ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2015 р.Справа № 922/3175/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сандора", с. Миколаївське Жовтневого району Миколаївської області,
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків,
про стягнення 13054,70 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 (дов.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Сандора", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, ФО П ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за поставлений товар за договором № Н-1226/2012 від 19.12.2012р. у сумі 12243,00 грн., пені в сумі 811,70 грн. Позивач просить також покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 29.09.2014р. провадження у справі зупинено, по справі призначено судову почеркознавчу експертизу.

Ухвалою суду від 11.11.2014р. провадження у справі поновлено для вирішення клопотання експерта.

Ухвалою суду від 11.11.2014р. клопотання експерта задоволено, провадження у справі зупинено, справу направлено для подальшого проведення судової почеркознавчої експертизи до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. Н.С.Бокаріуса.

16.01.2015р. матеріали справи повернуті з Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. Н.С.Бокаріуса з повідомленням про те, що судова почеркознавча експертиза залишена без виконання та знята з провадження, оскільки не здійснена оплата вартості експертизи.

Ухвалою суду від 19.01.2015р. провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено в судове засідання на 29.01.2015р.

У судове засідання 29.01.2015р. відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений ухвалою суду, отримання якої підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач про причини неявки суду не повідомила. У судовому засіданні 29.09.2014р. відповідач проти позову заперечувала, вказувала, на те, що до жовтня 2013р. дійсно отримувала від позивача товар, за який повністю розрахувалась, однак з жовтня 2013р. не здійснювала підприємницьку діяльність у торговій точці за адресою : АДРЕСА_1, та не отримувала від позивача товар за спірними видатковими накладними, ніяких документів про отримання товару не підписувала. Відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

27.01.2015р. від відповідача через канцелярію суду надійшли обґрунтування заперечень, в яких відповідач зазначає, що експертною установою необґрунтовано виставлений рахунок на проведення експертизи на суму 5920,00 грн., відповідач вважає таку суму занадто великою. В своїх обґрунтуваннях відповідач вказує на те, що позивач, при нездійсненні оплати за поставлений товар, не мав права відвантажувати товар, та наступні поставки не здійснювались би до моменту отримання коштів від відповідача, що передбачено пунктами 3.4, 3.6 Договору поставки. відповідач також вказує на те, що продовжує стверджувати, що товар від позивача по заявленим видатковим накладним не отримувала.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак своїми процесуальними правами на участь у судовому засіданні не скористався, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Представник позивача підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

В слуханні справи оголошувались перерви до 22.09.2014р. о 10:30 год., 29.09.2014р. об 11:00 год.

Вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, які були присутні в судових засіданнях, що відбувались по даній справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

19.12.2012р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Сандора" (позивач, постачальник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач, покупець) укладено Договір поставки № Н-1226/2012 (далі - Договір).

Згідно п. 1.1 Договору постачальник зобов'язується протягом строку дії цього Договору передавати покупцю у власність, а покупець - приймати та оплачувати продукцію (соки, безалкогольні та алкогольні напої та ін.).

Згідно п. 2.1 Договору постачальник поставляє товар на умовах DDP (доставка на склад покупця) відповідно до Інкотермс 2000, адреса доставки - АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 3.2 Договору покупець зобов'язаний оплатити продукцію протягом 7 (семи) календарних днів з дати відвантаження, вказаної в накладній (рахунку - фактурі) шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника або шляхом внесення в касу підприємства.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору, ним були здійснені поставки товару, які не були повністю оплачені відповідачем, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 12243,00 грн.

До матеріалів справи надані видаткові накладні, які підтверджують здійсненні позивачем поставки товару на адресу відповідача в період з 10.01.2013р. по 25.07.2013р. (а.с. 118-141). Відповідач підтверджує отримання товару по таким видатковим накладним, товар, оставлений за вказаний період, оплачений відповідачем, що підтверджується сторонами.

Крім того до матеріалів справи додані видаткові накладні № ХА/РНв-196999 від 12.10.2013р., № ХА/РНв-197000 від 12.10.2013р., № ХА/РНв-205021 від 24.10.2013р., № ХА/РНв-205023 від 24.10.2013р., № ХА/РНв-210412 від 31.10.2013р., № ХА/РНв-210409 від 31.10.2013р., згідно яких позивачем відповідачу поставлений товар на загальну суму 12443,00 грн. (а.с. 98-110), який був оплачений частково на суму 200,00 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 711 144 від 16.10.2013р. (а.с. 142).

Відповідач проти позову заперечує, вказує, на те, що до жовтня 2013р. дійсно отримувала від позивача товар, за який повністю розрахувалась, однак з жовтня 2013р. не здійснювала підприємницьку діяльність у торговій точці за адресою : АДРЕСА_1, та не отримувала від позивача товар за спірними видатковими накладними, ніяких документів про отримання товару не підписувала.

