ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року Справа № 5019/748/11

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Куровського С.В. - головуючого (доповідача), Катеринчук Л.Й., Коваленка В.М.,
за участю представників: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському

районі Рівненської області

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.11.2014

та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 17.09.2014

у справі №5019/748/11 господарського суду Рівненської області

за заявою Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод

нестандартного обладнання"

про визнання банкрутом,

встановив:

Ухалою господарського суду Рівненської області від 17.09.2014 (суддя Церкована Н.Ф.) у задоволенні заяви Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області до Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод нестандартного обладнання" про визнання поточних кредиторських вимог в сумі 54128,59 грн., що становлять відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з грудня 2013 року по травень 2014 року, відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 (колегія суддів у складі: Огороднік К.М. - головуючий, Бригинець Л.М., Демидюк О.О.) ухвалу господарського суду Рівненської області від 17.09.2014 залишено без змін.

В касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області (далі УПФУ) просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 17.09.2014 та постанову суду апеляційної інстанції від 19.11.2014 з підстав неправильного застосування норм матеріального права, а саме ст.ст. 1. 23, 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Судова колегія, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарськими судами при прийнятті оскаржених судових рішень норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, у процедурах банкрутства боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Також згідно положень зазначеної статті у банкрута припиняється підприємницька діяльність та припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також повноваження власника (власників) майна банкрута.

Таким чином, у ліквідаційній процедурі в установлений Законом строк можуть бути заявлені лише ті вимоги, які виникли в процедурах розпорядження майном та санації, оскільки після визнання боржника банкрутом додаткові зобов'язання не виникають.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою господарського суду Рівненської області від 09.10.2013 ВАТ "Здолбунівський завод нестандартного обладнання" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

23.06.2014 УПФУ в Здолбунівському районі до господарського суду Рівненської області подано заяви про визнання поточних кредиторських вимог до боржника на загальну суму 54128,59 грн., які є зобов'язаннями боржника щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з грудня 2013 р. по травень 2014 р.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог УПФУ в Здолбунівському районі Рівненської області, посилаючись на те, що під час ліквідаційної процедури не виникає будь-яких нових зобов'язань, що можуть бути заявлені в порядку статті 38 Закону.

Отже, доводи заявника касаційної скарги про можливість виникнення під час ліквідаційної процедури поточних додаткових зобов'язань, які підлягають задоволенню, є необґрунтованими.

Згідно з ч.1 ст.11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що оскаржувані ухвала та постанова судів попередніх інстанцій у даній справі відповідають нормам матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків судів першої та апеляційної інстанцій, у зв'язку з чим відсутні підстави для їх скасування.

Керуючись статтями 1117, 1119, 11111 ПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 та ухвалу господарського суду Рівненської області від 17.09.2014 по справі №5019/748/11 залишити без змін.

Головуючий Куровський С.В.

Судді Катеринчук Л.Й.

Коваленко В.М.