РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015Справа №910/11340/13

За позовом Першого заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (позивач 1);

Комунального підприємства "Київський метрополітен" (позивач 2);

до Виробничого кооперативу "Технічний центр" (відповідач 1);

Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (відповідач 2);

про розірвання договору оренди.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники:

Від прокуратури: Левицька Н. В., посвідчення № 002805 від 05.09.2012 р.;

Від позивача 1: Петрушко М. М., представник, довіреність № 001-918 від 20.05.2014 р.;

Від позивача 2: Акімова А. В.,представник, довіреність № 152-Н від 31.10.2014 р.;

Від відповідача 1: Асатрян О.В., представник, довіреність № б/н від 11.06.2014 р.;

Від відповідача 2: Захарченко К.П., представник, довіреність № 062/02/7-11629 від 29.12.2014р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Перший заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі позивачів звернувся до господарського суду з позовною заявою, у якій просить суд розірвати договір про передачу в оренду майна № 1023 від 28.12.2012 року, укладений між відповідачем 2 та відповідачем 1, а також зобов'язати відповідача 1 повернути позивачеві 2 орендоване майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2013 р. порушено провадження у справі № 910/16834/13 та призначено її до розгляду.

У заяві, поданій 18.07.2013 р., виконувач обов'язків прокурора м. Києва просить змінити предмет позову та викласти зміст позовних вимог в частині зобов'язання Виробничого кооперативу «Технічний центр» повернути орендоване нерухоме майно в іншій редакції, а саме Виробничому кооперативу «Технічний центр» повернути нерухоме майно (частини переходу), що належить до Комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначено відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками), що знаходяться за адресою: станція метро «Осокорки» (вестибюль № 2), для торгівлі непродовольчими товарами загальною площею 15,0 кв.м. по акту приймання-передачі Комунальному підприємству «Київський метрополітен»

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2013 року у справі №910/11340/13 призначено пожежно-технічну експертизу, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю „Центр правової допомоги „Правозахист".

У зв'язку з відсутністю в штаті товариства судового експерта з проведення пожежно-технічних експертиз, супровідним листом від 01.04.2014 р. за № 12 вих. матеріали справи повернуті господарському суду без виконання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.05.2014 року провадження у справі № 910/11340/13 поновлено, розгляд справи призначено на 26.06.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2014 р. у справі №910/11340/13 призначено пожежно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

До Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист № 12563-14 від 10.11.2014 року в якому повідомляється про неможливість проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2014 р. поновлено провадження у справі №910/11340/13, розгляд справи призначено на 16.12.2014 р.

Судове засідання призначене на 16.12.2014 року не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Мандриченка О. В. на лікарняному. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 року слухання справи № 910/11340/13 призначено на 13.01.2015 року.

Враховуючи нез'явлення в судове засідання 13.01.2015 р. представників відповідача 1, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2015 року відкладено розгляд справи до 29.01.2015 р.

У судових засіданнях представники від прокуратури та від позивачів позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач 1 у наданому відзиві на позовну заяву та представник останнього у судових засіданнях позовні вимоги заперечував, у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що 01.11.2004 року за участю представників КП "Київський метрополітен", начальником станції метро "Осокорки", начальника служби воєнізованої охорони начальника відділу ДПН УПО МВС України м. Києва, начальника служби руху, начальника служби сигналізації, представника СЄС по контролю за метрополітеном, архітектора "Укрметротунельпроект" начальника електропостачання, заступника головного інженера служби тунельних споруд, інженера відділу комерційної та договірно - претензійної роботи було складено акт про введення в експлуатацію кіосків, що розташовані на станції метро "Осокорки" відповідно до якого кіоски збудовані згідно проектної документації та відповідають всім вимогам СЄС та протипожежної безпеки.

Відповідач 1 зазначає, що відповідно до експертного висновку Державного департаменту пожежної безпеки МНС України від 07 лютого 2004 року № 17/3/539 проведеною експертизою правильності і повноти виконання протипожежних вимог чинних нормативних актів у робочій документації "Временное размещение киосков с использованием сборно - разборних конструкций в переходе у вестибюле № 2 станции "Осокорки", розробленому ДП "ПІ Укрметротунельпроект", порушень вимог пожежної безпеки не виявлено.

Відповідач 2 у своєму відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечував, у задоволенні позову просив відмовити посилаючись на те, що укладення договору № 1023 від 28.12.12 року було погоджено Службою воєнізованої охорони метрополітену, до функцій якої відноситься проведення пожежно-технічних обстежень будівель, споруд та інших об'єктів КП "Київський метрополітен", у тому числі щодо площ метрополітену, що надаються в оренду суб'єктам господарювання щодо їх відповідності вимогам пожежної безпеки, регламентованими діючими нормами. Відповідач 2 вказує на те, що у листі служби воєнізованої охорони метрополітену від 15.11.2012 № 1038-80 зазначено, що Служба не заперечує проти укладання договору, малу архітектурну форму кооперативу "Технічний центр" в підземному переході станції "Осокорки-2" встановлено згідно проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", в частині щодо забезпечення обов'язків пожежної безпеки орендованих приміщень. Договір № 1023 від 28.12.12 було укладено після надання погодження вказаною службою, тому сторони погодили всі умови щодо забезпечення пожежної безпеки.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Виробничим кооперативом "Технічний центр" (орендар) та отримувачем коштів, Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (балансоутримувач) 28.12.2012 року було укладено трьохсторонній договір № 1023 про передачу в оренду нерухомого майна (частини переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектно - кошторисної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими конструкціями (кіосками), що знаходиться за адресою: станція метро "Осокорки" (вестибюль № 2), для розміщення торгового об'єкту для продажу непродовольчих товарів загальною площею 15 кв. м.

На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв вказане вище майно, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 28.12.2012 р.

Пунктом 9.1. договору передбачено, що цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 28.12.2012 р. до 26.12.2015 р.

Пунктами 9.3. договору встановлено, що одностороння відмова від договору не допускається, крім випадку, передбаченого пунктом 5.2. цього договору.

На вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням суду, господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України (п. 9.6. договору).

Пунктом 8.6. договору передбачено, що у разі порушення умов договору п. 8.1., п. 8.5.3., п. 8.5.4. позивач 2 має право ініціювати дострокове розірвання цього договору в установленому порядку.

Пунктами 8.1., 8.5.3., 8.5.4. договору сторони погодили, що відповідач не має права передавати свої зобов'язання за договором та передавати об'єкт оренди повністю або частково в користування іншій особі без письмової згоди орендодавця. Відповідач повинен дотримуватись порядку здійснення торгівельної діяльності, встановленому на станціях та підземних пішохідних переходах позивача, а саме: початок роботи об'єкту оренди з 7 год. 30 хв.; закінчення роботи об'єкту оренди до 22 год. 00 хв.; завезення товарів та інвентарю лише до початку години "пік" (7 год. 30 хв.); вивезення товарів та інвентарю не пізніше 22 год. 00 хв. Відповідачу забороняється користуватися санітарними та іншими приміщеннями метрополітену без відповідних дозволів.

Управлінням правозахисної діяльності, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту прокуратури міста Києва на підставі інформації відділу з організації пожежної охорони в метрополітені при ГУ Держтехногенбезпеки у м. Києві та постанови про проведення перевірки №36 від 27.02.2013р. проведено перевірку дотримання вимог чинного законодавства у діяльності КП "Київський метрополітен" при розміщенні на території Київського метрополітену комерційних об'єктів у вигляді малих архітектурних форм та суб'єктів, які безпосередньо здійснюють підприємницьку діяльність на платформах та балконах станцій метрополітену і в переходах пересадочних вузлів, у підземних і надземних вестибюлях, на поверхні землі в межах евакуаційного проходу.

Прокурор зазначає, що згідно викопіювання зі схеми тимчасового розташування МАФ, ширина вестибюлю № 2 складає 5,9 метрів. У зв'язку із розміщенням виробничим кооперативом "Технічний центр" в ньому комерційного об'єкту, ширина вестибюлю у цьому місці зменшилась та складає 4,1 метри, що є порушенням ст. 2 Закону України "Про транспорт", п. 1.1, 2.19 Правил пожежної безпеки в метрополітенах, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України за № 335 від 20.06.12 р.

При цьому, відповідно до п. 4.5 договору № 1023 від 28.12.12 орендар зобов'язаний забезпечувати додержання протипожежних вимог стандартів, норм, правил.

Позивач вважає, що зазначений договір № 1023 від 28.12.2012 р. про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду слід розірвати з підстав, передбачених ст. 651 Цивільного кодексу України, як такий що укладений з порушенням вимог Законодавства України, а саме Закону України "Про транспорт", Правил пожежної безпеки в метрополітенах, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України за № 335 від 20.06.12, ДБН В.2.3-7-2010 "Споруди транспорту. Метрополітени".

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договір № 1023 від 28.12.2012 р. є договором найму (оренди), а тому до спірних відносин застосовуються положення законодавства про найм (оренду).

Водночас орендоване майно є комунальним, тому на спірні правовідносини поширюється також дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно з ч. 3 ст. 26 вказаного Закону договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Указані положення кореспондуються з ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України, відповідно до якої договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 783 Цивільного кодексу України визначено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

При цьому повинні враховуватися приписи ч. 2 ст. 651 та ст. 652 Цивільного кодексу України, які є загальними для розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин. Суд прийняв до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23.05.2011 р. у справі 53/325-09.

Статтею 773 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" однією з істотних умов договору оренди є обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов'язань.

Пунктом 4.5. договору передбачено, що відповідач зобов'язаний відповідно до вимог Закону України "Про пожежну безпеку" розробити комплексні заходи щодо забезпечення пожежної безпеки об'єкта оренди, забезпечувати додержання протипожежних вимог служби воєнізованої охорони метрополітену, вимог стандартів, норм, правил, а також виконання норм приписів і постанов органів державного пожежного нагляду, утримувати у справному стані засоби протипожежного захисту і зв'язку, протипожежну техніку, обладнання та інвентар, не допускати їх використання не за призначенням, проводити службове розслідування випадків пожеж, документи розслідування подавати орендодавцю.

Прокурор у своєму позові посилається на порушення відповідачем норм ДБН В.2.3-7-2010 "Споруди транспорту. Метрополітени", затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 22.12.2010 р. № 533, згідно яких розміщення об'єктів комерційного, торгівельного та соціально-побутового призначення забороняється на платформах та балконах станцій та переходах пересадочних вузлів; у підземних і наземних вестибюлях (за винятком автоматів з продажу газет, банкоматів, платіжних терміналів, таксофонів за умови, що вони розміщені поза межами шляхів евакуації); на поверхні землі в межах півкола 20 м від площини дверей напрямку евакуації з центром у середині дверної групи, яка включає всі двері з написом "Вхід" та "Вихід". На виходах із підземних переходів, які не мають дверей, відлік слід виконувати від центра площини краю останньої сходинки.

Розміщення об'єктів комерційного, торгівельного та соціально-побутового призначення у під вуличних підземних переходах, суміщених із входами (виходами) на станції метрополітену, дозволяється за умови їх розміщення за межами евакуаційного проходу (6 м згідно з п. 8.23 та 18.14 цього нормативного документу).

Відповідно до п. 1.1. "Сфера застосування ДБН В.2.3-7-2010 Споруди транспорту. Метрополітени", - ці будівельні норми встановлюють вимоги до проектування та будівництва нових, реконструкції та технічного переоснащення існуючих ліній, окремих споруд та пристроїв метрополітену.

Відповідно до акту про введення в експлуатацію системи кіосків розташованої на станції метро "Осокорки", комісією було введено 01.11.2004 р. в експлуатацію на станції кіоски загальною площею 43,9 кв.м., крім того в акті було зазначено, що кіоски збудовані згідно проектної документації, відповідають всім вимогам СЕС та протипожежної безпеки.

З експертного висновку Державного департаменту пожежної безпеки МНС України № 17/3/539 від 27.02.2014 р. вбачається, що проведеною експертизою правильності і повноти виконання протипожежних вимог діючих нормативних актів у робочій документації «Тимчасове розміщення кіосків з використанням збірно-розбірних конструкцій в переході у вестибюля № 2 станції «Осокорки», розробленому ДП «ПІ Укрметротунельпроект», порушень вимог пожежної безпеки не виявлено.

Матеріалами справи встановлено, що постійною комісією з питань власності (VI скликання) Київської міської ради 16.04.2013 р. № 08/283-483 повідомлено про ухвалення рішення, яким дозволено КП "Київський метрополітен" укладати (продовжувати) договори оренди на підставі яких розміщені на території КП "Київський метрополітен" об'єкти комерційного, торгівельного та соціально-побутового призначення, які були запроектовані і збудовані та введені в експлуатацію відповідно до проектної документації, що пройшла перевірку, з отриманням відповідних дозвільних документів з врахуванням вимог діючих, на момент введення в експлуатацію, правил пожежної безпеки в метрополітенах до проведення реконструкції, технічного переоснащення існуючих ліній, окремих споруд та пристроїв метрополітену.

З вищевикладеного вбачається, що спірний об'єкт оренди було введено в експлуатацію у відповідності до діючих на час введення в експлуатацію норм та правил, а також з оформленням відповідної дозвільної документації.

Так відповідно до п. 1.1. укладеного договору, орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 04.09.2012 р. № 5 передав, а відповідач (орендар) прийняв в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначене відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоскам) орендаря.

Листом від 15.11.2012 р. № 1038-ВО структурний підрозділ "Служба воєнізованої охорони" надав свої позитивні висновки щодо укладання договору на оренду частини переходу станції метро "Осокорки" (загальною площею 15,0 кв.м.) з урахуванням вимог ДБНВ.2.3.-7-2010 "Споруди транспорту. Метрополітени" та НАПБ В.01.039-2012/510 "Правила пожежної безпеки в метрополітенах" із зазначенням, що МАФ відповідача в підземному переході станції метро "Осокорки" встановлено згідно проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект" на підставі нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки, які діяли на час проектування в т.ч. і СНиП П-40-80 "Метрополитени". На проектну документацію отримано позитивні експертні висновки Державного департаменту пожежної безпеки від 27.02.2004 р. № 17/3/539 по станції метро "Осокорки". МАФ комісією прийнято в експлуатацію за участю представників органів державного пожежного нагляду та причетних структурних підрозділів метрополітену (акт від 01.11.2004 р.). Структурним підрозділом "Служба воєнізованої охорони" встановлено, що МАФ відповідача 1 не суперечить вимогам пункту 2.19 НАПБ В.01.039-2012/510 «Правила пожежної безпеки в метрополітенах»

Таким чином, договір оренди від 28.12.2012 р. № 1023 було укладено на підставі рішення Київської міської ради (протокол постійної комісії Київради з питань власності від 04.09.2012 р. № 5) після надання відповідних позитивних висновків, що стосуються пожежної безпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 3 статті 291 Господарського кодексу України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Судом встановлено, що сторони добросовісно виконують умови та зобов'язання за договором № 1023 від 28.12.2012. про передачу в оренду майна територіальної громади м. Києва, що підтверджується поясненнями КП "Київський метрополітен".

За таких обставин, обґрунтовуючи позовні вимоги щодо розірвання договору оренди від 28.12.2012 р. № 1023, прокурор не надав жодного належного доказу стосовно того, які норми законодавства були порушені при укладанні спірного договору, не довів суперечність укладеного договору оренди інтересам держави і суспільства, в чому саме полягає порушення договірних зобов'язань.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення", рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі надані сучасниками судового процесу докази та пояснення в сукупності, господарський суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог Першого заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства "Київський метрополітен" до Виробничого кооперативу "Технічний центр" та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про розірвання договору № 1023 від 28.12.2012 р. про передачу в оренду майна територіальної громади міста Києва, у зв'язку з чим суд відмовляє в їх задоволенні.

Вимога про повернення Виробничим кооперативом "Технічний центр" Комунальному підприємству «Київський метрополітен» орендованого приміщення судом також не задовольняється з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Доказів визнання спірного договору № 1023 від 28.12.2012 р. недійсним прокурором суду не надано.

З огляду на те, що договір № 1023 від 28.12.2012 р. є чинним, а отже, на даний час відповідач є орендарем частини переходу загальною площею 15,0 кв.м., що знаходиться за адресою: станція метро "Осокорки" (вестибюль № 2), у суду відсутні правові підстави для повернення його позивачу 2.

Враховуючи наведене, позовні вимоги про повернення приміщення також не підлягають задоволенню.

Оскільки в силу вимог п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, зокрема, органи прокуратури - при здійсненні представництва інтересів громадян або держави в суді, та позовні вимоги прокурора не задоволені, то на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір не відшкодовується та не стягується в Державний бюджет України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 09.02.2015 р.