ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 лютого 2015 р. Справа № 909/602/14
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Цюх Г. З., при секретарі судового засідання Ломей Л. Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву за вих.№1668/04-02/1 від 02.12.14р. (вх. №15537/14 від 02.12.14) Департаменту будівництва житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської ОДА, про відстрочку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.14 у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "С.І. Груп Консорт Лтд.", юридична адреса: 20, Hata'as. Kfar Saba Israel, 44425; адреса для листування: пр-т.Червонозоряний, 57, м.Київ, 03110

до відповідача: Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської ОДА, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76018

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, вул. Дністровська,14, м.Івано-Франківськ,76018

про стягнення 294300049,47 грн. заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: Діденко Ю.О.-представник, довіреність НАМ 123631 від 31.01.15,

від заявника (відповідача): Петраш Ю.Л. - представник, довіреність 1636/01-04 від 26.11.14,

від заявника (відповідача): Жирун Р.М. - юрисконсульт, довіреність № 18/04-01 від 10.01.14,

від третьої особи: Шикеринець Л.М. - завідувач юридичного сектору, довіреність № 15-10/42-570 від 02.02.15;

учасник судового засідання: Савчук Р.А.- старший прокурор відділу, службове посвідчення № 011637 від 26.10.12

ВСТАНОВИВ:

Департамент будівництва житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської ОДА звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з заявою за вих.№1668/04-02/1 від 02.12.14р. (вх. №15537/14 від 02.12.14р.) Департаменту будівництва житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської ОДА, про відстрочку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.14 до 31.12.16.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 03.12.14 розгляд заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.12.14. Ухвалою суду від 25.12.14 розгляд заяви відкладено на 20.01.15. В засіданні суду 20.01.15 оголошено перерву до 03.02.15.

03.02.15 розгляд заяви продовжено.

Представники заявника вказану заяву підтримали та просили суд її задоволити. В обгрунтування вказаної заяви посилаються на те, що Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" не передбачено видатків для Департаменту на сплату присуджених коштів згідно рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.14, а тому наявні виняткові обставини, що ускладнюють його виконання. Також зазначають, що Департамент не є розпорядником коштів та не здійснює формування плану природоохоронних заходів за бюджетними зобов"язаннями минулих років, оскільки це відноситься до компетенції Мінприроди за погодження з Мінфіном, однак на даний час будь-які докази фінансування Мінфіном на погашення заборгованості за рішенням суду від 10.07.14 відсутні.

Представник позивача проти задоволення вказаної заяви заперечував з підстав, викладених у відзиві на заяву про відстрочення виконання рішення від 23.12.14 (вх.№20650/14 від 24.12.14), зокрема зазначає, що в поданій заяві Департаментом заяві відсутні посилання на об"єктивні обставини, що ускладнюють виконання рішення, а посилання на те, що на рахунках Департаменту немає грошових коштів і їх необхідно передбачати шляхом підготовки акту Кабіенту Міністрів України про виділення коштів є безпідставним.

Розглянувши вказану заяву, вислухавши представників заявника, позивача, третьої особи та прокурора, дослідивши і оцінивши зібрані докази відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються вимоги заяви, судом з"ясовано наступне:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.14, у справі №909/602/14 (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.09.14), позов ТОВ "С.І. Груп Консорт Лтд." до Департаменту будівництва житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської ОДА, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про стягнення заборгованості в сумі 294 300 049,47 грн. - задоволено. Стягнуто з Департаменту будівництва житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської ОДА на користь ТОВ "С.І. Груп Консорт Лтд." 294 300 049, 47грн. заборгованості, 73 080, 00грн.- судового збору. На виконання вказаного рішення видано наказ №1034 від 09.09.14.

Згідно зі ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження" та ст. 121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Наведена норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Як зазначено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяв сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.04 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд.

Виходячи із наведеного, відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку пов'язано з об'єктивними, непереборними, тобто, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Вирішуючи питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Отже, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку відстрочки.

Відповідно до ст.ст. 2, 22, 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Бюджетне призначення - повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, надане цим Кодексом, законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), яке має кількісні, часові і цільові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування, а бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження. Бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому. Будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів.

Згідно п. 3 ч. 5 ст.22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів: отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань.

У листі від 19.01.15 №15-16-1/19-279 Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повідомило, що станом на 20.01.15 відсутні відкриті асигнування та платіжні доручення Департаменту будівництва житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської ОДА для оплати заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "С.І. Груп Консорт Лтд.", а також зазначив, що 09.09.14 Міністерство екології та природних ресурсів України відкликало відкриті асигнування в сумі 125077303,68 грн. за КЕКВ 2281 КПКВ 2401270 (лист від 02.09.13 №5/1-11/10689-14).

Так як рішення господарського суду по даній справі прийнято 10.07.14, відповідач мав можливість пред"явити платіжні доручення на суму 125077303,68 грн. до 09.09.14, однак цього не зробив.

Заявником не наведено належних доказів того, що Департаментом вживаються заходи щодо виконання рішення суду, оскільки листи Міністерству екології та природних ресурсів України, Міністерству фінансів України та Кабінету Міністрів України датовані ще 26.11.14.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначалось вище, Департамент не є розпорядником коштів та не здійснює формування плану природоохоронних заходів за бюджетними зобов"язаннями минулих років, оскільки це відноситься до компетенції Мінприроди за погодження з Мінфіном, однак на даний час будь-які докази фінансування Мінфіном на погашення заборгованості за рішенням суду від 10.07.14 відсутні.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки джерелом коштів на виконання судового рішення у вказаній справі є Державний бюджет України, враховуючи недостатність грошових ресурсів для негайного належного виконання рішення суду у даній справі, беручи до уваги вищевказане, матеріальні інтереси обох сторін, надзвичайно складну фінансово-економічну ситуацію в Україні, з метою реального виконання рішення, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду до 10.03.15.

Керуючись ст.43, ст. 86 , ст.121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Департаменту будівництва житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської ОДА за вих.№1668/04-02/1 від 02.12.14 (вх. №15537/14 від 02.12.14) про відстрочку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.14 задоволити частково.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.14 у справі №909/602/14 до 10.03.15.

Суддя Цюх Г. З.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

__________помічник судді Шунтов О.М. 03.02.15