ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р. Справа № 911/5292/14

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом науково-дослідного інституту пам'яткоохоронних досліджень, м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський інститут екології та проектування», Автономна Республіка Крим, м. Ялта

про стягнення 121730,55 грн.

за участю представників:

від позивача: Козак С.А. (дов. № 05 від 05.01.2014 р.);

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

науково-дослідний інститут пам'яткоохоронних досліджень (далі-позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський інститут екології та проектування» (далі-відповідач) про стягнення 121730,55 грн., з яких 83233,92 грн. заборгованості за договором № 82 від 20.09.2012 р., 22833,46 грн. пені, 4303,08 грн. 3% річних та 11360,09 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 82 від 20.09.2012 р. на надання науково-дослідних послуг в частині оплати виконаних робіт, в зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість у сумі 83233,92 грн. В зв'язку з наявністю вказаної заборгованості позивачем на підставі п. 6.3. договору нараховано відповідачу 22833,46 грн. пені та на підставі ст. 625 ЦК України - 4303,08 грн. 3% річних та 11360,09 грн. інфляційних втрат.

Представник позивача в судових засіданнях 12.01.2015 р. та 03.02.2015 р. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судові засідання 12.01.2015 р. та 03.02.2015 р. не з'явився, хоча про час і місце судових засідань відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними № 047420 та № 16-0388-9804. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, вимоги ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

Встановив:

20.09.2012 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Кримський інститут екології та проектування» (замовник) та науково-дослідним інститутом пам'яткоохоронних досліджень (виконавець) укладено договір № 82 на надання науково-дослідних послуг (договір).

Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає та сплачує, а виконавець зобов'язується надати якісно та своєчасно науково-дослідні послуги з визначення режимів регулювання забудови та розроблення історико-архітектурних опорних планів смт Лівідія та смт Ореанда в межах існуючих ареалів з уточненням їх меж за цінами та у термін, які зазначені в договорі.

Згідно з п. 3.1. договору вартість науково-дослідних послуг по договору складає з ПДВ - 166467,96 грн., відповідно до Протоколу про договірну ціну (Додаток № 1), згідно Кошторису (Додаток № 2), які є невід'ємною частиною договору. Оплата послуг здійснюється замовником відповідно до Протоколу погодження договірної ціни (Додаток 1) та Кошторису (Додаток 2), які є невід'ємною частиною договору (п. 3.2. договору).

Пунктом 3.3. договору встановлено, що розрахунки за договором проводяться шляхом перерахування коштів замовником на розрахунковий рахунок виконавця після пред'явлення останнім рахунку на оплату виконаних робіт та акта приймання-передачі виконаних робіт протягом 15 робочих днів. До рахунку додаються оформлені належним чином акти приймання-передачі виконаних робіт (п. 3.4. договору).

Пунктами 4.1., 4.3. договору передбачено, що виконавець приступає до надання науково-дослідних послуг за договором з моменту підписання договору, але не пізніше п'яти календарних днів з моменту надання замовником документів, необхідних для надання послуг, що є предметом договору. Виконавець зобов'язується не пізніше трьох календарних днів після настання кінцевого терміну, визначеного в. п. 10.1. договору, передати на погодження замовнику результати наданих послуг та скласти і підписати акт приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 4.6. договору послуги за договором вважаються виконаними після підписання сторонами акта здачі-приймання послуг.

Згідно з п. 5.1. договору замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати надані послуги (пп. 5.1.1.) та приймати надані послуги згідно з актом здачі-приймання наданих послуг (пп. 5.1.2.).

В пункті 10.1.договору зазначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором, але не пізніше ніж до 15.12.2012 р.

Сторонами підписано додаток № 1 до договору - Протокол погодження договірної ціни на науково-дослідні послуги.

Позивачем було підписано додаток № 2 до договору - Кошторис на надання науково-дослідних послуг, відповідно до якого ціна передбачених договором робіт становить з ПДВ 166467,96 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем належним чином виконано передбачені договором роботи на загальну суму 166467,96 грн. та передано відповідачу необхідну документацію, що підтверджується актом від 14.12.2012 р. здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) з визначення режимів регулювання забудови та розроблення історико-архітектурних опорних планів смт Лівідія та смт Ореанда в межах існуючих ареалів з уточненням їх меж та накладною від 14.12.2012 р.

