ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 р. Справа № 918/1776/14

Суддя Гудзенко Я.О. розглянувши позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" про стягнення 21 233, 06 грн.

За участю:

Від позивача: Дробот І. А. (дов. № 3913-О від 18.09.2013 р.);

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - Позивач) звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" (далі - Відповідач) про стягнення 21 233, 06 грн., з яких: 14 787, 74 грн. основна сума боргу, 4 180, 00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 934, 41 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 1 330, 90 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

Ухвалою господарського суду від 17 грудня 2014 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/1776/14 розгляд якої призначено на 25 грудня 2014 року.

25 грудня 2014 року від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалами суду від 25 грудня 2014 року, 14, 21 січня 2015 року розгляд справи відкладався.

27 січня 2015 року від Позивача надійшли додаткові письмові докази у справі.

В судовому засіданні 27 січня 2015 року Позивач підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач відзив на позовну заяву, а також доказів погашення заборгованості не подав, в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки в засіданні 27 січня 2015 року суд не повідомив, про час і місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення Відповідача в судове засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву та направлення представника для участі в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника Відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 27.01.2015 р. відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення Позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, господарський суд Рівненської області, -

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2013 року Відповідачем було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі - Заява, а.с. 29).

Згідно зазначеної заяви Відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), Тарифів Банку, що розмішені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 29.11.2013 р. (далі - Договір) та прийняв зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору Відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 6462 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Відповідно до п. 3.2.2.1.16 чинних на момент укладення договору Умов при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку га картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі). Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання Договорів та угод у письмовій формі.

Згідно п. 3.2.2.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - Кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - "Ліміт"). Техніко-економічне обгрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Згідно з п. 3.2.2.1.5. Умов кредитний ліміт стосовно до цього розділу «Умов та правил надання банківських послуг» являє собою суму грошових коштів, в межах якої Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківськими нормативами і нормативними актами Національного банку України.

Відповідно до п. 3.2.2.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Згідно із п. 3.2.2.2.2.5. Умов Клієнт зобов'язаний повернути кредит у строки, встановлені п.п. 3.2.2.1.10, 3.2.2.2.3.4., 3.2.2.2.2.17.

Відповідно до п. 3.2.2.1.10 Умов проведення платежів Клієнта в порядку, встановленому цим розділом «Умов та правил надання банківських послуг», проводиться Банком до дати, яка встановлюється відповідно до п. 3.2.2.1.8. цього розділу «Умов та Правил надання банківських послуг».

Згідно з п. 3.2.2.1.8. Умов проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - далі «Угода»).

Відповідно до ст. 3 Закону України "'Про електронний цифровий підпис" - електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Підпунктом 3.2.2.2.2.2. Умов передбачено, що клієнт зобов'язаний сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п. 3.2.2.4.1, 3.2.2.4.2, 3.2.2.4.3.

З матеріалів справи вбачається, що свої зобов'язання за договором Позивач виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти у розмірі 20 000, 00 грн., що підтверджується випискою банку по рахунку Відповідача (а.с. 45).

Згідно з п. 3.2.2.4. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків:

- за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - «період, в який дебетове сальдо підлягає обнулення»), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості;

- при необнулені дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулення, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулення, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24 (двадцять чотири)% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню;

- у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 (сорок вісім)% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.,

На підставі викладених вище положень Умов Позивачем було нараховано Відповідачу 14 787, 75 грн. заборгованості за кредитом, відсотки за користування кредитом в розмірі 4 180 00 грн., комісію за користування кредитом в сумі 1 330, 90 грн. (розрахунок ас. 46-49) та пеню в розмірі 934, 41 грн.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія №31031ROT0S0J4 від 22.10.2014р. (а.с. 49, докази направлення а.с. 50-51) з вимогою погасити прострочену заборгованість за тілом кредиту в розмірі 14 787, 75 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 3 535, 92 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом в розмірі 1 197, 81 грн. та 1 079, 88 грн. пені Однак, вказана претензія залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно із ст. 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 14 787, 75 грн. заборгованості за кредитом та 1 330, 90 грн. комісії за користуванням кредитом підтверджені належними доказами, наявними у матеріалах справи, і Відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які б могли свідчити про погашення заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність вказаних вимог.

