номер провадження справи 7/147/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015 Справа № 908/6216/14

За позовом: Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України", м. Запоріжжя.

до відповідача: Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, м. Приморськ, Приморський район, Запорізька область.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет

Представники:

Від позивача: Дондик Г.П., дов. № 18/08 від 18.08.2014р.

Від відповідача: не з'явився.

Заявлено позов Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" до Приморської міської ради Приморського району Запорізької області про стягнення заборгованості за договором № 14 від 20.11.2013р., яка складається з 39085 грн. 99 коп. суми основного боргу, 5074 грн. 75 коп. суми пені, 5042грн. 09 коп. суми індексу інфляції, 821 грн. 76 коп. 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст.ст. 11, 202, 257, 264, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 612, 615, 625, 631, 837, 838 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 230 Господарського кодексу України, та вказує на те, що між сторонами був укладений договір № 14 на поточний ремонт дороги по пров. Східний у м. Приморськ. На виконання умов договору позивачем були виконанні роботи по поточному ремонту дороги по пров. Східний у м. Приморськ Запорізької області, а відповідачем були прийняті вказані роботи без жодних претензій та зауважень, про що сторонами було складено та підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013року на загальну суму 39085,99грн. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просить суд стягнути з відповідача 39085 грн. 99 коп. суми основного боргу, 5074 грн. 75 коп. суми пені, 5042грн. 09 коп. суми індексу інфляції, 821 грн. 76 коп. 3% річних.

Ухвалою суду від 29.12.2014р. позовну заяву прийнято до розгляду, присвоєно провадженню № 7/147/14, судове засідання призначено на 28.01.2015р.

Ухвала суду була направлена в установленому законом порядку на адреси, зазначені позивачем у позовній заяві.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК ( 1798-12 ).

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Сторони належним чином сповіщені судом про дату, час та місце відкладення судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення поштової кореспонденції.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.

В судове засідання 28.01.2015р. представник відповідача не з'явився, про причини неявки свого представника відповідач суд не повідомив. Відповідач без поважних причин не виконав вимоги суду, викладені в ухвалі від 29.12.2014р., не надав суду відзив на позовну заяву, не надав контрозрахунку для проведення перевірки сум пред'явлених до стягнення.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч.3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 28 ГПК України, керівник підприємства зобов'язаний забезпечити явку компетентного, повноважного представника в судове засідання, або особисто прийняти учать при розгляді справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За клопотанням представника позивача судовий процес вівся без застосування технічних засобів фіксації судового процесу за клопотанням представників позивача.

Суд прийшов до висновку щодо можливості розгляду спору, відповідно до ст.75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Розгляд справи закінчено 28.01.2015р. оголошенням рішення суду в повному об'ємі в присутності представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.11.2013 року між Приморською міською радою - Замовник (далі за текстом -відповідач) та філією «Приморський райавтодор» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» - підрядник (далі за текстом - позивач) було укладено договір №14 на поточний ремонт дороги по пров. Східний у м. Приморськ Запорізької області (далі за текстом - договір).

Філія «Приморський райавтодор» є складовою частиною ДП «Запорізький облавтодор», не має статусу юридичної особи та здійснює його функції на території Приморського району Запорізької області. ДП «Запорізький облавтодор» є юридичною особою, яка представляє інтереси філії «Приморський райавтодор».

Відповідно до п.1.1 договору, замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати роботи по об'єкту «поточний ремонт дороги по пров. Східний у м. Приморськ Запорізької області», а замовник зобов'язується прийняти та оплатити такі роботи.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що склад та обсяги робіт, що доручаються підряднику, визначено кошторисною документацією, яка є невід'ємною частиною договору, у порядку, встановленому чинним законодавством України, або іншими документами.

Згідно з п.1.3. договору визначено строки виконання робіт: початок - дата підписання договору, кінець - 31 грудня 2013року.

Пунктом 3.1 договору визначено ціну договору, яка становить 40895,86 грн.

Пунктом 3.2 договору визначено, що договірна ціна є динамічною.

Відповідно до п. 5.1 договору роботи вважаються виконаними після підписання акту приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2) та довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3).

