РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24103/14 20.01.15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс"

до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Представники сторін: не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

03 листопада 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс" (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява б/н від 31 жовтня 2014 року в якій викладені позовні вимоги про стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" (відповідач) грошових коштів в сумі 48 958,60 грн., з них: сума передплати - 8 958,60 грн. (вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят вісім гривень 60 копійок) та збитки у вигляді упущеної вигоди - 40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 року (суддя Котков О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/24103/14, розгляд справи призначено на 02.12.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2014 року розгляд справи, у зв'язку із нез'явленням представників відповідача в судове засідання відкладено до 16.12.2014 року.

В судовому засіданні 16 грудня 2014 року, відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено перерву до 18.12.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2014 року судом, за клопотанням представника позивача, у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, в судовому засіданні оголошено перерву до 20.01.2015 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2010 року між позивачем (надалі - Розповсюджувач) та відповідачем (далі по тексту - Підприємство) (разом - сторони) було укладено договір на право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Києва, за умовами якого розповсюджувачеві надається право тимчасового користування місцем (-ями) для розміщення рекламного (-их) засобів, що перебуває (-ють) у комунальній власності територіальної громади м. Києва, його районів, або повноваження щодо розпорядження якими здійснюють органи місцевого самоврядування м. Києва № 331/767/10 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір або Договір реклами), відповідно до п. 1.1. якого Розповсюджувачеві надається право тимчасового користування місцем для розміщення рекламного засобу, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Києва, за умов повного дотримання розповсюджувачем умов договору та Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 27.09.2010р. № 767 з наступними змінами та доповненнями, а Розповсюджувач зобов'язується користуватися наданим йому правом тимчасового користування, своєчасно та згідно з умовами договору виконувати свої обов'язки за договором та не зловживати наданими Розповсюджувачу правами.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору між сторонами складено Адресну програму на право тимчасового користування № 5 від 31.01.2014 року відповідно до якої Розповсюджувачеві було надано право на тимчасове користування місцем, зокрема за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, виїзд на просп. Московський, де знаходився щит Розповсюджувача на підставі дозволу № 12329-06-П-4 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами.

Позивач відмічає, що в березні 2014 року було виявлено, що щит, який знаходиться за адресою: Київ, вул. Богатирська, виїзд на просп. Московський, з незрозумілих причин було демонтовано Підприємством без попередження Розповсюджувача, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відновлення становища, яке існувало до порушення права, за наслідками розгляду якого Господарським судом міста Києва по справі № 910/8421/14 прийнято рішення від 02.09.2014р. яким вирішено зобов'язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" відновити становище, яке існувало до порушення права Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" на розміщення об'єкта зовнішньої реклами шляхом встановлення незаконно демонтованого щита, що стоїть окремо (суцільний щит) (18.00 кв.м., IV) за адресою: м. Київ, Оболонський район, вул. Богатирська, виїзд на просп. Московський на місце його демонтування.

За викладеного позивач стверджує, що внаслідок того, що в період з березня по вересень 2014 року Розповсюджувачем було сплачено на користь Підприємства 8 958,60 грн. за тимчасове користування місцями по Договору, який було демонтовано Підприємством, позивач просить суд стягнути 8 958,60 грн. (вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят вісім гривень 60 копійок), як суми передплати по Договору за період демонтованого відповідачем ОЗР позивача, розміщеного на підставі дозволу 12329-06-П-4 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами відповідно до адресної програми на право тимчасового користування № 5 від 31.01.2014р. по договору № 331/767/10 від 22.12.2010р.

Окрім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення 40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень) збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки у Розповсюджувача, як вказує позивач, була відсутня, в період з березня по 31.12.2014р., можливість на тимчасове користування місцем за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, виїзд на просп. Московський, де знаходився щит Розповсюджувача на підставі дозволу № 12329-06-П-4 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами, оскільки такий щит був незаконно демонтований Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВРЕКЛАМА».

З викладеними позивачем в позовній заяві твердженнями відповідач не погоджується та у своєму відзиві на позовну заяву зауважив на тому, що у КП «Київреклама» відсутні підстави для повернення коштів в розмірі 8 958,60 грн. сплачених позивачем за умовами Договору за березень-вересень 2014 року. За переконанням відповідача, вимоги про стягнення збитків є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано доказів проведення відповідної компанії.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як вже було установлено судом, 22 грудня 2010 року між сторонами укладено договір на право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Києва, за умовами якого розповсюджувачеві надається право тимчасового користування місцем (-ями) для розміщення рекламного (-их) засобів, що перебуває (-ють) у комунальній власності територіальної громади м. Києва, його районів, або повноваження щодо розпорядження якими здійснюють органи місцевого самоврядування м. Києва № 331/767/10 за п. 1.1. якого Розповсюджувачеві надається право тимчасового користування місцем для розміщення рекламного засобу, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Києва, за умов повного дотримання розповсюджувачем умов договору та Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 27.09.2010р. № 767 з наступними змінами та доповненнями, а Розповсюджувач зобов'язується користуватися наданим йому правом тимчасового користування, своєчасно та згідно з умовами договору виконувати свої обов'язки за договором та не зловживати наданими Розповсюджувачу правами.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору між позивачем та відповідачем складено Адресну програму на право тимчасового користування № 5 від 31.01.2014 року відповідно до якої Розповсюджувачеві було надано право на тимчасове користування місцем, зокрема за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, виїзд на просп. Московський, де знаходився щит Розповсюджувача на підставі дозволу № 12329-06-П-4 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами (копія програми та дозволу містяться в справі).

