РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015Справа №910/26503/14

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС"

до Комунального підприємства "Київпастранс"

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 7768,44 грн.

Суддя Васильченко Т.В.

в присутності представників сторін:

від позивача Синельніков М.О. довіреність №ГО-14/253 від 15.12.2014;
від відповідачане з'явилися.

Суть спору: Приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київпастранс" про відшкодування шкоди в розмірі 7768,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту ДТЗ№112168 від 08.07.2011 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП), яка сталася з вини водія відповідача, позивачем виплачено страхове відшкодування власнику застрахованого автомобіля марки "HYUNDAI", реєстраційний номер АА2082КР, а тому до позивача відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1172, 1191 Цивільного кодексу України перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.12.2014 порушено провадження у справі №910/26503/14 та призначено справу до розгляду.

22.01.2015 позивач, через відділ діловодства суду, подав письмові пояснення по справі, в яких наголосив на тому, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування є саме платіжне доручення, в той час як звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

23.01.2015 відповідач, через відділ діловодства суду, подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив з підстав того, що позивачем не надано висновку оцінювача або аварійного комісара щодо встановлення розміру оціненої шкоди. Крім того, в рахунку-заказі №БА-0019229 від 07.03.2012 зазначено про мийку автомобіля, килимів, прибирання салону автомобіля, що не відноситься до механічних пошкоджень.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.01.2015 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та у відповідності до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву в судовому засіданні до 02.02.2015.

02.02.2015 відповідач, через відділ діловодства суду, подав пояснення про неможливість здійснення оплати за проведення судової автотоварознавчої експертизи через вкрай тяжкий майновий стан.

В судовому засіданні 02.02.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги та повідомив, що не заперечує проти зменшення розміру відшкодування на вартість мийки авто, мийки килимів та прибирання салону.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для чергового відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 02.02.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, які приймали участь під час розгляду справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2011 між позивачем, як страховиком, та Козачок Тетяною Вікторівною, як страхувальником, було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту ДТЗ№112168, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "HYUNDAI", реєстраційний номер АА2082КР, 2011 року випуску.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП та вигодонабувачем є страхувальник.

Строк дії договору встановлено з 09.07.2011 по 08.07.2012.

18.02.2012 о 16 год. 30 хв. на перехресті вул. Маяковського-Сабурова в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля марки "HYUNDAI", реєстраційний номер АА2082КР та тролейбусу "ЛАЗ" бортовий номер 4616, а саме: Космідайло О.Г., керуючи тролейбусом "ЛАЗ" бортовий номер 4616, не врахував дорожньої обстановки, не надав дорогу автомобілю марки "HYUNDAI", реєстраційний номер АА2082КР, водій - Козачок Т.В., який рухався по головній дорозі, у зв'язку з чим здійснив з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів.

Космідайло О.Г., як водій Комунального підприємства "Київпастранс", на момент ДТП на законних підставах керував тролейбусом "ЛАЗ" бортовий номер 4616, що встановлено постановою Деснянського районного суду м. Києва від 29.03.2012 та не спростовано відповідачем під час розгляду справи.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Космідайло Олексієм Григоровичем вимог пунктів 2.3б, 16.11 Правил дорожнього руху України, що підтверджується довідкою відділу ДАІ Деснянського РУ ГУ МВС України в місті Києві №8965305 про дорожньо-транспортну пригоду.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 29.03.2012 у справі №2603/519/12 встановлено порушення Космідайло Олексієм Григоровичем вимог п.п. 2.3б, 16.11 Правил дорожнього руху України, Космідайло Олексія Григоровича визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Згідно рахунку-фактури №БА-0003142 від 19.02.2012 виставленого власнику застрахованого транспортного засобу ТОВ "Богдан Авто" вартість відновлювального ремонту автомобіля "HYUNDAI", реєстраційний номер АА2082КР складає 7768,44 грн.

20.02.2012 власник транспортного засобу "HYUNDAI", реєстраційний номер АА2082КР звернувся до позивача із заявою про настання події за договором добровільного страхування наземного транспорту ДТЗ№112168 від 08.07.2011 та виплату страхового відшкодування на рахунок СТО - ТОВ "Богдан Авто".

29.02.2012 позивачем був складений та підписаний страховий акт №4914В/40/2012, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля "HYUNDAI", реєстраційний номер АА2082КР, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 7768,44 грн.

