КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р. Справа№ 910/11845/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Баранця О.М.

Пашкіної С.А.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - Шпортило Я.І.

від відповідача - Повар О.М.

від прокуратури - Крам О.С.

розглянувши матеріали апеляційних скарг Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та заступника прокурора Київської області на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року (суддя Марченко О.В.)

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні

Авіалінії України"

за участю прокуратури Київської області

про стягнення 37550052,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року по справі №910/11845/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням, позивач та заступник прокурора Київської області звернулися до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційних скарг апелянти зазначили, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 року прийнято апеляційні скарги до провадження та призначено до розгляду 20.01.2015 року.

19 січня 2015 року від представника відповідача надійшли пояснення по справі.

В судовому засіданні 20.01.2015 року оголошено перерву до 03.02.2015 року.

В судове засідання 03.02.2015 року з'явилися представники позивача відповідача та прокуратури.

Представники позивача та прокуратури в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційних скаргах, та просили скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційних скаргах, та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та прокуратури перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з 26.09.2012 по 31.01.2014 ДП "Бориспіль", на підставі правочину, укладеного у спрощений спосіб, надало відповідачу послуги з наземного обслуговування повітряних суден. В зв'язку з несплатою відповідачем отриманих послуг виникла заборгованість на загальну суму 37550052,60 грн.

Як зазначає позивач до суми заборгованості включено несплату за послуги з наземного обслуговування повітряних суден, а саме:

- повідомлення усіх зацікавлених сторін про рух літака перевізника (пункт 1.1.4 додатку А стандартної угоди ІАТА в редакції 2004 року, далі - Додаток А);

- інформування пасажирів та/або громадськість про час прибуття та/або відправлення літака перевізника та наземного транспорту (пункт 2.1.1 Додатку А);

- вирішення питання щодо пасажирів, що слідують із зупинками, транзитних та таких, що слідують з пересадками, пасажирів і питання щодо їхнього багажу, а також інформування їх про послуги, наявні в аеропорту (пункт 2.1.2 Додатку А);

- повідомлення перевізникові про скарги та претензії пасажирів перевізника (пункт 2.1.6 (а) Додатку А);

- направлення пасажирів через пункти контролю до пунктів посадки на рейс (пункт 2.1.13 Додатку А);

- направлення пасажирів від літака через пункти контролю (пункт 2.3.2 Додатку А);

- інформування пасажирів/громадськість про час прибуття/відправлення (за межами аеропорту) (пункт 2.4.1 Додатку А);

- забезпечення супроводження у місці стоянки повітряного судна у випадку його прибуття чи відправлення (пункт 3.2.1 (а) Додатку А);

- забезпечення протипожежного та іншого захисного обладнання в місцях стоянки повітряного судна (пункт 3.8.1 (а) Додатку А);

- забезпечення засобами зв'язку між наземною станцією та повітряним судном (пункт 4.2.3 (а) Додатку А);

- з'ясування та відстеження польотного плану аеронавігаційних служб, виділеного відповідною аеронавігаційною службою час для перевізника (пункт 4.4.4 (b, e) Додатку А).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2009 між позивачем (обслуговуюча компанія) та відповідачем (перевізник) укладено договір про наземне обслуговування, у вигляді додатку В1.1/02.1.1-23.9-7 до Стандартної угоди про наземне обслуговування (СУНО) від січня 2004 року (далі - Договір).

Договір складено відповідно до спрощеної процедури, згідно з якою сторони погодили, що умови Основної Угоди та Додатку А до СУНО від січня 2004 року, що опубліковані Міжнародною асоціацією повітряного транспорту, застосовуються так, якби ці умови були повністю повторені у Договорі, а також сторони підтвердили, що вказані умови їм відомі.

Відповідно до умов Договору обслуговуюча компанія зобов'язалася забезпечити послуги з наземного обслуговування, в тому числі надання місць для базування повітряних суден, обслуговування на пероні, обслуговування посадки та зльоту повітряних суден, обслуговування пасажирів в аеровокзалі, забезпечення авіаційної безпеки, обслуговування вантажу та пошти, тощо.

