РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015Справа № 910/24340/14

За позовом Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"
до Страхового товариства з додатковою відповідальністю "ГАРАНТІЯ"
про відшкодування шкоди в порядку регресу 49 000,00 грн.
Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Павлюк О.В. (дов. б/н від 04.03.2014 року)
від відповідача не з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 20 січня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Страхового товариства з додатковою відповідальністю "ГАРАНТІЯ" (надалі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу 49 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2014 року порушено провадження у справі № 910/24340/14 та призначено справу до розгляду на 11.12.2014 року.

27.11.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на часткове виконання вимог ухвали суду.

04.12.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 07.11.2014 року.

Представник відповідача в судове засідання 11.12.2014 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 07.11.2014 року не виконав, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У судовому засіданні 11.12.2014 року представник позивача подав клопотання про продовження строків розгляду спору.

Розглянувши подане позивачем 11.12.2014 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 року розгляд справи було відкладено на 20.01.2015 року, у зв'язку з неявкою відповідача, поданим клопотанням про відкладення розгляду справи та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

Представник відповідача у судове засідання 20.01.2015 року не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відмітками на звороті ухвал суду та поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення з відмітками про вручення.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 04070, м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 56, офіс 13, на яку було відправлено ухвали суду, підтверджується матеріалами справи та вказана в позові.

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2012 року між Відкритим акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (страховик) та підприємством з іноземними інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд" (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 05-03-11/627-12, відповідно до умов якого страховик зобов'язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв'язку з пошкодженням або знищенням автомобіля марки "Skoda Fabia", державний номер АА 1301 МС.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.05.2013 року по автодорозі с. Бородаївка - м. Верхньодніпропетровськ сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі по тексту - ДТП) за участю автомобіля марки "Skoda Fabia", державний номер АА 1301 МС та автомобіля марки "Газ 2140", державний номер 295-83 АА, яким керував Єрух М.В.

ДТП сталася в результаті порушення водієм автомобіля марки "Газ 2140", державний номер 295-83 АА правил дорожнього руху України, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення згідно з постановою Верхньодніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.06.2013 року № 173/1419/13-п.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "Газ 2140", державний номер 295-83 АА, за шкоду завдану майну третіх осіб під час ДТП, була застрахована Страховим товариством з додатковою відповідальністю "Гарантія", що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2234357 від 27.04.2013 року.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки "Skoda Fabia", державний номер АА 1301 МС отримав механічні пошкодження.

Відповідно до дослідження № АА1301МС-24.05/5 від 24.05.2013 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант-Асістанс", вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки "Skoda Fabia", державний номер АА 1301 МС, в результаті його пошкодження при ДТП складає 54 306,09 грн.

Відповідно до дослідження № АА1301МС-05.06/5 дод. від 05.06.2013 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант-Асістанс", вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки "Skoda Fabia", державний номер АА 1301 МС, в результаті його пошкодження при ДТП складає 67 525, 35 грн.

Позивач, виходячи із дослідження № АА1301МС-05.06/5 дод. від 05.06.2013 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант-Асістанс", рахунку фактури № СК2-00284 від 05.06.20163 року та враховуючи умови страхування, визначив розмір страхового відшкодування в сумі 67 870, 00 грн., про що склав страховий акт № 37420-31-К від 21.10.2013 року.

Відповідно до умов договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 05-03-11/627-12 від 19.12.2012 року, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в сумі 67 870, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 72882 від 30.10.2013 року, № 73576 від 01.11.2013 року, № 73880 від 04.11.2013 року, № 78880 від 28.11.2013 року, № 77973 від 26.11.2013 року (належним чином засвідчені копії міститься в матеріалах справи).

Зважаючи на вищенаведене, 03.03.2014 року позивач, з посиланням на статтю 27 Закону України "Про страхування" та статті 993, 1187, 1188, 1191 Цивільного кодексу України звернувся до відповідача з заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № 13-699/09-06-06/3843 у розмірі 67 870, 00 грн.

Проте, відповідач жодним чином не відреагував на зазначену регресну вимогу, на момент подання позовної заяви, відповідачем страхове відшкодування на користь позивача сплачене не було.

Приймаючи до уваги ліміт відповідальності відповідача, який передбачений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № АС/2234357 від 27.04.2013 року, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 49 000, 00 грн.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортним засобом "Газ 2140", державний номер 295-83 АА, яким керував Єрух М.В., спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому позивачем автомобілю марки "Skoda Fabia", державний номер АА 1301 МС.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем "Газ 2140", державний номер 295-83 АА, встановлена у судовому порядку, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення згідно з постановою Верхньодніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.06.2013 року № 173/1419/13-п.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "Газ 2140", державний номер 295-83 АА, за шкоду завдану майну третіх осіб під час ДТП, була застрахована Страховим товариством з додатковою відповідальністю "Гарантія" на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2234357 від 27.04.2013 року. Вказаним полісом передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн., строк дії полісу з 27.04.2013 року до 26.04.2014 року.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику "Skoda Fabia", державний номер АА 1301 МС відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2234357 від 27.04.2013 року, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 05-03-11/627-12 від 19.12.2012 року, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Враховуючи визначені полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2234357 від 27.04.2013 року розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також встановлену судом вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати у розмірі 49 000,00 грн.

Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України та статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Приймаючи до уваги те, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у розмірі 49 000,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем, в порядку статей 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не спростований, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення з Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія" 49 000,00 грн. страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія" (04070, м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 56, офіс 13, ) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем на користь Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, ) 49 000 (сорок дев'ять тисяч) грн., 00 коп. заборгованості, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено 26.01.2015 року

Суддя С.В. Стасюк