ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р.Справа № 922/6074/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон - К",м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідіальністю "Стандарт" м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - Краснопольський А.В. директор ,Диба М.М.(дов №б/н від 24.11.2014року)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еталон - К" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт" м. Харків в якій просить суд стягнути з відповідача основного боргу в сумі 24 150,0грн., пеню в сумі 1823,15грн., 3% річних в сумі 2 139,75грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,0грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором №29в/п про пайову участь у проектуванні та будівництві від 03.08.2010 р. укладений між позивачем та відповідачем .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 січня 2015 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 27 січня 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, через канцелярію господарського суду на виконання вимог ухвали супровідним листом (вх. № 2577 від 26.01.2015року ) надав для долучення до матеріалів справи документів підтвердження заявлених позовних вимог , зокрема, Витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 2015 рік стосовно місце знаходження позивача та відповідача по справі та акт звірки розрахунків сторін.

Представник відповідача в судове засідання 27.01.2015 року не з'явився, не з'явився, ухвала про порушення провадження у справі яка були відправлена на адресу відповідача, вказану в позовній заяві, та у витягу з з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (61125, м. Харків, вул. Мар*їнська, 20,) були повернуті до господарського суду Харківської області з поміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму вищого господарського суду України №18 від 26.12.2014 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

03.08.2010р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еталон-К" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стандарт" був укладений договір №29в/п про пайову участь у проектуванні та будівництві, предметом якого є пайова участь інвестора у будівництві торгівельного комплексу, на земельній ділянці №4 ПВКФ "Лоск", за адресою: Харківська обл., сел. Пісочин, майдан Ю. Кононенка, 1.

Пунктом 1.2 договору сторони узгодили, що будівництво об'єкту буде здійснюватися на земельній ділянці №4 по периметру, згідно з проектом, що належить забудовнику на підставі договору купівлі-продажу ВВТ №037174, ВВТ №037175 від 26.02.2005 р. номер у реєстрі 310. Державний акт на право власності на земельну ділянку за №06 від 11 травня 2006 року, кадастровий №:01:001:0005.

Згідно з п 1.3 договору право власності на об'єкт виникає у інвестора наступним чином: забудовник передає право власності збудованого об'єкту до інвестора.

Відповідно до п. 1.5 цього ж договору за взаємною згодою сторін, частка інвестора у будівництві об'єкту складає 100%, що відповідає його 56,3 кв. м. згідно з узгодженою схемою та має будівельний номер 24, але площа може змінитися під час розробки проектної документації та остаточно буде встановлена після погодженого у встановленому законом порядку даного проекту.

Згідно з п. 1.6 договору до завершення будівництва об'єкту генпідрядник, відповідно до Закону, є власником матеріалів (обладнання тощо), які використані в процесі будівництва об'єкту до моменту його прийняття забудовником.

Відповідно до п. 1.7 договору генпідрядник має право на визнання себе у судовому порядку власником 100% частки об'єкту, як недобудованого нерухомого майна у разі невиконання інвестором своїх зобов'язань за договором щодо розрахунків.

Згідно з п. 2.1 договору сторони визначили, що пайова участь інвестора у будівництві об'єкту розраховується наступним чином: вартість будівельних робіт на даний момент складає орієнтовано 3520 грн. за 1 кв.м. загальної площі забудови.

Пунктом 2.5 вказаного вище договору сторони визначили порядок розрахунків:

2.5.3. Генпідрядник отримує у Інвестора грошові кошти на початок будівництва розмірі 40% загальної вартості його частки об'єкту.

2.5.4. 40% загальної вартості після виконання 50% будівельно-монтажних робіт та протягом виконання всіх робіт, згідно з рахунками Генпідрядника.

2.5.5. Остаточні 20% - по завершенні будівельних робіт.

Відповідно до п. 3.5.7 договору генпідрядник зобов'язаний виконати роботи у наступний термін: розробка проектно - кошторисної документації 01.08.2010року, погодження та Держінвестекспертиза проектно - кошторисної документації.