Згідно з п. 5.1, 5.2, 5.3 параграфу 5 Договору підставою для оплати наземного обслуговування, аеропортових зборів, додаткових послуг, надання місць для базування повітряних суден є рахунки, які виставляються двома частинами за період з 01 до 15 числа кожного місяця до 20 числа та за період з 16 по 31 число поточного місяця, що настає за звітним. Разом з рахунком перевізник отримує складений обслуговуючою компанією акт приймання-передачі виконаних робіт. Рахунки виставляються на підставі складених за кожним рейсом "карт на обслуговування авіарейсів в аеропорту "Бориспіль", підписаних уповноваженими представниками сторін.

Місцевим господарським судом встановлено, що між ДП "Бориспіль" та Авіалініями України укладалися додаткові угоди до Договору, в тому числі Додаткова угода № 29.

Твердження апелянтів щодо не укладання зазначеної Додаткової угоди № 29, колегією суддів визнано безпідставними з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2013 по справі № 910/9099/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2013 та постановою Вищого господарського суду від 12.03.2014, встановлено, що позивач-2 підготував, підписав та надав відповідачу проект Угоди № 29 для погодження. Відповідач, в свою чергу, підписав підготовлений позивачем-2 проект Угоди № 29 з протоколом розбіжностей, який надіслано позивачу-2.

Відповідно до частини третьої статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В вищезазначених рішеннях судами зазначено, що позивач-2, будучи монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), не передав до суду розбіжності, що залишились неврегульованими між сторонами у зв'язку із отриманням позивачем-2 протоколу розбіжностей відповідача в порядку, встановленому ч. 7 ст. 181 ГК України, а отже, позивач-2 прийняв пропозиції відповідача до проекту Угоди № 29.

Відповідно до частини сьомої статті 181 ГК України якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Частиною першою статті 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги вищезазначені норми Закону, Угода № 29, текст якої з урахуванням протоколу розбіжностей відповідача наведено у рішенні Господарського суду міста Києва від 23.07.2013 року по справі №910/9099/13, є укладеною.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відносини сторін з 01.01.2013 почали регулюватися умовами Додаткової угоди № 29.

Щодо посилання апелянтів на документи, що підтверджують факт замовлення та виконання спірних послуг, вказаних в п. 1.1.4, 2.1.1,2.1.2,2.1.6(а), 2.2.13,2.3.2,2.4.1,3.2.1.(а),3.8.1.(а),4.2.3.(а),4.4.4 (б,е)(1,2) Додатку А до Стандартної угоди IATAв редакції 2004 року, колегія суддів зазначає наступне.

На підтвердження факту замовлення спірних послуг позивачем надано карти на обслуговування від 31.08.2013 та від 01.10.2013, в той же час з матеріалів справи вбачається, що за період з 26.09.2012 по 31.01.2014 Авіалініями України було виконано 22 695 рейсів.

Для позначення додаткових послуг в картах на обслуговування авіарейсів передбачена графа "Service on Request" (Обслуговування за запитом).

В графі "Service on Request" (Обслуговування за запитом) карти від 31.08.2013 вказано "транспорт для пасс 3 х", а карти від 01.10.2013 - "трансп. для пас - 1 х; транспорт для пасаж - 3 ход.; услуга для инвалида - 1 чел.".

Отже, в названих картах в графі "Service on Request" (Обслуговування за запитом) відсутні посилання на замовлення послуг, вказаних у пунктах 1.1.4, 2.1.1, 2.1.2, 2.1.6 (a), 2.2.13, 2.3.2, 2.4.1, 3.2.1(a), 3.8.1(a), 4.2.3(a), 4.4.4 (b,е)(1,2) Додатку А.

Колегія суддів звертає увагу, що дана справа розглядалася місцевим господарським судом в продовж тривалого часу, проте доказів, які підтверджують замовлення відповідачем та надання позивачем послуг зазначених в пунктах 1.1.4, 2.1.1, 2.1.2, 2.1.6 (a), 2.2.13, 2.3.2, 2.4.1, 3.2.1(a), 3.8.1(a), 4.2.3(a), 4.4.4 (b,е)(1,2) Додатку А матеріали справи не містять.

