КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2015 р. Справа№ 910/16154/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

За участю секретаря судового засідання Ворони В.В.

Представників сторін:

від позивача - Мельник М.А., дов. № 20 від 12.01.2014 року.

від відповідача - не з'явилися,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт

Ф.К.А.У.»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 30.09.2014 року

у справі № 910/16154/14 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерідіан

Плюс /Україна/»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт

Ф.К.А.У.»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2014 року по справі № 910/16154/14 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерідіан Плюс /Україна/» 82 638,72 грн. основного боргу, 10 576,48 грн. інфляційних втрат, 1 861,07 грн. 3 % річних та 1 901,53 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2014 року по справі № 910/16154/14 скасувати.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2014 року апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 09.12.2014 року.

08.12.2014 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерідіан Плюс /Україна/» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року розгляд справи № 910/16154/14 відкладено на 14.01.2015 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для повного, всебічного та правильного вирішення справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерідіан Плюс /Україна/» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» у судові засідання не з'являвся.

14.01.2015 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» Ржевської К.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з перебуванням останньої в іншому судовому засіданні.

Розглянувши доводи клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» про відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, оскільки останнім не надано жодного доказу про неможливість явки у судове засідання суду апеляційної інстанції.

Крім того, відповідач не позбавлений права направити іншого представника у судове засідання, як це передбачено ст. 28 ГПК України.

Відповідно до 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року N 18 зазначено, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Крім того, колегія суддів зазначає, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» жодного разу не з'являвся в судові засідання ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерідіан Плюс /Україна/», перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 21.03.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мерідіан Плюс /Україна/» (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» (далі - відповідач, покупець) було укладено договір поставки № П4081 (далі - договір).

За умовами договору, постачальник зобов'язується поставляти покупцеві в зазначену ним торгову точку та/або на склад покупця (далі - об'єкт покупця) продукцію, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати продукцію, перелічену в Специфікації (додаток № 1 до Договору) та замовлену в обсягах і на умовах, передбачених цим Договором (далі - товар). Точний обсяг і асортимент товарів, що придбаються відповідачем, визначаються в замовленнях відповідача на придбання окремих партій товарів (далі - замовлення).

Згідно з п. 3.1. договору оплата поставленого покупцю товару здійснюється з відстрочкою 50 календарних днів з дати прийому товару за наявності належним чином заповненої товарної накладної, але не раніше першого четверга, що слідує за датою спливу строку платежу.

Відповідно до п. 3.5. договору оплата товарів здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, визначений в даному договорі.

Відповідно до п. 3.6. договору умовою оплати є те, що покупець має право не оплачувати товарні накладні постачальника, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим чинним законодавством, даним договором або мають недоліки, виправлення та помилки на строк усунення виявлених недоліків. При виявленні недоліків у товаросупровідних товарних накладних покупець зобов'язаний попередити постачальника у 5-денний строк з дня їх отримання шляхом усного повідомлення по телефону з обов'язковим дублюванням повідомлення у письмовій формі чи шляхом надіслання повідомлення електронною поштою на адресу електронної пошти, вказаної у реквізитах.

Відповідно до п. 6.1. договору вважається, що постачальник поставив товар, якщо він доставив товари, згідно замовлення, точно в строк на об'єкт покупця, зазначений ним у замовленні і якщо в результаті прийому товарів була встановлена точна відповідність доставлених товарів умовам замовлення і цього договору.

Відповідно до п. 6.2. договору момент прийому товарів підтверджується відповідною відміткою покупця в накладній на товари, що містить дату та час прийому товарів, які були поставлені.

Пунктом 18.1. договору визначено, що він діє з дати підписання по 31.12.2012 року включно, а в частині виконання зобов'язань сторонами - до повного і належного їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивачем у період з травня по серпень 2013 року було поставлено товар на загальну суму 82 638,72 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними, а саме: № 1282 від 24.05.2013 року; № 1373 від 31.05.2013 року; №№ 1432, 1433 від 07.06.2013 року; №№ 1515, 1516 від 14.06.2013 року; № 1602 від 21.06.2013 року; № 1657 від 02.07.2013 року; №№ 1730, 1731 від 05.07.2013 року; №№ 1794, 1795 від 12.07.2013 року; № 1851 від 19.07.2013 року; №№ 1917, 1918 від 26.07.2013 року; №№ 1993, 1994 від 02.08.2013 року; №№ 2061, 2062 від 09.08.2013 року, підписаними представниками обох сторін та скріпленими відповідними печатками (а.с. 23-41).

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» в апеляційній скарзі зазначає, що видаткові накладні, надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення заборгованості не відповідають вимогам, що встановлені чинним законодавством України, а саме Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки не містять обов'язкові відомості, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, зокрема, зазначення посади особи, яка відпустила товар, а також місце складання товарних накладних.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що згідно умов договору, у відповідача не виникає обов'язку по оплаті прийнятого товару до моменту надання позивачем товарних накладних, оформлених у відповідності до вимог чинного законодавства та п. 3.1. договору. Зважаючи на те, що відповідачем не були оформлені належним чином видаткові накладні, в останнього не виникло обов'язку по оплаті товару за такими накладними.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджуються з доводами апелянта та зазначає наступне.

Відповідно до норм законодавства, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як вже зазначалося вище, поставка товарів Товариством з обмеженою відповідальністю «Мерідіан Плюс /Україна/» Товариству з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» підтверджується відповідними видатковими накладними. Колегія суддів зазначає, що вони підписані представниками обох сторін та скріплені відповідними печатками.

Крім того, колегія суддів зазначає, що апелянт не заперечує щодо факту самої поставки товару та підтвердив, що відповідачем було прийнято поставлений товар.

Твердження апелянта про те, що в нього не виникло обов'язку по оплаті товару за вищезазначеними товарними накладними, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до умов договору, при виявленні недоліків у товаросупровідних товарних накладних покупець зобов'язаний попередити постачальника у 5-денний строк з дня їх отримання шляхом усного повідомлення по телефону з обов'язковим дублюванням повідомлення у письмовій формі чи шляхом надіслання повідомлення електронною поштою на адресу електронної пошти, вказаної у реквізитах.

В матеріалах відсутні будь-які докази, що свідчили б про повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерідіан Плюс /Україна/» про недоліки, виявлені у товаросупровідних товарних накладних.

Колегія суддів звертає увагу, що неправильне оформлення первинних документів, про що зазначає в апеляційній скарзі відповідач, не звільняє останнього від покладених на нього обов'язків щодо сплати заборгованості за поставлений позивачем товар.

Крім того, відповідач підтверджує в апеляційній скарзі прийняття поставленого позивачем товару.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 861,07 грн. 3 % річних та 13 851,03 грн. інфляційних втрат колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів, провівши повторний арифметичний розрахунок, погоджується з висновком суду першої інстанції, про стягнення з відповідача на користь позивача 1 861,07 грн. 3 % річних та 10 576,48 грн. інфляційних втрат.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 82 638,72 грн. заборгованості, 861,07 грн. 3 % річних та 10 576,48 грн. інфляційних втрат.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2014 року по справі № 910/16154/14 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2014 року по справі № 910/16154/14 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 911/16154/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця

Повний текст рішення складено 19.01.2015 року.