На підставі складеного страхового акту №4914В/40/2012 від 29.02.2012 Приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС", виконуючи свої зобов'язання за договором добровільного страхування наземного транспорту ДТЗ№112168 від 08.07.2011, перерахувало суму страхового відшкодування в розмірі 7768,44 грн. на рахунок СТО - ТОВ "Богдан Авто", що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №21617 від 01.03.2012.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - тролейбус "ЛАЗ" бортовий номер 4616, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю "HYUNDAI", реєстраційний номер АА2082КР, належить Комунальному підприємству "Київпастранс" та знаходився під керуванням водія Космідайло Олексія Григоровича, який станом на момент ДТП перебував у трудових відносинах з Комунальним підприємством "Київпастранс" (зворотного матеріали справи не містять).

Згідно із ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

При цьому, ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже, відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобу "HYUNDAI", реєстраційний номер АА2082КР, має нести відповідач як юридична особа, з винних неправомірних дій водія якої сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль "HYUNDAI", реєстраційний номер АА2082КР зазнав технічних ушкоджень.

Таким чином, в силу наведених положень законодавства, відповідачем повинна бути відшкодована майнова шкода, заподіяна транспортному засобу "HYUNDAI", реєстраційний номер АА2082КР, внаслідок його пошкодження при ДТП.

Згідно із ч. 17 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Відповідно до п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

В той же час, як вбачається з рахунку-заказу №БА-0019229 (акт виконаних робіт) від 07.03.2012 до переліку ремонтних робіт включено наступні роботи: мийка безконтактна легк. авто в сумі 37,00 грн. без ПДВ, мийка килимків салона легкового авто в сумі 11,00 грн. без ПДВ та прибирання салону пилососом легкового авто в сумі 17,00 грн. без ПДВ, які, на думку суду, не повинні відшкодовуватись відповідачем, оскільки проведення робіт, що не впливають на поновлення справності та роботоздатності автомобіля, зокрема таких, як мийка, полірування тощо, не є реальними збитками, пов'язаними зі спірною ДТП.

Отже, розрахунок витрат, які пов'язані з відновлювальним ремонтом, та які повинні бути відшкодовані відповідачем, за визначенням суду становить 7690,44 грн. (7768,44 грн. (сума страхового відшкодування) - 37,00 грн. (вартість мийки безконтактної) - 11,00 грн. (вартість мийки килимків) - 17,00 грн. (вартість прибирання салону пилососом) - 13,00 грн. ПДВ = 7690,44 грн.), у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, в тому числі факту дорожньо-транспортної пригоди, наявність вини водія відповідача Космідайло Олексія Григоровича в її скоєнні, а також факт настання страхового випадку, який став правовою підставою для виплати позивачем на користь власника пошкодженого застрахованого транспортного засобу страхового відшкодування.

Доводи ж відповідача про те, що в матеріалах справи відсутній висновок оцінювача або аварійного комісара щодо встановлення розміру оціненої шкоди, не приймаються судом до уваги, оскільки Законом України "Про страхування" не передбачено обов'язкового проведення суб'єктами оціночної діяльності незалежної професійної оцінки шкоди, завданої транспортному засобу внаслідок ДТП, тобто необхідність відшкодування шкоди не ставиться у залежність від проведення такої оцінки, а під оціненою шкодою в ньому розуміється передусім шкода, оцінена страховою компанією.

При цьому, доказом фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП є платіжне доручення № 21617 від 01.03.2012 та акт виконаних робіт №БА-0019229 від 07.03.2012, а звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

Отже, враховуючи положення ч. 1 ст. 990 ЦК України та ст.ст. 25, 26 Закону України "Про страхування", сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов'язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами по справі, чим повністю спростовуються доводи відповідача про недоведеність розміру збитків, які ґрунтуються виключно на відсутності складеного відповідним експертом звіту про оцінку майна, як обов'язкового документу, що відповідно до Методики визначає відновлювальну вартість пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Вищого господарського суду України від 15.01.2013 у справі №5011-72/9778-2012, від 30.01.2013 у справі №5011-35/11156-2012, від 13.05.2013 у справі №5011-50/17051-2012, від 14.05.2013 у справі №5011-50/17049-2012, від 30.07.2013 у справі №910/3655/13 та інших.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з покладенням судового збору в цій частині на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м.Київ, вул. Набережне шосе, 2, ідентифікаційний код 31725604) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" (03062, м. Київ, просп. Перемоги, 65, ідентифікаційний код 30115243) суму страхового відшкодування у розмірі 7690 (сім тисяч шістсот дев'яносто) грн. 44 коп. та 1808 (одну тисячу вісімсот вісім) грн. 66 коп. судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.02.2015.

Суддя Т.В.Васильченко