ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015 р. Справа №917/2054/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022 в особі Миргородської філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Котляревського, 59, м. Миргород, 37600

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Стиль", вул. Гоголя, 102, м. Миргород, Полтавська область, 37600

про стягнення 52 211,83 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники сторін:

від позивача: Берегун Т.М., довіреність. №01-11/4167 від 03.04.2014р.

Остроушко О.Л. довіреність №01-11/16058 від 31.12.2014р.

від відповідача: не з'явились.

Відповідно до п. 3.1.11 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30 (з наступними змінами) було здійснено повторний автоматизований розподіл справи, за наслідком якого справа передана на розгляд судді Погрібну С.В.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за Договором №847 від 01.01.2007р. в сумі 52 211,83 грн., з яких: 20 951,10 грн. за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 3 056,94 грн. за спожиту електричну енергію та 28 203,79 грн. за електричну енергію обраховану за невиконання вимог п. 6.21 Правил користування електричною енергією.

Представник позивача на задоволенні позову наполягає з мотивів викладених у позовній заяві.

Відповідач повноважного представника в дане судове засідання не направив, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвалами суду від 20.11.2014р. та 11.12.2014р. було відкладено розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою від 11.12.2014р. за клопотанням позивача судом продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

В зв'язку з закінченням строку вирішення спору, відкладення розгляду справи не є можливим, спір підлягає вирішенню по суті.

Позивач вимоги ухвали суду виконав частково.

В зв"язку з закінченням строку вирішення спору, справа розглядається за наявними в ній матеріалами справи відповідно до ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" в особі Миргородської філії (позивач по справі, постачальник за Договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" (відповідач по справі, споживач за Договором) 01.01.2007р. був укладений договір про постачання електричної енергії № 847 (далі - договір) (а. с. 13-20).

Відповідно до п. 1 договору (в редакції Додаткової угоди від 14.03.2011р. (а.с.117)) постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 152 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Згідно з п. 2.2.2 договору постачальник зобов'язувався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток "обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу").

Споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків за електроенергію та "Графік зняття показань електролічильників споживачів" (п.п. 2.3.3. договору).

Згідно з пп. 3.2.1 Договору споживач має право на зміну (коригуванням) договірної величини споживання електричної енергії в порядку, визначеному умовами розділу 5 договору.

Відповідно до п. 5.5 Договору звернення споживача щодо коригування протягом поточного розрахункового періоду договірних величин споживання електричної енергії розглядаються постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури та додатку № 2 "Порядок розрахунків".

В додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору (в редакції змін внесених Додатковою угодою від 24.11.2008р. (а.с.116)) встановлено, що розрахунковим вважається період з 24 числа попереднього місяця до такого ж числа поточного місяця.

За п. 8 додатку № 2 "Порядок розрахунків" коригування договірних величин споживання електричної енергії у відповідності до п.5.5 Договору здійснюється при умові проведення попередньої оплати за договірний обсяг електричної енергії з врахуванням додатково заявленого.

Коригування дійсне з дня, вказаного в письмовому повідомленні постачальника про проведення коригування, але не раніше ніж з дня проведення зазначеного платежу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення п. 3.4 та п. 6.21 Правил улаштування електроустановок та вказаних умов договору та додатків до нього:

- у вересні 2013р. відповідачем не оплачено електроенергію у обсязі 1373 кВт/год. на суму 1700 грн. 98 коп., нараховану через порушення п. 6.21 Правил по рахунку від 24.09.2013р. № А0847;

- у жовтні 2013 року відповідачем було допущено перевищення договірних величин споживання електричної енергії (далі - договірних величин електроспоживання) на 1150 кВт/год., вартість якого складає 1181 грн. 26 коп.

- не оплачено електроенергію через порушення п. 6.21 Правил по рахунку від 24.10.2013р. № А0847 , 965 кВт/год. на суму 2434 грн.40 коп.;

- у листопаді 2013року відповідачу був виставлений рахунок за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період, має борг за неоплачену електричну енергію на суму 3023грн. 49коп.

- Відповідачем було допущено перевищення договірних величин споживання електричної енергії на 77 кВт/год., вартість якого складає 2155грн. 65 коп.;

- у грудні 2013 року відповідачем було допущено перевищення договірних величин споживання електричної енергії на 77 кВт/год., вартість якого складає 79 грн. 49 коп., та мається борг за електричну енергію 33грн.45коп.;

- у січні 2014 року відповідачем було допущено перевищення договірних величин споживання на 1934 кВт/год., вартість якого складає 1996 грн. 66 коп.

- не доплачено за електроенергію через порушення п. 6.21 Правил по рахунку від 24.01.2014р. № А0847, 2087 кВт/год. на суму 2585 грн. 54 коп.;

- у лютому 2014 року відповідачем було допущено перевищення договірних величин електроспоживання на 2218 кВт/год., вартість якого складає 2289 грн. 86 коп.

- не доплачено за електроенергію через порушення п.6.21 Правил по рахунку від 24.02.2014р. № А0847 2294 кВт/год. на суму 2841грн. 96коп.

