ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

27 січня 2015 року Справа № 5016/4036/2011(9/54)

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі Мавродій Г.В.,

за участю представників учасників процесу:

від кредитора: Курбакова А.С. - довіреність № 3205/9/14-03-10-013 від 25.08.2014 р.,

ліквідатор банкрута: арбітражний керуючий Гладишко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву

кредитора: Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24/2, ідентифікаційний код 38790114)

до банкрута: Приватного підприємства "Торговий дім "Еластик" (54017, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20/4, оф. 31, ідентифікаційний код 03330933)

ліквідатор: арбітражний керуючий Гладишко Юрій Павлович (свідоцтво № 1669 від 24.07.2013 р., 07411, Київська область, Броварський район, с. Літки, вул. Шевченка, 30)

про визнання кредиторських вимог у сумі 39 024,07 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду Миколаївської області від 25.10.2012 р. у справі № 5016/4036/2011(9/54) боржника - Приватне підприємство "Торговий дім "Еластик" (надалі - ПП "ТД "Еластик") визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гладишка Юрія Павловича (далі - Гладишко Ю.П.).

08.11.2012 р. у газеті "Голос України" № 211 було опубліковано оголошення про визнання ПП "ТД "Еластик" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

07.11.2014 р. до господарського суду надійшла заява Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (далі - ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва) № 4119/9/14-03-10-00 від 07.11.2014 р. про визнання кредиторських вимог до банкрута в сумі 39 024,07 грн.

Ухвалою суду від 11.11.2014 р. вказана заява кредитора була прийнята та призначена до розгляду. Ухвалами суду від 24.11.2014 р. та від 16.12.2014 р. розгляд заяви відкладався.

24.11.2014 р. від кредитора до суду супровідним листом б/н та б/д (вх. № 21544/14) надійшли витребувані докази.

24.11.2014 р. та 27.01.2015 р. від ліквідатора банкрута до суду надішли відзиви на заяву кредитора (б/н від 20.11.2014 р. і б/н від 27.01.2015 р. відповідно).

27.01.2015 р. у судове засідання з'явилася представник кредитора - Курбакова А.С., яка підтримала заявлені вимоги повністю у сумі 39 024,07 грн., та ліквідатор банкрута, який заявлені вимоги визнав частково в сумі 2 034,07 грн.

Розглянувши вказані кредиторські вимоги, заслухавши учасників провадження у справі про банкрутство, господарський дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у попередній редакції чинній до 18.01.2013 р. включно) (далі - Закон про банкрутство) вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Відповідно до п. 11.5 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 04 червня 2004 року № 04-5/1193 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з моменту публікації відомостей про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури поточні кредитори, вимоги яких виникли після порушення провадження у справі про банкрутство (у процедурах розпорядження майном, санації та ліквідації) зобов'язані заявити їх ліквідатору та до господарського суду протягом строку ліквідаційної процедури. Розгляд таких вимог здійснюється за аналогією з порядком розгляду вимог конкурсних кредиторів.

Відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону про банкрутство за результатами розгляду заяв з вимогами конкурсних кредиторів господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Як вбачається з розрахунку кредитора та матеріалів заяви, загальна заборгованість банкрута перед кредитором становить 39 024,07 грн. та складається із:

- податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 38 971,07 грн., з яких:

- 37 780,07 грн. - податковий борг згідно податкових декларацій з податку на додану вартість (№ від 20.06.2012 р. [1 830,07 грн., за травень 2012 року, термін сплати 30.06.2012 р.], № від 20.07.2012 р. [89,00 грн., за червень 2012 року, термін сплати 30.07.2012 р.], № від 20.08.2012 р. [109,00 грн., за липень 2012 року, термін сплати 30.08.2012 р.], № від 22.10.2012 р. [7,00 грн., за вересень 2012 року, термін сплати 30.10.2012 р.], № від 20.11.2012 р. [44,00 грн., за жовтень 2012 року, термін сплати 30.11.2012 р.], № від 20.12.2012 р. [49,00 грн., за листопад 2012 року, термін сплати 30.12.2012 р.], № від 21.01.2013 р. [49,00 грн., за грудень 2012 року, термін сплати 30.01.2013 р.], № від 20.02.2013 р. [9,00 грн., за січень 2013 року, термін сплати 02.03.2013 р.], № від 20.03.2013 р. [37,00 грн., за лютий 2013 року, термін сплати 30.03.2013 р.], № від 22.04.2013 р. [3 518,00 грн., за березень 2013 року, термін сплати 30.04.2013 р.], № від 20.05.2013 р. [7 442,00 грн., за квітень 2013 року, термін сплати 30.05.2013 р.], № від 19.06.2013 р. [4 349,00 грн., за травень 2013 року, термін сплати 30.06.2013 р.], № від 19.07.2013 р. [3 917,00 грн., за червень 2013 року, термін сплати 30.07.2013 р.], № від 20.11.2013 р. [3,00 грн., за жовтень 2013 року, термін сплати 30.11.2013 р.], № від 31.12.2013 р. [386,00 грн., за грудень 2013 року, термін сплати 30.01.2014 р.], № від 20.02.2014 р. [380,00 грн., за січень 2014 року, термін сплати 02.03.2014 р.], № від 20.03.2014 р. [1 203,00 грн., за лютий 2014 року, термін сплати 30.03.2014 р.], № від 20.05.2014 р. [51,00 грн., за квітень 2014 року, термін сплати 30.05.2014 р.], № від 17.06.2014 р. [2 862,00 грн., за травень 2014 року, термін сплати 30.06.2014 р.], № від 18.07.2014 р. [3 222,00 грн., за червень 2014 року, термін сплати 30.07.2014 р.], № від 20.08.2014 р. [4 216,00 грн., за липень 2014 року, термін сплати 30.08.2014 р.], № від 22.09.2014 р. [4 003,00 грн., за серпень 2014 року, термін сплати 30.09.2014 р.]) та уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 15.10.2012 р. (5,00 грн., за жовтень 2012 року);

- 1 191,00 грн. штрафні санкції (1,00 грн. - сума штрафу, нарахована платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки [уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 15.10.2012 р.], 1 190,00 грн. [= 170,00 грн.*7] - штрафні санкції, нараховані органом доходів і зборів за невчасну подачу платником декларацій (№ від 20.03.2013 р., № від 22.04.2013 р., № від 20.05.2013 р., № від 20.11.2013 р., № від 20.02.2014 р., № від 20.03.2014 р., № від 20.05.2014 р.);

- податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 53,00 грн. (податкова декларація з податку на прибуток підприємства від 28.02.2014 р. за 2013 рік).

Податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.11.2013 р. та податкова декларація з податку на прибуток підприємства від 28.02.2014 р. подані від імені Гладишка Ю.П.

Усі інші податкові декларації та уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок подані від імені Сальви Жанни Василівни.

Статтею 1 Закону про банкрутство визначено поняття кредитора - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, у процедурах банкрутства боржника.

Із дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури згідно з частиною 1 статті 23 Закону про банкрутство закінчується технологічний цикл із виготовлення продукції, і підприємницька діяльність банкрута завершується. Строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів), повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності вважається таким, що настав. Припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

У межах повноважень, визначених частиною 1 статті 25 Закону про банкрутство, ліквідатор заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, є неоплаченими і заявлені кредитором у межах строку ліквідаційної процедури, передбаченого частиною 2 статті 22 Закону про банкрутство.

Отже, зазначеними нормами Закону про банкрутство, законодавець чітко визначив, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

Заява про визнання поточних вимог подається кредитором ліквідатору у ліквідаційній процедурі в межах строків, визначених частиною 2 статті 22 Закону про банкрутство.

Частиною 1 статті 31 Закону про банкрутство встановлено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому цією статтею. Так, у третю чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом. У шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до висновку, що вимоги кредитора у сумі 2 034,07 грн., які ґрунтуються на податкових деклараціях з податку на додану вартість № від 20.06.2012 р. [1 830,07 грн.], № від 20.07.2012 р. [89,00 грн.], № від 20.08.2012 р. [109,00 грн.], № від 22.10.2012 р. [7,00 грн.] та на уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 15.10.2012 р. [5,00 грн.+1,00 грн. (сума штрафу, нарахована платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки)] підлягають визнанню, оскільки являються обґрунтованими, документально підтвердженими, заявленими в межах строків, визначених частиною 2 статті 22 Закону про банкрутство, а також визнаються ліквідатором.

Таким чином, суд визнає кредиторські вимоги ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва частково в сумі 2 033,07 грн. - третя черга, 1,00 грн. - шоста черга.

Що ж стосується вимог кредитора у загальній сумі 36 990,00 грн., суд зазначає таке.

