ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р.Справа № 916/3226/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів Будішевської Л.О., Бєляновського В.В.

(склад судової колегії сформований розпорядженням голови суду №2830 від 13.11.2014р.)

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від ФОП ОСОБА_1 - не з'явився;

від Одеської міськради - Асташенкова О.І. - за довіреністю;

від Департаменту комунальної власності Одеської міськради - не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення господарського суду Одеської області від 29 жовтня 2014 року

по справі №916/3226/14

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Одеської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент комунальної власності Одеської міської ради

про розірвання договору оренди землі

Сторони та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 27.01.2015р. згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

У серпні 2014 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1.) звернулася до господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради (надалі - відповідач, Одеська міськрада), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент комунальної власності Одеської міської ради, в якому просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки площею 611кв.м., що розташована за адресою:м.Одеса, парк Аркадія, укладений 03.06.2008р., між Одеською міською радою та ФОП ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 зазначила, що оспорений договір підлягає розірванню у зв'язку із тим, що 13.07.2009р. на підставі договору дарування власником будівлі, розташованої на вищезазначеній земельній ділянці стала корпорація «ПІК Ріелті ЮСА, ЛЛК». Таким чином, під час дії договору оренди від 03.06.2008р. змінився власник будівлі кафе, наразі позивач фактично не користується земельною ділянкою площею 611кв.м. та з незалежних від неї причин не має можливості здійснити розірвання договору оренди земельної ділянки від 03.06.2008р.

З посиланням на норми п.п.7 ч.1 ст.31 ЗУ «Про оренду землі», п. е) ч.1 ст.141 ЗК України, ст.651 ЦК України ФОП ОСОБА_1 просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.10.2014р. (суддя Гуляк Г.І.) у задоволенні позову відмовлено повністю

Рішення суду обґрунтовано положеннями ч.ч.1,2 ст.792, ст.ст.525,526, 654 ч.2 ст.651 ЦК України, ч.ч.1,8 ст.93, .ст.13, ч.ч.1,2 ст.30, ч.ч.1,3-4 ст.31, ч.1 ст.32, ч.1 ст.15 ЗУ «Про оренду землі», роз'яснення, які містяться у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» та вмотивовано тим, що дослідивши договір оренди земельної ділянки від 03.06.2008р., укладений між Одеською міськрадою та ФОП ОСОБА_1 та правовідносини сторін, що склались по ньому, суд встановив, що наявні у справі документи, згідно положень ст.ст.15,32 ЗУ «Про оренду землі» не є підставами для розірвання даного договору. З огляду на ці обставини, з урахуванням положень чинного законодавства, суд вбачає недоведеними фактичними даними та необґрунтованими заявлені позовні вимоги ФОП ОСОБА_1, у зв'язку з цим відмовив у задоволені позову повністю. Також суд першої інстанції у своєму рішенні послався на існуючу судову практику, а саме постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2011р. № 16/493-10.

Не погодившись з рішенням суду від 29.10.2014р., ФОП ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права з прийняттям нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ ФОП ОСОБА_1 зазначає наступне:

- пунктом 5.1 Договору від 03.06.2008р. встановлено, що земельна ділянка передається в оренду ФОП ОСОБА_1 для експлуатації та обслуговування кафе з літнім майданчиком, проте у зв'язку з тим, що змінився власник будівлі, яка розташована за адресою: м. Одеса, парк Аркадія, у позивача виникло право на розірвання договору оренди землі;

- у відповідності п. 12.2 Договору від 03.06.2008р. на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами їх обов'язків, передбачених ЗУ «Про оренду землі», цим договором, а також на підставі Земельного кодексу України та інших законів України. У позивача виникло право вимагати розірвання Договору оренди земельної ділянки в тому числі на підставі вимог ст.32 ЗУ «Про оренду землі»;

- посилання суду першої інстанції на постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2011р. є безпідставним, оскільки із змісту цієї постанови вбачається, що відповідною постановою врегульовано зовсім інші правовідносини, які не мають ніякого відношення до справи, яка розглядалась в господарському суді Одеської області.

- судом першої інстанції на враховано правову позицію Верховного суду України, викладену у постанові від 06.06.2011р., копію якої було надано ФОП ОСОБА_1 в додатки до позовної заяви;

- оскаржуване рішення прийняте в порушення вимог ст.377 ЦК України, 120 ЗК України, оскільки новому власнику одноповерхової будівлі, що розташована за адресою парк Аркадія, м. Одеса - корпорації «ПІК Ріелті ЮСА, ЛЛК» перейшло право користування земельною ділянкою.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.11.2014р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник Одеської міської ради заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскарженого рішення.

ФОП ОСОБА_1 та Департамент комунальної власності Одеської міської ради своїх представників в засідання суду апеляційної інстанції не направили. ФОП ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час і місце судового засідання, у тому числі призначеного на 27.01.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою: АДРЕСА_1 31.12.2014р. у матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду справи, що 03.06.2008р. між Одеською міською радою (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар), на підставі рішення Одеської міської ради №3043-ІV від 26.08.2004р був укладений договір оренди землі (надалі - Договір від 03.06.2008р.), відповідно до п.1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове, платне володіння, користування земельну ділянку, площею 611кв.м., що знаходиться за адресою: м.Одеса, Приморський район, парк «Аркадія» , згідно з планом земельної ділянки, який є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.2.1 Договору від 03.06.2008р. в оренду передається земельна ділянка площею 611кв.м. для експлуатації та обслуговування кафе з літнім майданчиком, у тому числі: - земельна ділянка площею 228кв.м. (кадастровий номер :51:005:0018), для експлуатації та обслуговування кафе, у тому числі по угіддях: - під капітальною забудовою - 122кв.м.; під проходами, проїздами та площадками - 106кв.м; земельна ділянка площею 383кв.м. (кадастровий номер:51:005:0017), для експлуатації та обслуговування літнього майданчика, утому числі по угіддях: під проходами, проїздами та площадками - 106кв.м.

