ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2015 р.Справа № 916/4542/14

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі Н.В.Комендатенко

за участю представників:

від позивача - не з'явився,

від відповідачів:

1) Болградської районної спілки споживчих товариств - Цоєва В.В.,

2) Ринку Болградської районної спілки споживчих товариств - Тащі М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Продукт-Сервіс" до Болградської районної спілки споживчих товариств, Ринку Болградської районної спілки споживчих товариств про усунення перешкод в користуванні майном, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Продукт-Сервіс" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Болградської районної спілки споживчих товариств про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 1591 кв.м, розташованої за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Асена Христєва, 29, шляхом зобов'язання відповідача звільнити вказану ділянку від будь-якого належного йому майна. Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

01.12.1997 р. між Представництвом Фонду державного майна України в Болградському районі та ТОВ „Продукт-Сервіс" укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництва магазину „Промтовари", за яким ТОВ „Продукт-Сервіс" набуло право власності на незавершений будівництвом магазин „Промтовари", розташований на земельній ділянці площею 1591 кв.м за адресою: м. Болград, вул. Асена Христєва, 29.

Як вказує позивач, 27.03.1998 р. незавершений будівництвом магазин „Промтовари" був переданий ТОВ „Продукт-Сервіс" за актом приймання-передачі.

20.10.1998 р. виконавчий комітет Болградської міської ради Одеської області на виконання прийнятого ним рішення № 181 від 19.06.1996 р. видано розпорядження № 87 про продаж ТОВ „Продукт-Сервіс" земельної ділянки площею 1591 кв.м, розташованої по вул. Асена Христєва, 29 в м. Болград.

Так, 24.11.1998 р. між виконавчим комітетом Болградської міської ради та ТОВ „Продукт-Сервіс" укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за умовами якого ТОВ придбало вказану земельну ділянку площею 1591 кв.м.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.07.2009 р. у справі № 29/6-09-279 було визнано право власності ТОВ „Продукт-Сервіс" на земельну ділянку площею 1591 кв.м.

Вказана земельна ділянка придбана позивачем з метою будівництва комплексу магазинів та на теперішній час на ній розміщується об'єкт незавершеного будівництва, що також належить позивачу на праві приватної власності.

З метою встановлення в натурі меж земельної ділянки та розробки землевпорядної документації на належну позивачу земельну ділянку, останнім було укладено договір № 7347 від 25.03.2013 р. з КП „Центр інженерних вишукувань".

Проте, за ствердженнями позивача, до теперішнього часу встановити в натурі межі земельної ділянки площею 1591 кв.м, розташованої за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Асена Христєва, 29, що належить позивачу, не виявляється можливим, оскільки на східній частині на площі близько вказаної земельної ділянки розміщені контейнери, що належать відповідачу. Зокрема, позивач вказує, що земельна ділянка, що належить позивачу зі східної сторони межує з земельною ділянкою, на якій розташовані торгівельні контейнери відповідача, проте розміщення контейнерів на земельній ділянці позивача унеможливлює реалізацію належних йому прав власника, що гарантовані Конституцією та законами України.

При цьому, за ствердженнями позивача, межі земельної ділянки за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Асена Христєва. 29, розташовані на відстані 108,2 метра від існуючого котловану магазину. Натомість відповідач всупереч встановленим межам розташував на частині земельній ділянці позивача впритул до котловану магазину контейнери, чим унеможливив використання позивачем належної йому земельної ділянки.

Як зазначає позивач, з метою урегулювання відносин з власниками суміжних земельних ділянок та усунення перешкод у користуванні майном, неодноразово звертався до керівництва Болградської спілки споживчих товариств, Болградського ринку РСС, до Відділу держземагенства у Болградському районі Одеської області, до Болградського міського голови, але жодних результатів такі звернення не мали, перешкоди в користуванні належною позивачу земельною ділянкою не були усунуті. Відтак, позивач стверджує, що такі дії відповідача не лише порушують право власності позивача, а й мають своїм наслідком затримання робіт з будівництва розташованих на земельній ділянці об'єктів у зв'язку з неможливістю провести землевпорядні роботи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.11.2014 р. позовну заяву ТОВ „Продукт-Сервіс" прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/4542/14, при цьому розгляд справи призначено в засіданні суду.

16.01.2015 року позивачем було подано до господарського суду клопотання про залучення до справи іншого відповідача, вказуючи на те, що в процесі судового розгляду справи йому стало відомо про те, що дії по перешкоджанню у користуванні належною позивачу земельною ділянкою вчиняється саме Ринком Болградської РСС та фізичною особою - підприємцем Башкан Іриною Іванівною, що вбачається з наданих відповідачем до суду документів. Зокрема, позивач зазначив, що торгівельні контейнери, розташовані на спірній земельній ділянці, належать Башкан І.І. та розміщуються на підставі договору про надання торгівельного місця на ринку Болградської РСС. У зв'язку з цим позивач просив суд залучити до участі у справі в якості іншого відповідача - Ринок Болградської РСС та фізичну особу-підприємця Башкан Ірину Іванівну.

Так, ухвалою господарського суду Одеської області від 19.01.2015 року до участі у справі № 916/4542/14 залучено в якості іншого відповідача - Ринок Болградської районної спілки споживчих товариств та розгляд справі відкладено на 29.01.2015 р.

26.01.2015 р. представником позивача було подано до господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з зайнятістю повноважних представників у розгляді інших судових справі в Апеляційному суді Одеської області та неможливістю їх з'явлення у судове засідання по цій справі 29.01.2015 р. Однак, вказане клопотання судом залишено без задоволення у зв'язку з тим, що наведені представником позивача у клопотанні причини не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. Адже участь представників позивача Стрельникової Л.Ю. і Величко К.Г., що діють на підставі довіреностей позивача від 01.10.2014 р., у розгляді інших справ та в інший час, не є поважними причинами неможливості розгляду даної справи.

Також судом залишено без задоволення подане представником позивача до господарського суду 27.01.2015 р. клопотання про витребування від Ринку Болградської РСС схеми розміщення торгівельних місць, павільйонів, торгівельних майданчиків на території Ринку Болградської РСС, або іншого документа, що встановлює чи затверджує місця для розташування торгівельних контейнерів та павільйонів на території ринку.

Під час розгляду вказаного клопотання у судовому засіданні представник відповідача - Ринку Болградської РСС заявив про відсутність у нього зазначених у клопотанні документів.

Відповідач - Болградська районна спілка споживчих товариств проти позову заперечує з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву (а.с. 58-59). Так, за ствердженнями відповідача його організація не перешкоджає у користуванні позивачем спірною земельною ділянкою. До того ж орендарем земельної ділянки, на якій знаходиться Болградський ринок, є Ринок Болградської РСС. При цьому договір оренди земельної ділянки, на якій розташовано Болградський ринок укладався в 2002 р. та 2010 р. між Ринком Болградської РСС та Болградською міською радою. На теперішній час діє договір оренди від 01.07.2010 р., при укладанні якого межі земельної ділянки були встановлені в натурі згідно проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки. Як зазначено в акті прийому-передачі земельної ділянки в оренду, межі земельної ділянки узгоджені і спірних питань немає. Аналогічно при укладенні договору оренди у 2002 році складався акт встановлення в натурі меж земельної ділянки, переданого в оренду ринку, вказаний акт містить план земельної ділянки із зазначенням її площі та меж. До того ж, за ствердженнями відповідача, зазначений акт складався за участю власників сусідніх земельних ділянок, а саме за участю Сафта С.І. - директора позивача, підпис якого є в даному акті. Крім того, контейнери на ринку в 2002 році при укладанні акта знаходились на відстані від 1 до 2 метрів, саме на тому ж місці від фундаменту котловану, де знаходиться на теперішній час. На той період ніяких зауважень та заперечень від позивача не було. При цьому відповідач наголошує, що спірні контейнери, що розташовані на межі земельної ділянки поблизу ділянки позивача, належать на праві власності підприємцям, тоді як Ринок Болградської РССТ лише надає підприємцям торговельні місця для розміщення контейнерів для здійснення останніми підприємницької діяльності. Наразі відповідач вважає сумнівною надану позивачем до суду в якості доказів зайняття відповідачем спірної земельної ділянки план-схему ділянки за адресою: м. Болград, вул. А Христєва, 29, оскільки остання не погоджена ані з представниками Болградської міської ради, ані з власниками чи користувачами сусідніх земельних ділянок, тим більш на ній не вказано, що саме ця земельна ділянка передана якимось чином комусь у власність.

Відповідач - Ринок Болградської районної спілки споживчих товариств також заперечує проти позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву (а.с. 117-118). Наразі Ринок Болградського РСС вказує, що контейнери на східній стороні котловану недобудови, придбаної позивачем, знаходяться на території Ринку Болградського РСС, площа якої орендується Ринком Болградського РСС згідно договору оренди між Ринком та міською радою від 01.07.2010 року. До того ж, на думку відповідача, встановлені контейнери ніяк не можуть заважати ТОВ „Продукт-Сервіс" встановити розміри своєї земельної ділянки в натурі. Наразі відповідач вважає безпідставними ствердження позивача про те, що межі земельної ділянки за адресою: м. Болград, вул. Асена Христєва 29, знаходяться на відстані 108,2 метра від існуючого котловану. При цьому відповідач наголошує, що у позивача відсутні документи на придбану земельну ділянку (проект землеустрою, витяг з державного земельного кадастру на відповідну земельну ділянку) за підписом власника землі, тобто Болградської міської ради.

Заслухавши пояснення представників відповідачів, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов до наступних висновків.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.07.2009 року у справі № 29/6-09-279 задоволено позов ТОВ „Продукт-Сервіс" та за останнім визнано право власності на земельну ділянку площею 1591 кв.м, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Асена Христєва, 29.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2009 року у справі № 29/6-09-279, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду від 18.02.2010 р., вказане рішення господарського суду Одеської області від 23.07.2009 року змінено; викладено резолютивну частину в наступній редакції; позов задоволено; визнано за ТОВ „Продукт-Сервіс" право власності на земельну ділянку площею 1591 кв.м, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Асена Христєва, 29; провадження у справі щодо Виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області припинено; стягнуто з відповідача - міськради судові витрати.

Наразі, як вбачається зі змісту судових рішень, судом було встановлено, що 01.12.1997 р. між Представництвом Фонду державного майна України в Болградському районі та ТОВ „Продукт-Сервіс" укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництва магазину „Промтовари", розташованого за адресою: м. Болград, вул. Асена Христєва, 29, за яким ТОВ „Продукт-Сервіс" набуло право власності на незавершений будівництвом магазин „Промтовари", розташований за адресою: 272800, Україна, Одеська область, м. Болград, вул. Асена Христєва, 29, на земельній ділянці площею 1591 кв.м (а.с. 22-26). 27.03.1998 р. незавершений будівництвом магазин „Промтовари" було передано ТОВ „Продукт-Сервіс" за актом приймання-передачі.

20.10.1998 р. на виконання свого рішення № 181 від 19.06.1996р. виконавчим комітетом Болградської міської ради Одеської області видано розпорядження № 87 про продаж ТОВ „Продукт-Сервіс" земельної ділянки площею 1591 кв.м, розташованої по вул. Асена Христєва, 29

24.11.1998 р. між виконавчим комітетом Болградської міської ради та ТОВ „Продукт-Сервіс" укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с. 27-28), за умовами якого ТОВ „Продукт-Сервіс" придбало вищевказану земельну ділянку площею 1591 кв.м. При цьому вказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24.11.1998 року було посвідчено державним нотаріусом Болградської державної нотаріальної контори 24.11.1998 року.

