РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015Справа № 910/22970/14

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Профіт-консул»
До Приватного підприємства «Наукова виробнича фірма «Кворум»
Простягнення 10 000 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Мельник А.А., представник за довіреністю;

Від відповідача Тополюк І.М., представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості в сумі 10 000 грн. за агентським договором №01/01/11 від 09.01.2011р.

Ухвалою суду від 16.12.2014р. продовжено строк розгляду справи за клопотанням позивача на підставі ст. 69 ГПК України.

Відповідач позов визнав в повному обсязі.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Профіт-консул» (надалі - Позивач, Агент) та Приватним підприємством «Наукова виробнича фірма «Кворум» (надалі - Відповідач, Принципал) було укладено агентський договір №01/01/11 (надалі - Договір).

Відповідно до п.п.1.1. Договору передбачено, що Агент зобов'язується за дорученням і в інтересах Принципала за винагороду сприяти укладенню Принципалом однієї або кількох угод купівлі матеріалів виробничо-технічного призначення (фторопластів) з метою подальшої їх переробки (далі - Послуги).

Положення п.п.1.2. Договору передбачають, що належним виконанням Агентом своїх зобов'язань за цим договором вважається факт укладання Принципалом угод (договорів) про купівлю матеріалів виробничо-технічного призначення із третіми особами з дотриманням положень цього договору.

Як встановлено Актом приймання-передачі послуг до агентського договору від 27.02.2011p., Позивач сприял укладенню Відповідачем угоди №010211 від 01.02.2011р. з Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Авертус", про передачу у власність матеріалів виробничо-технічного призначення за загальну суму 500 000 грн.

Положенням п. 3.1. та 3.2 Договору встановлено, що за сприяння в укладенні угоди передбаченої п. 1.1 цього договору Принципал зобов'язується виплатити Агенту агентську винагороду в розмірі 2 (два) % (відсотка) від суми договору протягом 45 банківських днів з дня оплати третьою особою за угодою, укладеною з його посередництвом.

Суду доведено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, а саме: сприял укладенню Відповідачем угоди купівлі матеріалів виробничо-технічного призначення (фторопластів) №010211 від 01.02.2011р. з Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Авертус".

Відповідач жодних заперечень чи зауважень до якості наданої послуги не пред'явив.

У судовому засіданні відповідач позов визнав в повному обсязі.

Судом досліджений наявний в матеріалах справи договір №010211 від 01.02.2011р. на підтвердження факту укладення договору між Відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Авертус" та видаткові накладні на підтвердження факту поставки товару за вищевказаним договором на суму 500 000 грн.

Згідно з п. 3.2 Договору, агентська винагорода виплачується Агенту на його поточний рахунок протягом 45 банківських днів з дня поставки товару третьою особою за угодою, укладеною з його посередництвом.

Таким чином Відповідач був зобов'язаний оплатити прийняту ним послугу не пізніше 19 березня 2011р. Натомість. Відповідач вартість прийнятої ним Послуги не оплатив.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Суду доведено, факт виконання позивачем своїх зобов'язань, відповідно до умов укладеного Договору, в повному обсязі.

Спір між сторонами даного судового процесу виник внаслідок порушення Відповідачем обов'язку з оплати наданої Позивачем послуги за Договором.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи та в їх сукупності, факт наявності заборгованості у Відповідача перед позивачем за договором у сумі 10 000 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час Відповідачем не оспорений, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з Відповідача основної заборгованості, яка виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов'язання за Договором, підлягає задоволенню в повному обсязі в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 49, п. 4 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Наукова виробнича фірма «Кворум» (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, буд. 9, кімната 414, ідентифікаційний код 31753076) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт-консул» (01140, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 13/2Б, ідентифікаційний код 34866949) 10 000 (десять тисяч) грн. боргу та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 31.01.2015р.

Суддя І.І. Борисенко