Проектну документацію за накладною від 14.12.2012 р. отримано генеральним директором ТОВ «Кримський інститут екології та проектування» Шевчуком І.П.

Проте, в порушення умов договору № 82 від 20.09.2012 р. відповідач виконані позивачем роботи оплатив частково на загальну суму 83233,92 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача за 01.04.2013 р., в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 83234,04 грн.

Сторонами було підписано акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого станом на 01.11.2013 р. за відповідачем рахувалася заборгованість за договором № 82 від 20.09.2012 р. у сумі 83234,04 грн.

З огляду на наявність вказаної заборгованості, 26.03.2014 р. позивач звернувся до відповідача з претензією № 85 від 25.03.2014 р. про сплату заборгованості в сумі 83234,04 грн., що підтверджується фіскальним чеком № 7860 від 26.03.2014 р.

Проте, вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

З огляду на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за виконані на підставі договору № 82 від 20.09.2012 р. роботи у сумі 83233,92 грн., при цьому, як встановлено господарським судом та зазначено позивачем в мотивувальній частині позовної заяви, заборгованість відповідача за договором № 82 від 20.09.2012 р. становить 83234,04 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 892 ЦК України за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Згідно з ч. 1 ст. 894 ЦК України виконавець зобов'язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно-конструкторські та технологічні роботи.

Пунктом 3 частини 1 статті 898 ЦК України встановлено, що замовник за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт зобов'язаний прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статтей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за виконані на підставі договору № 82 від 20.09.2012 р. підрядні роботи у сумі 83234,04 грн. на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 82 від 20.09.2012 р. у сумі 83233,92 грн. підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 22833,46 грн. пені за прострочення оплати виконаних робіт.

Відповідно до п. 6.3. договору замовник за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 22833,46 грн. пені, нарахованої за загальний період з 09.01.2013 р. по 30.09.2014 р. на заборгованість відповідача у сумі 83233,92 грн.

Проте, наданий позивачем розрахунок пені здійснений з порушенням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України щодо припинення нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, в зв'язку з чим є невірним.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом з дотриманням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України за період з 09.01.2013 р. по 09.07.2013 р. на заборгованість відповідача у сумі 83233,92 грн., сума пені становить 6157,03 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 4303,08 грн. 3% річних та 11360,09 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 4303,08 грн. 3% річних, нарахованих за період з 09.01.2013 р. по 01.10.2014 р. на заборгованість відповідача у сумі 83233,92 грн.

Враховуючи те, що наданий позивачем розрахунок 3% річних є арифметично вірним, позовна вимога про стягнення з відповідача 4303,08 грн. 3% річних підлягає задоволенню.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 11360,09 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період січень 2013 р. - серпень 2014 р. на заборгованість відповідача у сумі 83233,92 грн.

Однак, наданий розрахунок інфляційних втрат є невірним, з огляду на наступне.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Враховуючи викладене, позивачем неправомірно нараховано інфляційні втрати за місяць, в якому відповідачем мав бути здійснений платіж, а саме за січень 2013 р., та не враховано розмір інфляційних втрат за періоди, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом за період лютий 2013 р. - серпень 2014 р. на заборгованість відповідача у сумі 83233,92 грн. з урахуванням періодів, в які індекс інфляції становив менше одиниці, інфляційні втрати становлять 11022,74 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський інститут екології та проектування» (98612, Автономна Республіка Крим, м. Ялта, вул. Мисхорська, 1, корпус 3, код 23431843) на користь науково-дослідного інституту пам'яткоохоронних досліджень (04086, м. Київ, Подільський район, вул. Петропавлівська, 15, код 16477553) 83233,92 грн. (вісімдесят три тисячі двісті тридцять три грн. 92 коп.) заборгованості, 6157,03 грн. (шість тисяч сто п'ятдесят сім грн. 03 коп.) пені, 4303,08 грн. (чотири тисячі триста три грн. 08 коп.) 3% річних, 11022,74 грн. (одинадцять тисяч двадцять дві грн. 74 коп.) інфляційних втрат та 2094,34 грн. (дві тисячі дев'яносто чотири грн. 34 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.О. Рябцева

Рішення підписано 09.02.2015 р.