УХВАЛА

03.02.2015Справа № 46/434-48/292

За заявою Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт"
про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2011
по справі № 46/434-48/292
За позовомЗаступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України
до1. Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт"
2. Інспекції Головного державного реєстратора флоту
3. Головної державної інспекції України з безпеки судноплавства
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні
позивача:1. Державного підприємства "Адміністрація річкових портів"
2. Фонду державного майна України
провизнання права власності, зобов'язання повернути майно та визнання недійсними свідоцтв

Суддя: Васильченко Т.В.

в присутності представників сторін:

від прокуратурине з'явилися;
від заявника (відповідача 1)Павлік І.П., довіреність № 01-29-261 від 12.12.2014; Руденко В.В., довіреність №01-29-617 від 12.12.2014;
від позивачаСєчко А.В., довіреність №7493/15/14-14 від 19.12.2014;
від відповідача 2не з'явилися;
від відповідача 3не з'явилися;
від третьої особи-1не з'явилися;
від третьої особи-2Замковий О.В., довіреність №251 від 17.09.2014.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.09.2011 позов заступника прокурора міста Києва до Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" задоволено частково, визнано право власності держави в особі Міністерства інфраструктури України на майно, річкові судна пристаней "Вінниця" та "Могилів-Подільський", а саме: буксир "БК-541", теплохід "ПТ-76", теплохід "Л. Ратушна", теплохід "М. Пирогов", буксир "БК-208", баржі "2646", "2647", "2642", "2644", "2649" та земснаряд "ЧЗС-3"; зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Київський річковий порт" повернути державі в особі Міністерства інфраструктури України річкові судна пристаней "Вінниця" та "Могилів-Подільський", а саме: буксир "БК-541", теплохід "ПТ-76", теплохід "Л. Ратушна", теплохід "М. Пирогов", буксир "БК-208", баржі "2646", "2647", "2642", "2644", "2649" та земснаряд "ЧЗС-3"; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" в дохід Державного бюджету України державне мито у розмірі 170 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236 грн. 00 коп. В іншій частині позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" відмовлено. В задоволенні позовних вимог заступника прокурора міста Києва до Інспекції Головного державного реєстратора флоту та Головної державної інспекції України з безпеки судноплавства відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2012 рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2011 у справі №46/434-48/292 змінено, шляхом викладення п. 6 та п. 7 резолютивної частини в наступній редакції:

"п. 6. Визнати недійсними свідоцтва про право власності на річкові судна видані ВАТ "Київський річковий порт", а саме на: буксир "БТ-541" (свідоцтво СЕ № 00995), теплохід "ПТ-76" (свідоцтво СЕ № 011164), теплохід "Л.Ратушна" (свідоцтво PV № 02447), теплохід "М.Пирогов" (свідоцтво PV № 02446), буксир "БК-208" (свідоцтво PV № 02445), баржі "2646" (свідоцтво - PV 02409), "2647" (свідоцтво PV №02410), "2642" (свідоцтво PV 02408), "2644" (свідоцтво PV 02444), "2649" (свідоцтво PV 02443) та на земснаряд "ЧЗС-3" (свідоцтво PV 02450).

п. 7. В зобов'язанні Міністерства інфраструктури України передати спірне майно Державному підприємству "Адміністрація річкових портів" відмовити".

На виконання вказаного рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2011 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2012 господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

22.01.2015 через відділ діловодства суду від Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" надійшла заява про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2011 у справі №46/434-48/292 в частині зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" повернути державі в особі Міністерства інфраструктури України річкові судна пристаней "Вінниця" та "Могилів-Подільський", а саме: буксир "БК-541", теплохід "ПТ-76", теплохід "Л. Ратушна", теплохід "М. Пирогов", буксир "БК-208", баржі "2646", "2647", "2642", "2644", "2649" та земснаряд "ЧЗС-3".

Згідно резолюції-розпорядження Голови господарського суду міста Києва від 22.01.2015 заяву Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2011 у справі №46/434-48/292 передано на розгляд судді Васильченко Т.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.01.2015 справу №46/434-48/292 для розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" про роз'яснення рішення суду прийнято до провадження суддею Васильченко Т.В. та призначено до розгляду.