Судом була призначена по справі судова почеркознавча експертиза, на вирішення якої поставлено питання чи виконані запис "Левак б/п верить" та підпис в графі "Отримав" в видаткових накладних № ХА/РНв-004535 від 10.01.2013р., № ХА/РНв-004537 від 10.01.2013р., № ХА/РНв-016259 від 31.01.2013р., № ХА/РНв-016260 від 31.01.2013р., № ХА/РНв-042933 від 14.03.2013р., № ХА/РНв-042936 від 14.03.2013р., № ХА/РНв-056853 від 04.04.2013р., № ХА/РНв-056859 від 04.04.2013р., № ХА/РНв-130098 від 09.07.2013р., № ХА/РНв-130125 від 09.07.2013р., № ХА/РНв-141250 від 25.07.2013р., № ХА/РНв-141254 від 25.07.2013р., № ХА/РНв-141256 від 25.07.2013р., № ХА/РНв-196999 від 12.10.2013р., № ХА/РНв-197000 від 12.10.2013р., № ХА/РНв-205021 від 24.10.2013р., № ХА/РНв-205023 від 24.10.2013р., № ХА/РНв-210412 від 31.10.2013р., № ХА/РНв-210409 від 31.10.2013р. особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?

Вказана експертиза не була проведена, оскільки не оплачена відповідачем, який надав пояснення, що не здійснив оплату через велику вартість експертизи та недовіру до висновку, що може бути наданий Харківським НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. Суд зазначає, що відповідач не пропонував провести експертизу в іншій експертній установі.

Судом відповідно до ст. 30 ГПК України були заслухані пояснення працівників позивача, які безпосередньо здійснювали поставки відповідачу.

Експедитори позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили, що здійснювали поставку товару за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі і в жовтні 2013р., передавали товар та відповідні документи працівникам в магазині, які виносили вже підписані документи про отримання товару з іншого приміщення.

Крім того, торговий агент позивача Романенко Є.С. пояснив суду про те, що він особисто працював з відповідачем та її чоловіком, замовлення товару здійснювалось ними в телефонному режимі або безпосередньо за адресою: АДРЕСА_1, куди він приїжджав кожної середи та спілкувався з відповідачем або її чоловіком, в тому числі і в жовтні 2013р.

Суд зазначає, що крім усних пояснень відповідача про те, що вона в жовтні місяці не працювала в магазині за адресою : АДРЕСА_1, та не отримувала товар, інших доказів на підтвердження даних посилань до матеріалів справи не надано, крім того відповідач 29.09.2014р. пояснила, що вона не має доказів на підтвердження того, що магазин не працював, при цьому договір оренди на таке приміщення продовжував діяти.

Дослідивши видаткові накладні за період з 31.01.2013р. по 31.10.2013р., суд встановив, що такі накладні оформлені однаково, мають однаковий запис в графі Отримав", а саме : "Левак б/п верить". Працівники позивача підтвердили поставку товару в жовтні 2013р. до магазину відповідача.

Стосовно посилань відповідача на те, що позивач не мав права продовжувати поставки товару, якщо попередні поставки не оплачені, суд зазначає, що здійснення поставок та припинення постачання товару позивачем в такому випадку є його правом, а не обов'язком.

За таких обставин суд вважає доведеним факт поставки позивачем відповідачу товару за видатковими накладними № ХА/РНв-196999 від 12.10.2013р., № ХА/РНв-197000 від 12.10.2013р., № ХА/РНв-205021 від 24.10.2013р., № ХА/РНв-205023 від 24.10.2013р., № ХА/РНв-210412 від 31.10.2013р., № ХА/РНв-210409 від 31.10.2013р., згідно яких позивачем відповідачу поставлений товар на загальну суму 12443,00 грн.

На теперішній час строк оплати отриманого відповідачем товару настав.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тому, згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав передбачені договором зобов'язання по сплаті грошових коштів у визначений строк, позивачем обґрунтовано пред'явлено до стягнення основний борг у сумі 12243,00 грн.

Крім того, відповідно до п. 4.2 Договору за несвоєчасну оплату продукції покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ з простроченої суми за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Позивачем до матеріалів справи наданий розрахунок пені, відповідно до якого сума нарахованої пені станом на 07.07.2014 р. складає 811,70 грн.

Розглянувши наданий розрахунок пені, судом встановлено, що розрахунок пені зроблений з урахуванням дати поставки кожної партії товару в межах строку, визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, арифметично обчислення здійснені вірно, наданий розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства, умовам Договору та відносинам, що склалися між сторонами, а тому приймається судом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги нормативно та документально обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати повністю покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сандора" (57262, Миколаївська область, Жовтневий район, с. Миколаївське, код 22430008, р/р 5300 в АТ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005) основну заборгованість у сумі 12243,00 грн., пеню в сумі 811,70 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн.

Повне рішення складено 03.02.2015 р.

Суддя В.О. Яризько