ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 року Справа № 904/5989/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванов О.Г. (доповідач),

суддів Величко Н.Л., Подобєд І.М.

при секретарі судового засідання: Сусла Я.Б.

представники сторін:

від позивача: Кузяков О.В., довіреність №б/н від 23.07.14, представник;

від позивача: Слабоспицька Л.О., довіреність №б/н від 20.05.13, представник;

представники Відповідача-1, Відповідача-2 у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу Виробничо-торгівельно-сервісного товариства з обмеженою відповідальністю "Барбі" , м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2014 року у справі № 904/5989/14

за позовом Виробничо-торгівельно-сервісного товариства з обмеженою відповідальністю "Барбі" , м. Дніпропетровськ

до Відповідача-1 Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Малятко", м. Дніпропетровськ

про визнання погодженою межи земельної ділянки.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулось Виробничо-торгівельно-сервісне товариство з обмеженою відповідальністю "Барбі" до Відповідача-1: Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області та Ввідповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Малятко", у якій просить суд:

- визнати погодженою межу земельної ділянки по фактичному розміщенню належного ВТС ТОВ "Барбі" нежитлового приміщення по бульвару Слави, буд. 6 в м. Дніпропетровську, із суміжним землекористувачем (землевласником) ТОВ "Малятко" без його підпису в Акті відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), Акті прийому-передачі межових знаків на зберігання, а також в плані встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування, які є складовими частинами технічного звіту щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по фактичному розміщенню нежитлового приміщення по бульвару Слави, буд. 6 в м. Дніпропетровську.

- визнати погодженими Акт "відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)", Акт "прийому-передачі межових знаків на зберігання" та план встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування, які складені щодо земельної ділянки по фактичному розміщенню належного ВТС ТОВ "Барбі" нежитлового приміщення по бульвару Слави, буд. 6 в м. Дніпропетровську, на яких відсутні підписи сусіднього землекористувача (землевласника) суміжної земельної ділянки - ТОВ "Малятко".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням сесії шостого скликання Дніпропетровської міської ради від 29 січня 2014 року № 66/47 ВТС ТОВ "Барбі" надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по фактичному розміщенню нежитлового приміщення по бульвару Слави, буд. 6 в м. Дніпропетровську. Цим же рішенням зобов'язано ВТС ТОВ "Барбі" замовити у суб'єкта господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою згідно із законом, розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та після її погодження, відповідно до чинного законодавства, подати цю документацію до міської ради для прийняття відповідного рішення.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2014 року (суддя Золотарьова Я.С.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що позовні вимоги не відповідають визначеним чинним законодавством засобам захисту прав. Не погодження меж земельної ділянки є формою реалізації прав Відповідача-2. При цьому права позивача не порушуються.

Не погодившись з даним рішенням господарського суду Виробничо-торгівельно-сервісне товариство з обмеженою відповідальністю "Барбі" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

При цьому скаржник в апеляційній скарзі посилається, на те що судом при винесенні рішення було порушено та невірно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, фактичним обставинам справи було надано невідповідна правова оцінка.

Вважає, що судом безпідставно застосовано ст. 14 ЦК України, відповідно до якої особа не може бути примушена до дії, вчинення якої не є обов'язком для неї, оскільки Відповідач-2, зловживаючи своїм правом щодо погодження меж земельної ділянки, порушує права Позивача на займану ним земельну ділянку. Судом не було надано оцінки мотивам відмови Відповідача-2 від погодження меж земельних ділянок.

Скаржник заперечує висновок суду, що не погодження меж земельної ділянки є формою реалізації прав Відповідача-2.

Представник Позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник Відповідача-1, Дніпропетровської міської ради, відзив на апеляційну скаргу не надав, у судовому засіданні від 24.12.2014 року просив рішення залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення, як таке, що було винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Представник Відповідача-2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.11.2014 року

прийнято апеляційну скаргу до розгляду.

В судовому засіданні 26.01.2015 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом була оголошена вступна та резолютивна частина постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

Відповідно до витягу з реєстру права власності на нерухоме майно Виробничо-торгівельно-сервісне товариство з обмеженою відповідальністю "Барбі" є власником нежитлової будівлі за адресою: м. Дніпропетровськ, б. Слави, буд. 6, прим. 156 (а.с.78) на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.2007 (а.с.70).

Рішенням сесії, шостого скликання Дніпропетровської міської ради від 29 січня 2014 року № 66/47 ВТС ТОВ "Барбі" надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по фактичному розміщенню нежитлового приміщення по бульвару Слави, буд. 6 в м. Дніпропетровську. Цим же рішенням зобов'язано ВТС ТОВ "Барбі" замовити у суб'єкта господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою згідно із законом, розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та після її погодження, відповідно до чинного законодавства, подати цю документацію до міської ради для прийняття відповідного рішення (а.с.39).

На підставі даного рішення, на замовлення ВТС ТОВ "Барбі", ТОВ "Бюро оцінки" було виготовлено технічний звіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по фактичному розміщенню нежитлового приміщення по бульвару Слави, буд. 6 в м. Дніпропетровську. Спеціалістом ТОВ "Бюро оцінки" були складені акти відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), та прийому-передачі межових знаків на зберігання, а також план встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування. Вищезазначені акти погоджені з суміжними землекористувачами (землевласниками), про що свідчать їхні підписи в даних документах, але відсутній підпис ТОВ "Малятко" (а.с.25-37).