Договір укладено строком на 47 років (п.3.1 Договору).

Згідно п.12.3 Договору від 03.06.2008р. цей договір може бути припинений на підставі п.2 ч.1 ст.31 ЗУ «Про оренду землі», з мотивів суспільної необхідності, у порядку, встановленому законами України.

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований у Одеському міському відділі ОРФ ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.08.2010р. за №47.

Як зазначено у п.2.2 Договору від 03.06.2008р. (та підтверджується копією відповідного договору купівлі-продажу, яка наявна в матеріалах справи) на земельній ділянці розташована нежитлова окремо стояча будівля, яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.09.2002р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 11599, право власності на яку зареєстровано 18.10.2002р. Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості в книзі 19неж на сторінці 185 за реєстраційним №448.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 13.07.2009р. ОСОБА_1 (Дарувальник) передала безоплатно у власність Корпорації «ПІК Ріелті ЮСА, ЛЛК» (Обдаровувана) нежитлову окремо стоячу нежитлову будівлю загальною площею 56,3кв.м. що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2002р. та розташована на земельній ділянці загальною площею 611кв.м., яка знаходиться у фактичному користуванні Дарувальника.

Рішенням №4418-VI від 17.12.2013р., керуючись ст.ст.12,93, п. «е» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України, п.34 ч.1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.31 ЗУ «Про оренду землі», Одеська міська рада вирішила: припинити дію договору оренди землі, укладеного між Одеською міською радою та ФОП ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0611га за адресою:м. Одеса, Приморський район, парк «Аркадія», посвідченого 03.06.2008р. приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №2196, зареєстрованого у Одеському міському відділі ОРФ ДП «Центр ДЗК» 09.08.2010р. за №47, шляхом його розірвання.

18.02.2014р. Департамент комунальної власності Одеської міської ради листом №01-15/6 надіслав ФОП ОСОБА_1 копію рішення Одеської міської ради №4418-VI від 17.12.2013р. з пропозицією у термін до 10.03.2014р. вирішити питання щодо розірвання спірного договору оренди землі.

Також Департамент комунальної власності листом від 25.07.2014р.

№01-26/Е-37-931 повідомив ФОП ОСОБА_1, що Департаментом підготовлено проект договору про розірвання договору оренди землі, для передачі приватному нотаріусу ОМНО ОСОБА_4 для належного оформлення вищезазначеного договору. Також Департамент в листі зазначив, що згідно з набранням чинності 01.01.2013р. Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» процедура розірвання договору оренди землі ускладнюється необхідністю реєстрації права територіальної громади на землю, яка здійснюється органами Міністерства юстиції, для чого необхідно отримання Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду такого.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ст.ст.1,ч.1 ст.2 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Корпорація «ПІК Ріелті ЮСА, ЛЛК» 22.09.2009р. набула право власності на нежитлову будівлю, прийняту в дар від позивачки, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.09.2009р. №23913943 у матеріалах справи.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно із ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 377 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із ч.ч.1, 2 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно із ст.32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов'язань. У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Спірні правовідносини виникли не у зв'язку із наявністю обставин, при існуванні яких договір оренди підлягає розірванню згідно ст.32 ЗУ «Про оренду землі».

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Одеської області з позовом про розірвання спірного договору оренди землі 13.08.2014р., в той час як Одеська міська рада своїм рішенням №4418-VI ще 17.12.2013р. припинила дію договору оренди.

Тобто на момент звернення ФОП ОСОБА_1 до суду з позовом договір оренди землі вже був припинений за відповідним рішенням Одеської міської ради, правовідносини між сторонами у справі з приводу оренди земельної ділянки площею 611кв.м. у парку «Аркадія» у м.Одесі також припинились.

Приймаючи 17.12.2013р. рішення №4418-VI, Одеська міська рада керувалась ст.31 ЗУ «Про оренду землі», яка не передбачає припинення договору оренди землі шляхом розірвання.

Припинення договору оренди землі є окремим самостійним способом припинення його дії у разі, зокрема, якщо має місце набуття іншою особою (не орендарем) права власності на будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці. В такому разі розірвання договору оренди не вимагається.

Ствердження позивачки про знищення будівлі, що наразі є власністю Корпорації «ПІК Ріелті ЮСА, ЛЛК» та належала їй до 13.07.2009р. (передачі в дар) у разі їх обґрунтованості утворюють інші матеріально-правові підстави позову, згідно із ч.1 ст.32 ЗУ «Про оренду землі», тому судом не досліджуються, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на інших фактичних обставинах (відчуження об'єкту нерухомості, що розташований на орендованій земельній ділянці)

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент звернення ФОП ОСОБА_1 до суду з позовом права позивачки не порушені, оскільки договір оренди припинився, а отже, підстави для задоволення позовних вимог також відсутні.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1, оскільки вони не спростовують правильність висновків місцевого господарського суду з урахуванням мотивів відмови у позові, викладених в постанові апеляційного господарського суду, та підставою для його скасування слугувати не спроможні.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області від 29.10.2014р. в цілому відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, що є підставою для залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103,105 ГПК України, колегія суддів ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 29.10.2014р. залишити без змін.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 02.02.2015р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Бєляновський В.В.