14 вересня 2011 року позивач, відповідач, ТОВ "Аерохендлінг", ТОВ "Інтеравіа", Державне підприємство "Украерорух" (далі - ДП "Украерорух") та інші учасники підписали Меморандум про взаєморозуміння (далі - Меморандум).

На підставі Меморандуму обмін інформацією між всіма зацікавленими особами здійснюється в автоматизованій системі керування технологічним процесом аеропорту (далі - АСК ТПА), до якої підключені позивач, відповідач, хендлінгові компанії, ДП "Украерорух".

Відповідно до пункту 2 Меморандуму обмін інформацією в АСК ТПА проводиться на безоплатній основі.

Функціональні характеристики АСК ТПА передбачають зберігання та автоматичне виведення за запитом будь-якої із зацікавлених осіб інформації про рух повітряного судна (час вильоту, розрахунковий час вильоту, час зльоту, прибуття, місце стоянки тощо).

Відповідно до пункту 1.1.4 під-параграфу 1.1 параграфу 1 Договору, в редакції Додаткової угоди № 29, для разового наземного обслуговування, що складається з прибуття та подальшого відправлення того самого літака у встановлений час, Авіалінії України можуть замовляти у ДП "Бориспіль" послугу/послуги з наземного обслуговування, що визначені пунктами 1.1.4, 2.1.1, 2.1.2, 2.1.5, 2.1.6(a), 2.2.8, 2.2.13, 2.3.2, 2.4.1, 3.2.1(a), 3.8.1(a), 4.2.3(a), 4.4.4(b,е)(1,2) Додатку А. Підставою надання послуг з наземного обслуговування, що визначені цим пунктом, є лист відповідача. В листі мають бути зазначені послуга/послуги, які необхідні відповідачу для обслуговування рейсів та дата початку їх надання. Такий лист є невід'ємною частиною Договору та підставою для виникнення у позивача зобов'язань з надання замовлених послуг, а у відповідача - з їх прийняття та оплати. Замовлені відповідачем послуги надаються позивачем на всіх рейсах відповідача.

Ціна послуг зазначених у пункті 1.1.4 під-параграфу 1.1 параграфу 1 Договору в редакції Додаткової угоди № 29, детально визначена у пункті 1.1.5 під-параграфу 1.1 параграфу 1 Договору, в редакції Додаткової угоди № 29.

Місцевим господарським судом встановлено, що для регулювання взаємодії між диспетчерським складом/об'єднаного диспетчерського центру аеропорту (далі - ОДЦА) та Авіалініями України розроблена та затверджена сторонами Технологія взаємодії персоналу ОДЦА ДПтаОУ ДП МА "Бориспіль" та диспетчерського складу ПАТ "Міжнародні авіалінії України" під час диспетчеризації процесів наземного обслуговування від 29.05.2013 №21.20-2 (далі - Технологія).

Пунктом 2.3. Технології встановлено, що послуги з наземного обслуговування надаються Авіалініям України персоналом відповідних суб'єктів комерційного обслуговування (далі - СКО) - хендлінговими агентами.

Відповідно до пункт 2.4. Технології у випадку неможливості виконання персоналом СКО послуг по обслуговуванню рейсу диспетчер авіакомпанії замовляє необхідні послуги через диспетчера ОДЦА, який, в свою чергу, інформує диспетчера за напрямком та агента служби наземного обслуговування для фіксування ним послуги у картці на обслуговування авіарейсу. В даному випадку послуга вважається додатковою та надається за окрему плату