З матеріалів справи випливає, що в період з березня по вересень 2014 року позивач, на підставі виставлених Підприємством рахунків: 87474, 88718, 89937, 91956, 93495, 94696 та 96077, сплатив на користь відповідача 8 958,60 грн. по Договору (копії рахунків справі).

Згідно положень ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2014р. у справі № 910/8421/14, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" про відновлення становища, яке існувало до порушення прав та інтересів по договору, позов задавлено повністю (копія рішення в справі).

У відповідному судовому рішенні судом зазначено, що матеріалами справи встановлено, що 10.12.2013р. директором Департаменту суспільних комунікацій ВО КМР (КМДА) відповідно до пп. 17.3, 17.5, 17.6 розділу ІІ Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011р. № 37/6253 було видано наказ № 317 від 10.12.2013р. "Про демонтаж рекламного засобу" про здійснення демонтажу рекламного засобу згідно з додатком до цього наказу. У позиції 292 Переліку рекламних засобів та інформаційних вивісок, що підлягають демонтажу (додаток № 1 до наказу № 317 від 10.12.2013р.), зазначено РЗ позивача - ТОВ "КОСМО ПЛЮС": "Щит, що стоїть окремо (суцільний щит), площею 18 кв.м., розташованого в Оболонському районі, вул.Богатирська виїзд на просп..Московський, примітка (пукти порушення Правил): п.17.2 "Є" розділу ІІ, тобто через наявність заборгованості розповсюджувача зовнішньої реклами по сплаті коштів за право тимчасового користування місцем(-ями) для розміщення рекламного(-их) засобу(-ів), яке(-і) перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, більш ніж за 2 місяці. В якості доказів наявності заборгованості позивача- ТОВ "КОСМО ПЛЮС" за розміщення РЗ по договору № 331/767/10 від 22.12.2010р. відповідач посилається на Акт звірки взаєморозрахунків від 13.05.2014р. по рахунках-фактурах за тимчасово використані місяця для розміщення ОРЗ за договором № 331/767 від 22.12.2010р., які виписані за період з 01.01.2013р. по 28.02.2014р. Вказаний Акт не є належним доказом наявності у ТОВ "КОСМО ПЛЮС" заборгованості по сплаті коштів за право тимчасового користування більш ніж за 2 місяці по договору № 331/767/10, що було б підставою для демонтажу ОРЗ, оскільки з проведених бухгалтерських операцій вбачається систематичне прострочення позивачем строків здійснення плати за розміщення ОЗР по договору, проте дані про наявність несплаченої заборгованості більш ніж за 2 місяці відсутні. Надана відповідачем вимога № 135011/к від 15.11.2013р. та Акт обстеження до вимоги № 135011/к від 15.11.2013р. також не підтверджують наявність заборгованості ТОВ "КОСМО ПЛЮС" за розміщення РЗ по договору № 331/767/10 від 22.12.2010р. більш ніж за 2 місяці в розумінні ст. 34 ГПК України. Інших доказів суду не надано. Таким чином, суду не доведено та не надано належних доказів, які б свідчили, що позивач порушив свої зобов'язання договору № 331/767/10 на право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Києва від 22.10.2010р. щодо здійснення оплати за користування місцем за розміщення ОЗР більш ніж за 2 місяці, п.17.2 "Є" Порядку розміщення реклами в місті Києві та норми чинного законодавства України, що було б підставою для надсилання відповідачем вимоги № 135011/к від 15.11.2013р. та демонтажу об'єкта зовнішньої реклами "Щит, що стоїть окремо, розміри 6.00*3.00 заг.пл. 18.00 кв.м., кількість площ 1" за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, виїзд на пр.-т Московський. Відповідачем без належних підстав, зокрема, відсутності порушення позивачем п.17.2 Є"Порядку розміщення реклами в місті Києві, вимог Закону України "Про рекламу" було демонтовано ОЗР позивача, розміщеного на підставі дозволу 12329-06-П-4 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами відповідно до адресної програми на право тимчасового користування № 5 від 31.01.2014р. по договору № 331/767/10 від 22.12.2010р., а тому суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про зобов'язання Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" відновити становище, яке існувало до порушення права Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" на розміщення об'єкта зовнішньої реклами шляхом встановлення незаконно демонтованого щита, що стоїть окремо (суцільний щит) (18.00 кв.м., IV) за адресою: м.Київ, Оболонський район, вул. Богатирська, виїзд на пр.-т Московський на місце його демонтування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Таким чином, встановленими у рішенні господарського суду є факти щодо, в тому числі, демонтування ОЗР позивача, розміщеного на підставі дозволу 12329-06-П-4 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами відповідно до адресної програми на право тимчасового користування № 5 від 31.01.2014р. по договору № 331/767/10 від 22.12.2010р.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва від 02.09.2014р. у справі № 910/8421/14 факти щодо вчинення відповідачем без належних підстав, зокрема, відсутності порушення позивачем п.17.2 Є"Порядку розміщення реклами в місті Києві, вимог Закону України "Про рекламу", демонтажу ОЗР позивача, розміщеного на підставі дозволу 12329-06-П-4 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами відповідно до адресної програми на право тимчасового користування № 5 від 31.01.2014р. по договору № 331/767/10 від 22.12.2010р., приймаючи до уваги зобов'язання за вказаним рішенням відповідача відновити становище, яке існувало до порушення права Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" на розміщення об'єкта зовнішньої реклами шляхом встановлення незаконно демонтованого щита, що стоїть окремо (суцільний щит) (18.00 кв.м., IV) за адресою: м. Київ, Оболонський район, вул. Богатирська, виїзд на просп. Московський на місце його демонтування, з урахуванням того, що в період з початку проведення відповідачем демонтажу ОЗР позивача, зокрема з березня по вересень 2014 року Розповсюджувач, на підставі виставлених Підприємством рахунків: 87474, 88718, 89937, 91956, 93495, 94696 та 96077, перерахував на користь Підприємства 8 958,60 грн. по Договору, обґрунтованими є позовні вимоги Розповсюджувача про стягнення з Підприємства 8 958,60 грн., як суми передплати по Договору за період демонтованого відповідачем ОЗР позивача, розміщеного на підставі дозволу 12329-06-П-4 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами відповідно до адресної програми на право тимчасового користування № 5 від 31.01.2014р. по договору № 331/767/10 від 22.12.2010р.