Позивач в листом № 17 від 16.04.2014 звернувся до Відповідача-2 з проханням погодити межі земельної ділянки (а.с.91). Письмової відповіді Відповідач-2 не надав.

7 травня 2014 року ВТС ТОВ "Барбі" звернулося до Дніпропетровського міського голови та до голови Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради з проханням посприяти у вирішенні вищезазначеного питання з метою погодження із суміжним землекористувачем ТОВ "Малятко" меж земельної ділянки на яку розробляється технічна документація, так як у разі непогодження її меж, ВТС ТОВ "Барбі" не зможе отримати дану земельну ділянку у користування (а.с.41-42).

Листом від 16.05.2014 року № 5-32/126 Жовтнева районна у місті Дніпропетровську рада, повідомила, що питання стосовно відмови ТОВ "Малятко" у підписанні акту встановлення меж земельної ділянки в натурі не належить до повноважень Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради (а.с.105).

Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Відповідно до приписів статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, до господарського суду вправі звернутися особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, при цьому має бути визначено які права позивача порушені відповідачем та якими законодавчими актами передбачено право позивача на звернення із заявленим позовом.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Згідно зі статтею 152 Земельного кодексу України Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Передбачені законодавством способи захисту порушеного права або охоронюваного законом інтересу спрямовані на відновлення прав та інтересів позивачів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду є вимога позивача про визнання погодженою межи земельної ділянки по фактичному розміщенню належного ВТС ТОВ "Барбі" нежитлового приміщення по бульвару Слави, буд. 6 в м. Дніпропетровську, із суміжним землекористувачем (землевласником) ТОВ "Малятко" без його підпису в Акті відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), Акті прийому-передачі межових знаків на зберігання, а також в плані встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування, які є складовими частинами технічного звіту щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по фактичному розміщенню нежитлового приміщення по бульвару Слави, буд. 6 в м. Дніпропетровську та визнання погодженими Акт "відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)", Акт "прийому-передачі межових знаків на зберігання" та план встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування, складеними щодо земельної ділянки по фактичному розміщенню належного ВТС ТОВ "Барбі" нежитлового приміщення по бульвару Слави, буд. 6 в м. Дніпропетровську, на яких відсутні підписи сусіднього землекористувача (землевласника) суміжної земельної ділянки - ТОВ "Малятко".

Таким чином, з аналізу позовних вимог вбачається, що позивач вимагає від суду встановити певні юридичні факти, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що позовні вимоги Позивача не відповідають визначеним чинним законодавством засобам захисту прав.

Щодо вимог до Дніпропетровської міської ради колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звертався до Дніпропетровського міського голови та до голови Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради з проханням посприяти у вирішенні питання з метою погодження із суміжним землекористувачем ТОВ "Малятко" меж земельної ділянки на яку розробляється технічна документація, так як у разі непогодження її меж, ВТС ТОВ "Барбі" не зможе отримати дану земельну ділянку у користування.

Отже, Позивач взагалі не звертався до Дніпропетровської міської ради, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що Відповідач-1 своїми діями чи бездіяльністю порушує, оспорює або не визнає право чи охоронюваний законом інтерес Позивача.

Крім того, до повноважень Дніпропетровської міської ради не належить сприяння у вирішенні питання з метою погодження із суміжним землекористувачем меж земельної ділянки, а також визнання погодженою межи земельної ділянки та визнання погодженими акту "відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)", акту "прийому-передачі межових знаків на зберігання" і плану встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування.

Доводи апеляційної скарги про те, що Відповідач-2, зловживаючи своїм правом щодо погодження меж земельної ділянки, порушує права Позивача на займану ним земельну ділянку, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 12 Цивільного кодексу України встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Згідно з частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Під цивільним обов'язком розуміється вимога від суб'єкта цивільного права певних дій (або невиконання дій), забезпечена можливістю правового спонукання до належної поведінки. Зміст цивільного обов'язку становлять три вимоги: а) поведінка зобов'язаної особи визначена вимогами норми права; б) поведінка зобов'язаної особи визначена вимогами уповноважених осіб; в) поведінка зобов'язаної особи у випадку невиконання цивільного обов'язку забезпечується вимогою (рішенням) суду виконати цей обов'язок.

Частиною 2 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що особа не може бути примушена до дії, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про землеустрій" межування земель це комплекс робіт із встановлення чи відновлення в натурі (на місцевості) меж адміністративно-територіальних утворень, меж земельних ділянок власників, землекористувачів, у тому числі орендарів, із закріпленням їх межовими знаками встановленого зразка.

Погодження меж земельної ділянки полягає у тому, щоб суміжному землекористувачеві було запропоновано підписати відповідний акт.

З зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що не погодження меж земельної ділянки, незалежно від мотиву, є формою реалізації прав Відповідача-2. При цьому права позивача не порушуються

Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України № 8пн/5014/1733/2012 від 19.06.2013.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що позовні вимоги не відповідають визначеним чинним законодавством засобам захисту прав є правильними. Інші доводи апеляційної скарги є неспроможними і висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 104 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виробничо-торгівельно-сервісного товариства з обмеженою відповідальністю "Барбі" , м. Дніпропетровськ - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2014 року у справі № 904/5989/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 29.01.2015 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Н.Л. Величко

Суддя І.М. Подобєд