В судовому засіданні 03.02.2015 представник заявника-відповідача-1 підтримав подану заяву, просив задовольнити.

Представники позивача та третьої особи-2 в судовому засіданні залишили вирішення заяви на розсуд суду.

Прокурор та відповідачі-2,3 в судове засідання не з'явилися, втім, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача-1 про роз'яснення рішення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 89 Господарського процесуального кодексу України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про роз'яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала.

Роз'яснення рішення, ухвали - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта.

Отже, роз'яснення рішення, ухвали - це викладення рішення, ухвали у більш ясній і зрозумілій формі.

При цьому, роз'яснюючи рішення, ухвалу, господарський суд не вправі змінювати зміст рішення, ухвали, тобто не має права змінювати:

- відомостей, викладених у рішенні відповідно до вимог ст. 84 ГПК;

- відомостей, викладених в ухвалі відповідно до вимог ст. 86 ГПК.

Тож, у вирішенні питання про межі, в яких суд вправі діяти, надаючи роз'яснення рішення, ухвали, слід виходити з приписів ст. ст. 84, 86 ГПК щодо змісту рішення, ухвали.

Зокрема, відповідно до ст. 84 ГПК України рішення господарського суду ухвалюється іменем України і складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин, при цьому:

1) у вступній частині вказуються найменування господарського суду, номер справи, дата прийняття рішення, найменування сторін, ціна позову, прізвища судді (суддів), представників сторін, прокурора та інших осіб, які брали участь у засіданні, посади цих осіб. При розгляді справи на підприємстві, в організації про це також вказується у вступній частині рішення;

2) описова частина має містити стислий виклад вимог позивача, відзиву на позовну заяву, заяв, пояснень і клопотань сторін та їх представників, інших учасників судового процесу, опис дій, виконаних господарським судом (огляд та дослідження доказів і ознайомлення з матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження);

3) у мотивувальній частині вказуються обставини справи, встановлені господарським судом; причини виникнення спору; докази, на підставі яких прийнято рішення; зміст письмової угоди сторін, якщо її досягнуто; доводи, за якими господарський суд відхилив клопотання і докази сторін, їх пропозиції щодо умов договору або угоди сторін; законодавство, яким господарський суд керувався, приймаючи рішення; обґрунтування відстрочки або розстрочки виконання рішення;

4) резолютивна частина має містити висновок про задоволення позову або про відмову в позові повністю чи частково по кожній з заявлених вимог. Висновок не може залежати від настання або ненастання якихось обставин (умовне рішення).

При задоволенні позову в резолютивній частині рішення вказують, зокрема: найменування сторони, на користь якої вирішено спір, і сторони, з якої здійснено стягнення грошових сум або яка зобов'язана виконати відповідні дії, строк виконання цих дій, а також строк сплати грошових сум при відстрочці або розстрочці виконання рішення та найменування майна, що підлягає передачі, і місце його знаходження (у спорі про передачу майна).

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.09.2011 у справі №46/434-48/292, зокрема, зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Київський річковий порт" повернути державі в особі Міністерства інфраструктури України річкові судна пристаней "Вінниця" та "Могилів-Подільський", а саме: буксир "БК-541", теплохід "ПТ-76", теплохід "Л. Ратушна", теплохід "М. Пирогов", буксир "БК-208", баржі "2646", "2647", "2642", "2644", "2649" та земснаряд "ЧЗС-3".

При цьому, зміст резолютивної частини рішення в цій частині є чітким, зрозумілим та додаткових роз'яснень суду не потребує.

Позаяк, у своїй заяві заявник фактично ставить питання про роз'яснення порядку виконання рішення суду в цій частині при ухиленні Міністерства інфраструктури України від прийняття майна, що виходить за межі повноважень суду, наданих процесуальним законом при розгляді заяв про роз'яснення рішення, ухвали суду (ст. 89 ГПК України).

З огляду на вищенаведене, заява відповідача-1 про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2011 у справі №46/434-48/292 не підлягає задоволенню, оскільки не стосується змісту судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 89 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2011 у справі №46/434-48/292 відмовити.

Суддя Т.В. Васильченко

03.02.15 о 14:40