- у березні 2014 року відповідачем було допущено перевищення договірних величин електроспоживання на 1860 кВт/год, вартість якого складає 1920 грн. 26 коп.

- не доплачено за електроенергію через порушення п. 6.21 Правил по рахунку від 24.03.2014р. № А0847, 1981 кВт/год. на суму 2454грн.22 коп.

- у квітні 2014 року відповідачем було допущено перевищення договірних величин електроспоживання на 2229 кВт/год., вартість якого складає 2301 грн. 22коп.

- не доплачено за електроенергію через порушення п. 6.21 Правил по рахунку від 24.04.2014р. № А0847 3174 кВт/год. на суму 3932грн. 21коп.

- у травні 2014 року відповідачем було допущено перевищення договірних величин електроспоживання на 2189 кВт/год., вартість якого складає 2368 грн. 50 коп.;

- не доплачено за електроенергію через порушення п. 6.21 Правил по рахунку від 26.05.2014р. № А0847, 2410 кВт/год., на суму 3067грн. 19коп.

- у червні 2014 poкy відповідачем було допущено перевищення договірних величин електроспоживання на 2330 кВт/год., вартість якого складає 2641грн.99 коп.

- не доплачено за електроенергію через порушення п. 6.21 Правил по рахунку від 24.06.2014р. № А0847, 2447 кВт/год. на суму 3329 грн. 58коп.;

- у липні 2014 року відповідачем було допущено перевищення договірних величин електроспоживання на 1750 кВт/год., вартість якого складає 2075 грн. 68коп.

- не доплачено за електроенергію через порушення п. 6.21 Правил по рахунку від 24.07.2014р. № А0847, 2065 кВт/год. на суму 2939 грн. 16коп.;

- у серпні 2014 poкy відповідачем було допущено перевищення договірних величі

електроспоживання на 1631 кВт/год. вартість якого складає 1934 грн. 60коп.

- не доплачено за електроенергію через порушення п. 6.21 Правил по рахунку від 26.08.2014р. № А0847, 2007 кВт/год. на суму 2856грн. 60коп.

Так позивач просить суд стягнути з відповідача 20951 грн. 10 коп. - за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 28 203грн. 79 коп. - донараховані кошти за величину кількості кіловат/годин на величину якої енергопостачальником проводиться корегування значення обсягу спожитої електричної енергії до розрахункового значення згідно з пунктом 6.21 Правил у загальній та 3056грн. 94 коп. борг за спожиту по ел/лічильнику електроенергію.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку відмовити в позові, виходячи з наступного:

Підстава позову - це фактичні обставини на яких ґрунтується вимога позивача.

Предметом позову, як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного законом інтересу , є спосіб захисту цього права чи інтересу.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Як вбачається з тексту позовної заяви просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором №0847 від 01.01.2007р., тоді як до позовної заяви долучено Договір про постачання електричної енергії №847 від 01.08.2007р.

В своїх письмових поясненнях від 10.12.2015р. (а.с.233-234) позивач повідомив суд про допущення описки по тексту позовної заяви, і зазначив, що необхідно читати "Договір №847 від 01.01.2007р."

Як вбачається з матеріалів справи позивач в обгрунтування позову посилається на те, що рахунки про перевищення договірних величин споживання електроенергії, які були виставлені відповідачу, мають самостійно бути оплачені відповідачем у п'ятиденний термін з дня виписки, як це погоджено сторонами у п. 13 Додатку №2 до Договору №0847, однак, ці рахунки відповідачем сплачені не були.

Крім того, також не оплаченими залишилися кошти, нараховані через невиконання споживачем вимог п.3.4 та 6.21 Правил, внаслідок не усунення порушень, вказаних у Актах.

Дослідивши вказані рахунки про перевищення договірних величин та акти на які посилається позивач, судом встановлено, що рахунки та акти виставлені були Миргородською філією ПАТ "Полтаваобленерго" на підставі Договору №0847 від 01.01.2007р., тоді як позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором про постачання електричної енергії №847 від 01.01.2007р.

Ухвалою від 11.12.2014р. суд зобов"язував позивача надати письмові пояснення стосовно Договору №847 від 01.01.2007р. (який доданий до позовної заяви і на підставі якого заявлено позовні вимоги) та Договору №0847 від 01.01.2007р. на який зроблено посилання в наданих документах до позовної заяви.

Однак позивач жодних пояснень щодо невідповідності номеру договору в рахунках та актах, які додано до матеріалів справи, суду не надав.

Надані позивачем матеріали не є переконливими доказами у справі, а жодних уточнень, пояснень та доповнень до позовної заяви позивачем не надано.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності зі ст.43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили (Постанова Пленуму ВГСУ №6 "Про судове рішення" від 23.03.2012р.).

Як зазначається в частині першій ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги матеріалами справи не підтверджені та задоволенню не підлягають.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 32-34, 43,44,82-85 ГПК України, суд, -

ВИ Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 03.02.2015р.

Суддя Погрібна С.В.