Згідно ст. 30 ЗК УРСР 1990 року, який був чинним на момент укладання договорів купівлі-продажу незавершеного будівництвом магазину "Промтовари" та купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 24.11.1998 року, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст.67 цього Кодексу і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Відповідно до п. 1.2 договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом магазину "Промтовари" від 01.12.1997 року право власності на земельну ділянку переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Враховуючи те, що договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 24.11.1998 року був посвідчений державним нотаріусом 24.11.1998 року, суд дійшов висновку, що право власності на спірну земельну ділянку ТОВ "Продукт Сервіс" набуло з 24.11.1998 року, тому задовольнив позов ТОВ "Продукт-Сервіс" до Болградської міської ради і визнав за позивачем право власності на спірну земельну ділянку.

Згідно ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Отже, встановлені судовим рішенням по справі № 29/6-09-279 факти щодо набуття позивачем у даній справі права власності на спірну земельну ділянку за адресою: м. Болград, вул. Асена Христєва, 29, не підлягають доведенню у даній справі.

В подальшому, як вказує позивач, між ТОВ "Продукт-Сервіс" та КП „Центр інженерних вишукувань" було укладено договір № 7347 від 25.03.2013р. (а.с. 31-32), за умовами якого позивач замовив технічну землевпорядної документацію для встановлення в натурі меж спірної земельної ділянки за адресою: м. Болград, вул. Асена Христєва, 29.

Проте, за ствердженнями позивача, встановити в натурі межі земельної ділянки площею 1591 кв.м, розташованої за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Арсена Христова, 29, що належить позивачу, не виявляється можливим, оскільки на східній частині на площі близько вказаної земельної ділянки розміщені контейнери, що належать відповідачу. Зокрема, позивач вказує, що земельна ділянка, що належить позивачу зі східної сторони межує з земельною ділянкою, на якій розташовані торгівельні контейнери відповідача, проте розміщення контейнерів на земельній ділянці позивача унеможливлює реалізацію належних позивачу прав власника, що гарантовані Конституцією та законами України.

Згідно листа КП „Центр інженерних досліджень" від 11.06.2013 року позивачу було повідомлено про встановлення в притул до фундаменту незавершеного будівництва належних відповідачу контейнерів (а.с. 34).

Так, за ствердженнями позивача, межі земельної ділянки за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Асена Христєва. 29, розташовані на відстані 108,2 метра від існуючого котловану магазину. Натомість відповідач всупереч встановленим межам розташував на частині земельній ділянці позивача впритул до котловану магазину контейнери, чим унеможливив використання позивачем належної йому земельної ділянки.

Як зазначає позивач, з метою урегулювання відносин з власниками суміжних земельних ділянок та усунення перешкод у користуванні майном, неодноразово звертався до керівництва Болградської спілки споживчих товариств, Болградського ринку РСС, до Відділу держземагенства у Болградському районі Одеської області, до Болградського міського голови, про що свідчать листи позивача від 26.09.2012 року та від 04.07.2013 року. Наразі оскільки перешкоди у користуванні належною позивачу земельною ділянкою не були усунуті відповідачем, останній звернувся до суду із заявленим позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 1591 кв.м, розташованої за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Асена Христєва, 29, шляхом зобов'язання відповідача звільнити вказану ділянку від будь-якого належного йому майна.

Згідно положень ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як стверджує позивач, у відповідача відсутня жодна правова підстава для зайняття частини належної позивачу земельної ділянки, розташованої за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Асена Христєва, 29, тому таке зайняття земельної ділянки та розміщення на ній контейнерів позивач вважає самовільним. Більш того, на думку позивача, такі дії відповідача не лише порушують право власності позивача, а й мають своїм наслідком затримання робіт з будівництва розташованих на земельній ділянці об'єктів у зв'язку з неможливістю провести землевпорядні роботи.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Отже, саме на позивача законом покладено обов'язок довести наявність перешкод у здійсненні ним прав власника спірної земельної ділянки, що вчиняються відповідачем, зокрема наявність належного саме відповідачу майна на спірній земельній ділянці.