26 вересня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Свіспорт Україна" (обслуговуюча компанія), правонаступником якого є ТОВ "Інтеравіа", та відповідачем (перевізник) укладено Договір від 26.09.2012, за умовами якого: для разового наземного обслуговування, що складається з прибуття та подальшого відправлення того самого літака у встановлений час, обслуговуюча компанія надає такі зазначені в Додатку А послуги: обслуговування рейсу на відкритій стоянці перону 1.1.2, 1.1.3, 1.2.1, 1.2.2.1.2.3 (с) 1.2.4, 1.3.3 розділу 1 "Представництво, управління та нагляд"; 2.1.2 (тільки багаж), 2.1.5, 2.1.6(а), 2.2.7, 2.2.8 розділу 2 "Послуги для пасажирів"; 3.1.1, 3.1.2 (а), 3.1.3 (а), 3.1.4 (а), 3.1.5, 3.1.6, 3.1.7 (а) (1,2,3), 3.2.1, 3.3.1,3.3.2 (f-конуси безпеки), 3.6.1 (а) (1) (1 трап 120 хвилин до відправлення та 60 хвилин після прибуття рейсу, 2- по запиту за додаткову плату), 3.6.3, 3.6.4, 3.6.5 (а) (1), 3.6.6, 3.6.7, 3.6.8 (а), 3.6.9 (b) 3.6.10 (b), 3.8.1, 3.9.1 (а), 3.9.2 (а), 3.9.3 (а, d), 3.12, 3.13 розділу 3 "Послуги на пероні"; 4.2.2, 4.3.1, 4.4.4 (е) (1,2) розділу 4 "Контроль за завантаженням, повідомлення та управління польотом"; 7.1.4 (а) (4) розділу 7 "Безпека" (пункт 1.1.1 під-параграфу 1.1 параграфу 1 Договору від 26.09.2012).

01 січня 2012 року ТОВ "Аерохендлінг" (обслуговуюча компанія) та відповідачем (перевізник) укладено Договір від 01.01.2012, за умовами якого: для разового наземного обслуговування, що складається з прибуття та подальшого відправлення того самого літака у встановлений час, обслуговуюча компанія надає такі зазначені в Додатку А послуги: 1.1.2, 1.1.3, 1.1.4, 1.2.1, 1.2.2, 1.2.3 (b), 1.3.3, 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 (а) (1 - за додаткову плату 110 грн. без ПДВ за пасажира), 2.1.4, 2.1.6 (а), 2.1.7 (a, b, c - до 21 дня і далі до 90 днів на запит пасажира; багаж, що не був отриманий - до 90 днів, f), 2.1.8, 2.1.9 (а) (1,2), 2.2.2 (а), 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5 (а, d), 2.2.6, 2.2.7, 2.2.8, 2.2.10, 2.2.11 (а), 2.2.12, 2.2.13 (a, b, c, d, e, f, g, h), 2.2.14, 2.3.2, 2.3.3 (а:1), 4.1.1, 4.1.2 (a, b, c, d, e), 4.1.2 (2), 4.2.1, 4.2.2, 4.3.1, 4.3.2, 4.4.2, 4.4.4.d, e (1,2), 6.2.1 (а,с)(1), 6.2.2 (а) (1,3,6), (с) (5), 7.1.4 (а) (1,2) (пункт 1.1.1 під-параграфу 1.1 параграфу 1 Договору від 01.01.2012).

Отже, у випадку замовлення у позивача послуги, що не може бути надана відповідачу хендлінговими агентами (ТОВ «Інтеравіа» та/або ТОВ «Аєрохолдинг»), така послуга відображається в картці на обслуговування авіарейсів, є додатковою послугою та оплачується окремо.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять карт на обслуговування авіарейсів з переліком замовлених відповідачем спірних послуг, отже, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідні послуги надаються відповідачу іншими суб'єктами комерційного обслуговування.

Крім того, місцевим господарським судом досліджено листування щодо виставляння відповідачу рахунків до оплати за надання послуг на загальну суму 37550052,62 грн. та встановлено, що ДП "Бориспіль" відкликав рахунки оплати та підтвердив відсутність у відповідача заборгованості щодо оплати названих послуг.

Колегія суддів зазначає, що посилань на неналежне оформлення відкликаних рахунків, всупереч твердженням апелянтів, лист №01-22-557 від 12.03.2014 не містить.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що судом першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та заступника прокурора Київської області та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та заступника прокурора Київської області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року по справі №910/11845/14 - без змін.

Матеріали справи №910/11845/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді О.М. Баранець

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.02.2015