Додатковою угодою №1 від 05.12.2011 р. до договору сторони внесли певні зміни та доповнення до деяких пунктів договору №29в/п від 03.08.2010 р., а саме:

- п. 1.5 договору змінити та доповнити літерами та цифрами: площа частки інвестора у будівництві складає 100% - що рівно 69,0м2 та має будівельний номер П-26;

- п. 2.3 договору слід читати: кінцева вартість частки інвестора у торгівельному комплексі складає 241 500,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №Ст-013 від 05.12.2011року

- п. 2.4 договору слід читати: кінцева вартість погоджень та держекспертизи проекту складає 33 120,40 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №Ст-013 від 05.12.2011року

Як вбачається із матеріалів справи, що позивач побудував торгівельний комплекс, який розташований за адресою: Харківська обл., с. Пісочин, майдан Ю. Кононенка, 1, про що свідчить копія декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 29.12.2011 р. №ХК1, та передав відповідачу його об'єкт, що підтверджується копією акту прийому-передачі об'єкту будівництва від 08.12.2011 р.

Відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором - не розрахувався з позивачем у повному обсязі. Сума заборгованості складає 24 150,00 грн., про що свідчить акт звіряння взаємних розрахунків станом на 08.02.2012р., підписаний сторонами без зауважень.

18.02.2014 р. позивач надіслав відповідачу вимогу №24-11/14/19-юр від 24.11.2014 р. про сплату заборгованості, що підтверджується копією опису вкладення у цінний лист .

Відповідач відповіді на вимогу не надала і заборгованість не сплатив.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 2.5.5. договору відповідач повинен розрахуватись з позивачем по завершенню будівельних робіт.

Як свідчить декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 29.12.2011р. №ХК1, будівельні роботи закінчено 29.12.20011 р.

Актом прийому-передачі від 30.12.2011р. об'єкт передано відповідачу в експлуатацію 30.12.2011р.

Як свідчить декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 29.12.2011 р. № ХК1, будівельні роботи закінчено 29.12.2011 р.

Актом прийому-передачі від 08.12.2011 р. об'єкт передано відповідачу в експлуатацію 08.12.2011 р.

Відтак строк виконання відповідачем зобов'язання по оплаті останніх 20% в сумі 24150,00 грн. настав в момент здачі об'єкту в експлуатацію, тобто 08.12.2011 р.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по оплаті останніх 20% вартості робіт в сумі 24 150,00 грн., суд вважає обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пункт 4.2 договору передбачає відповідальність інвестора перед забудовником у випадку прострочення терміну оплати, передбаченої п. 2 цього договору, на користь генпідрядника у вигляді пені у розмірі 0,1% від простроченої суми по договору за кожен день такого прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ.

Позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 02.01.2012 р. по 30.06.2012 р. (181 дні) в сумі 1823,15 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки становить один рік, який відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України застосовується тільки за заявою сторони у спорі.

Відповідач не надав заяви про застосування строку позовної давності до пені.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 02.01.2012 р. по 30.06.2012 р. (181 дні) в сумі 1823,15 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних за період з 01.01.2012 р. по 16.12.2014 р. в сумі 2 139,75 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних за період з 01.01.2012 р. по 31.01.2014 р. в сумі 2264,89 грн. підлягаючими задоволенню частково - за період з 02.01.2012 р. по 16.12.2014 р. в сумі 2 137,77 грн., оскільки 01 січня є святковим днем.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості, пені та 3% річних.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги до відповідача обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 193, 232 ГК України, ст.ст. 258, 267, 525, 526, 530, 611, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю"Стандарт"(61125, м.Харків, вул. Мар*їнська, 20, код 24676297)на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон-К" (61037, м. Харків, пр. Московський, 138-А. Код ) заборгованість за договором №29в/п про пайову участь у проектуванні та будівництві від 03.08.2010 р. в сумі 24 150,0грн., пені в сумі 1823,15грн., 3% річних в сумі 2 137,77 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1826,87грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити .

Повне рішення складено 28.01.2015 р.

Суддя О.О. Присяжнюк