Як вбачається з матеріалів справи, в якості доказу зайняття відповідачем спірної земельної ділянки позивачем надано акт від 09.12.2014 р. про наявність перешкод при здійсненні робіт з відведення земельної ділянки розташованої за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Асена Христєва, 29 (а.с. 67), який складено позивачем із КП „Центр інженерних досліджень". Між тим вказаний акт не є належним та допустимим доказом, який підтверджує розміщення контейнерів відповідача на земельній ділянці позивача, тоді як доказів наявності у відповідача права власності на вказані контейнери матеріали справи не містять. Також відсутні й докази в підтвердження використання відповідачем спірної земельної ділянки.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що 01.07.2010 року між Болградською міською радою та Ринком Болградської районної спілки споживчих товариств було укладено договір оренди землі, згідно якого Ринку було передано в оренду земельну ділянку, розташовану за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Асена Христєва, 29, площею 1,1377 га. При цьому з акта прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 01.07.2010 року вбачається, що межі земельної ділянки узгоджені і спірних питань немає.

До того ж наданий відповідачем - Болградською райспоживспілкою акт встановлення в натурі границь земельної ділянки від 01.07.2010 році, який складався при укладенні вказаного вище договору оренди, свідчить про те, що при передачі міськрадою в оренду Ринку Болградської райспоживспілки межі та площа земельної ділянки були узгоджені із сусідніми землекористувачами, у т.ч. з директором позивача Сафтою П.І., про що свідчить його підпис на плані, доданого до вказаного акту.

Аналогічною була ситуація при укладенні між Болградською міською радою та Ринком Болградської РСС 10.04.2002 року договору оренди земельної ділянки (а.с. 48-50), на підставі якого Ринку була передавалась в оренду земельна ділянка, розташована за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Асена Христєва, 29, площею 13289 кв.м. До вказаного договору додано акт встановлення меж земельної ділянки, наданої Ринку Болградської РСС для організації торгової діяльності, що також підписано сусідом - Сафтою С.І. (а.с. 51).

Доказів, які б спростовували викладене, позивач не надав, як і не надав доказів зайняття відповідачем належної позивачу земельної ділянки, тим самим позивач не довів суду факту порушення його прав власника з боку відповідача.

Більш того, як свідчать матеріали справи, відповідач - Болградська райспоживспілка взагалі не має прав землекористувача щодо земельної ділянки, яка межує з ділянкою позивача, адже остання перебуває в оренді Ринку Болградської РСС згідно договору оренди від 01.07.2010 р., а власником її є Болградська міська рада. Вимоги суду щодо уточнення позовних вимог до відповідачів позивач не виконав. При цьому, за ствердженнями відповідача - Ринку Болградської РСС, ним на території Ринку надаються підприємцям виключно торгівельні місця, а контейнери для здійснення торгівлі належать підприємцям. Про вказане свідчить й надана позивачем до суду копія договору № 4 про надання торгівельного місця на ринку Болградської РСС. Отже, вказане спростовує доводи позивача про розміщення відповідачем на спірній земельній ділянці належних йому контейнерів.

Разом з тим при розгляді справи позивачем обґрунтовано не доведено порушень його прав землевласника стосовно об'єктів, що розташовані на спірній земельній ділянці, не доведено хто є їх власником, де саме розташовані ці об'єкти згідно графічної дислокації.

За таких підстав, суд доходить до висновку про недоведеність позивачем заявлених ним вимог щодо звільнення належної йому земельної ділянки від будь-якого майна відповідача. В свою чергу такі обставини виключають можливість відновлення порушених з боку відповідача, на думку позивача, прав землевласника шляхом покладення на відповідача обов'язку усунути перешкоди у користуванні майном, наявність яких судом не встановлено.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Продукт-Сервіс" не відповідають фактичним обставинам справи і вимогам чинного законодавства, тому не підлягають задоволенню.

У зв'язку з тим, що рішення відбулось не на користь позивача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, відносяться за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Продукт-Сервіс" до Болградської районної спілки споживчих товариств, Ринку Болградської районної спілки споживчих товариств про усунення перешкод в користуванні майном відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 03 лютого 2015 р.

Суддя В.С. Петров