ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" лютого 2015 р.Справа № 916/4977/14

За позовом: Департаменту капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації (м. Одеса);

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Березівкаагрошляхбуд" (м.Одеса);

про стягнення 171549,05 грн.

Суддя Волков Р.В.

Представники:

Від позивача: Пасічняк Л.П. (за довіреністю).

Від відповідача: Тарасов Д.А. (за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ: 11.12.2014р. за вх. №5128/14 Департамент капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації (далі - Позивач, замовник) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Березівкаагрошляхбуд" (далі - Відповідач, генпідрядник) про стягнення за договором про закупівлю робіт за державні кошти №32 від 26.11.2013р. пені у розмірі 171549,05 грн.

Позивач у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, в обгрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором про закупівлю робіт за державні кошти №32 від 26.11.2013р., підписані та скріплені печатками акти приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2В, довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує повністю, в обгрунтування чого надає відзив, посилається на належне виконання за договором про закупівлю робіт за державні кошти №32 від 26.11.2013р. зобов'язань, а саме використання у встановлений сторонами за Договором місячний термін авансу, видаткові накладні на підтвердження використання наданого йому позивачем авансу.

У судовому засіданні від 06.02.2015р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне.

26 листопада 2013 року між Департаментом капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю "Березівкаагрошляхбуд" укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти №32 (далі - Договір), згідно п.п.1.1, 1.2 якого генпідрядник зобов'язався виконати роботи з будівництва, зазначені в проектній документації, згідно умов даного Договору, а замовник - прийняти та оплатити такі роботи, а найменування робіт (назва об'єкту): „Будівництво 10-ти поверхового 2-х секційного житлового будинку №45 (21А) у мкр.ІІІ-4-3 пос. Котовського, вул. Генерала Бочарова у м. Одесі".

27 листопада 2013 року між Департаментом капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю "Березівкаагрошляхбуд" укладено додаткову угоду №73 до Договору, якою деталізовано та змінено, зокрема, п.4.4 Договору доповнено пп. 4.4.1, відповідно до якого замовник приймає на себе зобов'язання перерахувати генпідряднику аванс до 30% від суми договірної ціни на поточний рік, що становить 2900000,00 грн. на придбання та доставку матеріалів, конструкцій, виробів, що потрібні для виконання робіт. Генпідрядник зобов'язується використати одержаний аванс протягом одного місяця після одержання авансу. Замовник здійснює попередню оплату лише тих товарі і робіт, що передбачається поставити і виконати протягом поточного бюджетного року (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2006р. №1404 зі змінами та доповненнями). По закінченню цього терміну, невикористані суми авансу повертаються до замовника. У разі невикористання і не повернення отриманих коштів авансу у зазначені терміни, генпідрядник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невикористаного авансу з дня отримання бюджетних коштів. Погашення використаної суми авансу здійснюється за рахунок коштів на оплату виконаних робіт.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Так, у п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір.

Аналогічна норма міститься й у ст. 177 Господарського кодексу України, відповідно до ч. 1 якої підставою виникнення господарських зобов'язань є договір.

Згідно із ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а в силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Такі ж самі положення містяться й у ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, за якими зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до умов Договору зі змінами та доповненнями позивач 30.12.2013р. перерахував відповідачу аванс у розмірі 2734297,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 25.12.2013р. (а.с.20).

Порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відповідно до умов Договору зі змінами та доповненнями придбав матеріали, вироби, що потрібні були для виконання робіт за Договором, що підтверджується видатковими накладними (в матеріалах справи).

Умовами Договору не передбачено обов'язку Товариства з обмеженою відповідальністю "Березівкаагрошляхбуд" щодо інформування позивача про те, які саме товари були придбані на грошові кошти (аванс) та взагалі про використання авансу. Проте, як зазначає відповідач, ним було направлено листа за вих. №46 від 25.02.2014р. на доказ відпрацювання одержаного авансового платежу із копіями накладних на придбані на об'єкт матеріали.

Також слід зазначити, що позивач у своїх розрахунках нарахованої відповідачу пені за Договором пов'язує використання авансу з підписанням актів приймання виконаних будівельних робіт та довідок про вартість будівельних робіт.

Однак, слід зазначити, що у відповідності до листа державного комітету статистики України та Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 03.03.1998р. №7/98 „Щодо заповнення форми N КБ-2в "Акт приймання виконаних підрядних робіт", "акт приймання виконаних підрядних робіт", форма N КБ-2в, - документ первинного обліку, який складається щомісячно для визначення вартості та обсягів виконаних будівельно-монтажних, ремонтних та інших підрядних робіт і є основою для складання "Довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат" (форма N КБ-3).

Отже, такі розрахунки позивача є хибними, оскільки придбання товару на кошти авансу підтверджується видатковими накладними, а акти приймання виконаних робіт підтверджують лише виконання робіт, що розпочались у травні 2014 року, що не є порушенням умов Договору.

Відповідно до положень ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач виконав свої зобов'язання за Договором щодо використання наданого йому позивачем аванс у погоджений сторонами термін, з огляду на що позовні вимоги Департаменту капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Березівкаагрошляхбуд" про стягнення пені у розмірі 171549,05 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно, на підставі ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Департаменту капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Березівкаагрошляхбуд" про стягнення 171549,05 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 10 лютого 2015 р.

Суддя Р.В. Волков