012 р.

Судами було встановлено, що позивачем на рахунок, зазначений у договорі купівлі-продажу (р/р 0389 УДК в Тростянецькому районі ГУДКУ у Сумській області) було перераховано 500 000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 258 від 19.02.2010 р., № 384 від 26.07.2010 р., № 5 від 20.01.2011 р.

Також, судами попередніх інстанцій було з'ясовано, що рішенням господарського суду Сумської області від 12.01.2012 р. у справі № 5021/836/2011 договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом 90-квартирного житлового будинку готовністю 31 %, шляхом викупу, укладений між Тростянецькою міською радою та МП "БРІВТ" 24.12.2009 р., розірвано з дня набрання чинності зазначеного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Водночас, частиною 1 статті 11112 ГПК України встановлено, що вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Так, колегією суддів касаційної інстанції у постанові від 17.11.2011 р. у справі № 5021/836/2011 було вказано, що частиною 1 статті 12 Закону України "Про особливості приватизації незавершеного будівництва" передбачено, що представник органу приватизації та покупець об'єкта незавершеного будівництва в п'ятиденний строк після сплати повної вартості придбаного об'єкта незавершеного будівництва, а в разі надання розстрочки платежу - 50 відсотків (для об'єктів незавершеного будівництва житлового призначення - 30 відсотків) вартості цього об'єкта, підписують акт приймання-передачі об'єкта незавершеного будівництва, однак судами попередніх інстанцій не було взагалі досліджено питання передачі об'єкта приватизації відповідачеві та підписання з цього приводу акта.

Приймаючи після нового розгляду рішення від 12.01.2015 р. у справі № 5021/836/2011 місцевий господарський суд, як вбачається зі змісту рішення, не звернув уваги на зазначену вказівку суду касаційної інстанції та не з'ясував факт підписання чи не підписання акту приймання-передачі об'єкту.

Водночас, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що дослідження питання передачі спірного об'єкту приватизації відповідачеві та підписання акту приймання-передачі має важливе значення для правильного вирішення спору між сторонами у даній справі № 920/870/14, з огляду на таке.

Так, звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача 500 000 грн., позивач обґрунтовував свої вимоги положеннями статті 1212 ЦК України.

У відповідності зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

У постанові Верховного Суду України від 22.01.2013 у справі № 5006/18/13/2012 викладено правову позицію, згідно з якою аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1/ набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2/ відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Крім того, у своїй постанові від 17.06.2014 р. у справі № 13/096-12 Верховний Суд України вказав, що саме по собі розірвання договору не може бути підставою для застосування вищевказаної норми, оскільки за загальним правилом, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 4 статті 653 ЦК України).

Отже, при вирішенні даного спору суди попередніх інстанцій повинні були встановити, чи мав місце між сторонами у даній справі факт позадоговірних зобов'язань на момент сплати спірних 500 000 грн. за укладеним між ними Договором, а також чи були наявні підстави для повернення Тростянецькою міською радою сплачених позивачем 500 000 грн. саме як безпідставно набутих коштів.

У зв'язку із вищевикладеним колегія суддів вважає, що приймаючи рішення та постанову, суди надали неповну та невірну юридичну оцінку обставинам справи, порушили і неправильно застосували норми матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим, враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції (ст. 1117 ГПК України), рішення та постанова підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд місцевому господарському суду.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Тростянецької міської ради задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.10.2014 р. та рішення господарського суду Сумської області від 05.08.2014 р. у справі № 920/870/14 скасувати.

Справу № 920/870/14 передати на новий розгляд до господарського суду Сумської області в іншому складі суду.

Головуючий суддя Г.К. Прокопанич

Суддя І.В. Алєєва

Суддя (доповідач) В.І. Татьков