Вимоги ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва у сумі 35 800,00 грн., які ґрунтуються на факті подання платником податкових декларацій з податку на додану вартість № від 20.11.2012 р. [44,00 грн., за жовтень 2012 року, термін сплати 30.11.2012 р.], № від 20.12.2012 р. [49,00 грн., за листопад 2012 року, термін сплати 30.12.2012 р.], № від 21.01.2013 р. [49,00 грн., за грудень 2012 року, термін сплати 30.01.2013 р.], № від 20.02.2013 р. [9,00 грн., за січень 2013 року, термін сплати 02.03.2013 р.], № від 20.03.2013 р. [37,00 грн., за лютий 2013 року, термін сплати 30.03.2013 р.], № від 22.04.2013 р. [3 518,00 грн., за березень 2013 року, термін сплати 30.04.2013 р.], № від 20.05.2013 р. [7 442,00 грн., за квітень 2013 року, термін сплати 30.05.2013 р.], № від 19.06.2013 р. [4 349,00 грн., за травень 2013 року, термін сплати 30.06.2013 р.], № від 19.07.2013 р. [3 917,00 грн., за червень 2013 року, термін сплати 30.07.2013 р.], № від 20.11.2013 р. [3,00 грн., за жовтень 2013 року, термін сплати 30.11.2013 р.], № від 31.12.2013 р. [386,00 грн., за грудень 2013 року, термін сплати 30.01.2014 р.], № від 20.02.2014 р. [380,00 грн., за січень 2014 року, термін сплати 02.03.2014 р.], № від 20.03.2014 р. [1 203,00 грн., за лютий 2014 року, термін сплати 30.03.2014 р.], № від 20.05.2014 р. [51,00 грн., за квітень 2014 року, термін сплати 30.05.2014 р.], № від 17.06.2014 р. [2 862,00 грн., за травень 2014 року, термін сплати 30.06.2014 р.], № від 18.07.2014 р. [3 222,00 грн., за червень 2014 року, термін сплати 30.07.2014 р.], № від 20.08.2014 р. [4 216,00 грн., за липень 2014 року, термін сплати 30.08.2014 р.], № від 22.09.2014 р. [4 003,00 грн., за серпень 2014 року, термін сплати 30.09.2014 р.]) та податкової декларації з податку на прибуток підприємства від 28.02.2014 р. за 2013 рік (53,00 грн.) не мають характеру поточних у розумінні статті 1 Закону про банкрутство, заявлені після введення ліквідаційної процедури, під час якої не виникає будь-яких нових зобов'язань, що можуть бути заявлені в порядку частини 1 статті 23 Закону про банкрутство.

Вимоги в сумі 1 190,00 грн. [= 170,00 грн.*7] - штрафні санкції, нараховані органом доходів і зборів за невчасну подачу платником декларацій (№ від 20.03.2013 р., № від 22.04.2013 р., № від 20.05.2013 р., № від 20.11.2013 р., № від 20.02.2014 р., № від 20.03.2014 р., № від 20.05.2014 р.) підлягають відхиленню, оскільки застосування органом доходів і зборів до платника податків, що визнаний банкрутом, штрафних санкцій (пені), прямо заборонено Законом про банкрутство.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 23 Закону про банкрутство з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, про що робиться запис у його трудовій книжці, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не було зроблено раніше.

У листі Державної податкової адміністрації України № 505/7/07-1217 від 15.01.2010 р. роз'яснено, зокрема, наступне: з дня винесення постанови про визнання банкрутом податкові декларації з податку на додану вартість та податкові накладні повинні підписуватись ліквідатором, а не керівником підприємства; відповідно до покладених функцій орган державної податкової служби зобов'язаний на етапі приймання звітності здійснювати перевірку підписів посадових осіб суб'єктів господарювання, яких визнано банкрутами відповідно до вимог законодавства; податкова звітність, не підписана ліквідатором боржника, тільки реєструється (без внесення показників) та отримує статус "До відома", а в коментарях проставляється реєстраційний номер повідомлення (про невизнання ОДПС декларації як податкової) та дата його відправки.

Крім того, у судовому засіданні ліквідатор банкрута повідомив суд про те, що ним до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва надані кредитором в матеріали заяви про визнання кредиторських вимог податкові декларації не подавалися.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд відхиляє заявлені вимоги ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва частково в сумі 36 990,00 грн.

Керуючись ст. ст. 14, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у попередній редакції чинній до 18.01.2013 р. включно), ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Визнати кредиторські вимоги Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (ідентифікаційний код 38790114) до Приватного підприємства "Торговий дім "Еластик" (ідентифікаційний код 03330933) частково в сумі 2 033,07 грн. - третя черга, 1,00 грн. - шоста черга.

2. В іншій частині вимоги Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (ідентифікаційний код 38790114) до Приватного підприємства "Торговий дім "Еластик" (ідентифікаційний код 03330933) у сумі 36 990,00 грн. відхилити.

Суддя В.С. Адаховська