Щодо викладених позивачем вимог про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, то суд відмічає слідуюче.

02 вересня 2013 року між позивачем (надалі - Виконавець) та ТОВ «Т.Л.Авто» (по тексту - Замовник) (разом - сторони) було укладено договір на проведення рекламної компанії № 02/01-14Н (копія договору в справі) відповідно до п. 2.1. якого Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується провести Рекламну кампанію для Замовника на території України шляхом розміщення Рекламних матеріалів Замовника на зарезервованих ним робочих поверхнях Спеціальних конструкцій у період експонування обговорений у Додатку, за умови дотримання Замовником зобов'язань за Договором.

Згідно умов п. 2 адресної програми до Договору на проведення рекламної компанії № 02/01-14Н від 02.09.2014 року, вартість рекламної компанії 4 000,00 грн. (копія програми в справі).

За ст. 604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

Так, з матеріалів справи випливає, що 01 квітня 2014 року між сторонами укладена додаткова угода до вказаного договору (копія в справі), за умовами якої відповідно до ст. 6 договору, у зв'язку з неможливістю виконання ТОВ «КОСМО ПЛЮС» зобов'язань за договором, сторони дійшли до взаємної згоди достроково розірвати у двосторонньому порядку Договір на проведення рекламної компанії № 02/01-14Н від 02.09.2014 року з « 01» березня 2014 року. Сторони не мають претензій одна до одної стосовно наданих послуг згідно Договору на проведення рекламної компанії № 02/01-14Н від 02.09.2014 року.

Таким чином, припиненими є зобов'язання сторін за Договором на проведення рекламної компанії № 02/01-14Н від 02.09.2014 року з 01 березня 2014 року.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що Договір на проведення рекламної компанії № 02/01-14Н від 02.09.2014 року припинено між сторонами з 01 березня 2014 року, і дане припинення правовідносин за таким договором, як витікає з п.п. 1, 4 додаткової угоди від 01 квітня 2014 року, достроково припинені у двосторонньому порядку за взаємної згоди ТОВ «КОСМО ПЛЮС» та ТОВ «Т.Л.Авто» і його сторони зауважили, що не мають претензій одна до одної стосовно наданих послуг згідно Договору на проведення рекламної компанії № 02/01-14Н від 02.09.2014 року, а відтак, по суті, між сторонами договору починаючи з 01.03.2014р. виключалась можливість проведення рекламної компанії в період з березня по 31.12.2014р. як такої та неможливість виконання зобов'язань за ним його сторонами, необґрунтованими та недоведеними, в силу ст.ст. 22, 623 Цивільного кодексу України та ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, за вказаних судом вище обставин в сукупності, є позовні вимоги про стягнення з відповідача 40 000,00 збитків у вигляді упущеної вигоди за визначених позивачем в позові б/н від 31 жовтня 2014 року підстав.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення 8 958,60 грн. передплати.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 334,15 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" (ідентифікаційний код 26199714, адреса: 04070, м. Київ, Боричів Узвіз, буд. 8), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс" (ідентифікаційний код 34365616, адреса: 03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 36), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу/суму передплати - 8 958,60 грн. (вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят вісім гривень 60 копійок) та судові витрати - 334,15 грн. (триста тридцять чотири гривні 15 копійок). Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Копію даного рішення направити сторонам по справі № 910/24103/14.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.01.2015р.

Суддя О.В. Котков