Відповідно до п. 3.2.2.5.1. Умов при порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.2.2.2.2., 3.2.2.4.1., 3.2.2.4.2, 3.2.2.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.2.1.8., 3.2.2.2.2.3., 3.2.2.2.3.4., винагороди, передбаченої п.п. 3.2.2.2.2., 3.2.2.4.4., 3.2.2.4.5., 3.2.2.4.6., Клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі, зазначеному у п. 3.2.2.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення.

На підставі викладеного, Позивачем було нараховано Відповідачу 934, 41 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором в період з 11.09.2014 р. по 19.11.2014 р.

Судом встановлено, що розрахунок пені Позивачем проведено вірно, відповідно до положень окремих пунктів Договору та чинного законодавства, у зв'язку з чим така позовна вимога підлягає задоволенню.

Позивачем, за користування Відповідачем грошовими коштами в період з 27.01.2014 року по 30.06.2014 року, нараховано проценти в розмірі 24% річних, з 01.07.2014 року по 10.09.2014 року - в розмірі 36% річних, а з 11.09.2014 року по 19.11.2014 року - в розмірі 56% річних. Загальний розмір нарахованих процентів склав 4 180, 00 грн.

В судовому засіданні Позивач зазначив, що нарахування процентів в розмірі 36% та 56% річних відбулося у зв'язку із зміною розміру процентної ставки з 24% до 36% та з 36% до 56% на прострочену заборгованість. При зміні розміру процентної ставки позивач керувався ст. 1056-1 ЦК України та Умовами, доданими до позовної заяви і чинними станом на дату звернення до суду.

Судом встановлено, що таке збільшення процентної ставки не ґрунтується на вимогах чинного законодавства виходячи з анступного.

Банком не надано жодного доказу в підтвердження настання обставин, з якими пов'язується збільшення розміру процентів, до того ж Умови (у редакції, чинній на дату підписання відповідачем заяви) не містять порядку розрахунку змінюваної процентної ставки, який би дозволяв точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору, а також не визначають максимальний розмір збільшення процентної ставки, що суперечить вимогам ч.ч. 4, 5, 6 ст. 1056-1 ЦК України. Банком не надано доказів повідомлення клієнта про зміну процентної ставки, що у свою чергу, унеможливило зі сторони останнього погодження на таке збільшення.

Враховуючи вказане вище в сукупності, позов в частині стягнення з Відповідача відсотків за користуванням кредитом, згідно з розрахунком суду, підлягає частковому задоволенню в сумі 3 598, 35 грн.

Згідно із п. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

За умовами п. 4 ст. 1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

З огляду на умови Договору строк повернення відсотків за користування кредитними коштами є таким, що настав. Відповідач доказів повернення відсотків за користування кредитними коштами не надав, доводи Позивача щодо наявності боргу, його розміру не спростував.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Позивачем доказів вбачається, що Позивач прийняті на себе зобов'язання виконав належним чином, проте Відповідачем розрахунків проведено не було.

Враховуючи викладене вище, заслухавши пояснення Позивача, враховуючи докази надані Позивачем на підтвердження заявлених вимог, а також перерахунок суду відсотків за користування кредитними коштами, - вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 49 ГПК України судові витрати в розмірі 1 776, 95 грн. покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" (35000, Рівненська обл., м. Костопіль, вул. Степанська, буд 115, код 35462026) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) 14 787 (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 75 коп. заборгованості за кредитом, 3 598 (три тисячі п'ятсот дев'яності вісім) грн. 35 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 934 (дев'ятсот тридцять чотири) грн. 41 коп. пені, 1 330 (одна тисяча триста тридцять) грн. 90 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом та 1 776 (одна тисяча сімсот сімдесят шість) грн. 95 коп. судового збору.

3. В частині стягнення 581, 65 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом в позові відмовити.

4. Видати наказ.

Повний текст рішення підписано 02.02.2015 року.

Суддя Гудзенко Я.О.