На виконання умов договору, позивачем були виконанні роботи по поточному ремонту дороги по пров. Східний у м. Приморськ Запорізької області, а відповідачем були прийняті вказані роботи без жодних претензій та зауважень про що сторонами було складено та підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013року на загальну суму 39085,99грн.

Згідно з п. 4.1 договору, замовник здійснює проміжні платежі за виконані роботи на підставі актів виконаних робіт (форма КБ-2) і довідок про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) в десятиденний строк з дня підписання актів виконаних робіт (форма КБ-2) і довідок про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), складений у відповідності с положеннями чинних ДБН та ВБН, підписаних уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 4.3. договору встановлено, що остаточний розрахунок з підрядником за виконані роботи замовник здійснює не пізніше 10 днів місяця, за який підписано акт виконаних робіт форми КБ-2.

Відповідач був зобов'язаний здійснити остаточний розрахунок за виконані роботи за договором у строк до 10.01.2014року. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 39 085,99грн.

13.05.2014р. позивачем, з метою досудового врегулювання спору, було направлено на адресу відповідача претензію №13/471 від 13.05.2014р., якою позивач просив погасити наявну заборгованість.

На вказану претензію було отримано відповідь №01-22/884/1 від 20.05.2014р„ якою відповідач частково визнав наявну заборгованість, вказавши, що в сумі маються розбіжності, але саме які не вказав.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п. 10.1 договору, договір діє до 31.12.201Зр, а в частині грошових зобов'язань - до повного їх виконання.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язанням, в свою чергу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, сума основного боргу, на момент розгляду спору, по суті складає 39085грн. 99 коп., пред'явлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.7.2.2 договору, замовник за порушення строків перерахування коштів зобов'язаний сплатити підряднику пеню, у розмірі подвійної ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день прострочення. Строк нарахування неустойки складає за весь період порушення та може бути більшим за строк, ніж 6 місяців (ст. 232 ГК України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши наданий суду розрахунок, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 5074 грн. 75коп. підлягає частковому задоволенню, поскільки в позовній заяві позивач заявляє до стягнення суму пені за період з 11.01.2014р. по 24.09.2014р., кількість днів 256.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок відповідно до вимог діючого законодавства, суд встановив, що сума пені, яка підлягає стягненню складає 3099грн. 04коп. за період з 10.01.2014 (граничний строк оплати товару) по 11.07.2014р. (в кількості 182 дні (розрахунок додається).

В решті пред'явленої до стягнення суми пені слід відмовити, як пред'явленій необґрунтовано.

Відповідно до вимог п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

В зв'язку з невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань позивачем пред'явлені до стягнення сума індексу інфляції в розмірі 5042 грн. 09 коп. та сума 3% річних в розмірі 821грн. 76 коп.

Перевіривши наданий суду розрахунок суми індексу інфляції, судом встановлено, що сума індексу інфляції у розмірі 5042 грн. 09 коп. та сума 3% річних в розмірі 821грн. 76 коп. нараховані без порушень норм діючого законодавства є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При перевірці нарахування сума індексу інфляції складає більшу ніж пред'явлена до стягнення позивачем (розрахунок додається).

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з вищевикладеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України, судовий збір, слід покласти на відповідача, так як спір з його вини доведено до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 175, 193, 230, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" до Приморської міської ради Приморського району Запорізької області задовольнити частково.

Стягнути з Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, 72100, м. Приморськ, Приморський район, Запорізька область, вул. Леніна, 7 () на користь Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України", 69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, 50 (ЄДРПОУ 3205623, р/р 3118 в АТ «Злато банк», МФО) 39085 (тридцять дев'ять тисяч вісімдесят п'ять) грн. 99коп. основного боргу, 3099 (три тисячі дев'яносто дев'ять) грн. 04коп пені, 5042 (п'ять тисяч сорок дві) грн. 09 коп. індексу інфляції, 821 (вісімсот двадцять одна) грн. 76 суми 3% річних, 1827 (одна тисячі вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. коп. судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня прийняття.

Представнику позивача в судовому засіданні роз'яснено ст. 87 ГПК України.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет