КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"04" лютого 2015 р. Справа №911/3096/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

на рішення господарського суду Київської області від 02.09.2014р.

у справі № 911/3096/14 (суддя Черногуз А.Ф.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київсільелектро"

до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Київсільелектро" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" (далі - відповідач, скаржник) про стягнення боргу.

Рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2014р. позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 942 261,93 грн. боргу та 18 845,23 судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить відновити строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Київської області від 02.09.2014р. у справі № 911/3096/14, прийняти апеляційну скаргу до розгляду, змінити рішення господарського суду Київської області від 02.09.2014р. та відстрочити виконання рішення до 01.01.2016р.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги, суд встановив, що зазначена скарга не може бути прийнята до провадження і підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарським судом Київської області прийнято 02.09.2014р.

Оскільки у рішенні не зазначено дату виготовлення повного тексту, а копію рішення видано 04.09.2014р на руки представнику скаржника, то слід дійти висновку, що повний текст рішення підписано в день його прийняття - 02.09.2014р.

Отже, апеляційну скаргу повинно бути подано протягом 10 днів з моменту проголошення рішення, тобто до 12.09.2014р. (02.09.2014р. + 10 днів).

Проте, апеляційну скаргу, згідно з відміткою на першому аркуші скарги, подано лише 29.01.2015р., тобто з пропуском відповідного строку на апеляційне оскарження понад три з половиною місяці (з 12.09.2014р. по 29.01.2015р.)

На звороті останнього аркуша рішення міститься розписка представника відповідача - І.Й. Петрика про отримання копії оскаржуваного рішення 04.09.2014р. (а.с. 120 зворот), тобто в межах строку на апеляційне оскарження. Посилання скаржника на те, що повний текст рішення виготовлено 08.10.2014р. не відповідає матеріалам справи.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник зазначає, що пропустив строк подання апеляційної скарги у зв'язку із неможливістю сплатити судовий збір через скрутну фінансову ситуацію.

Додані до клопотання про поновлення строку динаміка розрахунку та стан розрахунків не доводять відсутності коштів на рахунку скаржника, а тому не можуть слугувати доказом скрутного фінансового становища та неможливості оплати судового збору в період з 04.09.2014р.(день отримання копії рішення) до 23.01.2015р. (день сплати судового збору).

Колегія суддів не може погодитися, що зазначені скаржником підстави для поновлення строку для подання апеляційної скарги можуть вважатися поважними причинами пропуску строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд звертає увагу, що відповідач не був позбавлений права звернутися до апеляційного суду в установлені процесуальним законом строки із клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин суд вважає, що посилання скаржника на неможливість своєчасного оскарження рішення у зв'язку із скрутним фінансовим станом не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Інших обставин на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду в апеляційній скарзі не зазначено.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Як свідчить правовий аналіз норм чинного законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не врахування якого суперечило б загальним засадам цивільного законодавства. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв'язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

У зв'язку з наведеним слід дійти висновку про недоведеність скаржником в установленому законом порядку обставин пропуску пропущеного ним строку та відсутність підстав вважати, що причиною пропуску встановленого строку для подання скарги стали обставини, які були для скаржника об'єктивно непереборними та пов'язаними з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Пропуск скаржником строку, встановленого для подання апеляційної скарги, відбувся у зв'язку з недотримання відповідачем визначених процесуальним законом вимог.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Виходячи з наведеного, у відновленні пропущеного строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути скаржнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Отже, сплачена сума судового збору у розмірі 11 806,54 грн. згідно з платіжним дорученням № 5 (#172093980) від 23.01.2015р. підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст. ст. 86, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державному підприємству "Регіональні електричні мережі" у задоволенні заяви про відновлення строку для подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу на рішення господарського суду Київської області від 02.09.2014р. у справі № 911/3096/14 з доданими до неї документами повернути Державному підприємству "Регіональні електричні мережі"

3. Повернути Державному підприємству "Регіональні електричні мережі" з Державного бюджету України судовий збір у сумі 11 806,54 грн., сплачений згідно з платіжним дорученням № 5 (#172093980) від 23.01.2015р. з призначенням платежу: «Судовий збір, за подання апеляційної скарги на рішення суду у справі № 911/3096/14, Київський апеляційний госп. суд () без ПДВ».

4. Оригінал ухвали з гербовою печаткою суду надіслати відповідачу, а копію ухвали позивачу.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук