КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р. Справа№ 910/19681/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Борейко Ю.С. - представник

від відповідача: Чорноус А.Г. - представник

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Рікон»

на рішення

Господарського суду м.Києва

від 18.11.2014 року

у справі № 910/19681/14 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом HYTEC INDUSTRIES LLP (ХАЙТЕК ІНДАСТРІС ЛЛП)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Рікон»

про стягнення 54 933, 95 дол. США, що еквівалентно 713 491, 48 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м.Києва від 18.11.2014 року у справі № 910/19681/14 позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 54 933 долара США 95 центів, що еквівалентно 713 491 гривні 48 копійок, а також 14 269 гривень 83 копійок судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить рішення місцевого господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з»ясування обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що в оскаржуваному рішенні судом неправильно розтлумачено поняття «ціна договору», яка була узгоджена сторонами під час його укладання. Апелянт зазначає, що ціна договору визначаєтсья у доларовому еквіваленті, який зафіксовано сторонами станом на момент укладення договору на рівні 7,99 грн. за 1 долар США. Апелянт вважає, що загальна вартість товару у розмірі 54 933, 95 доларів США за курсом НБУ 7,99 грн. складає 438 922, 26 грн., а не 713 491,48 грн.

Крім того, апелянт зазначає, що місцевий суд приймаючи оскаржване ріщення не врахував, що економічна криза в державі, суттєва девальвація гривні, призвело до суттєвого зниження показників фінансово-господарської діяльності відповідача, що і завадило вчасно виконати свої зобов'язання за договором. Відповідач вважає, що з нього стягнуто заборгованість, розмір якої майже у два рази перевищує реальну вартість фактично поставленого товару, а саме 713 491,48 грн. замість 438 922,26 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.

04.01.2013р. між позивачем HYTEC INDUSTRIES LLP (ХАЙТЕК ІНДАСТРІС ЛЛП) (продавець за контрактом) та відповідачем ТОВ "Компанія Рікон" (покупець за контрактом) було укладено контракт міжнародної поставки товару № 04/01, відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та сплатити вартість рибної продукції у кількості, асортименті та за цінами згідно із інвойсами, які складаються за кожною окремою поставкою.

Відповідно до п.2.1. контракту встановлено, що товар поставляється партіями керуючись Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс-2000).

Згідно із п. 2.4. контракту датою поставки партії товару вважається дата передачі товару продавцем HYTEC INDUSTRIES LLP (ХАЙТЕК ІНДАСТРІС ЛЛП) у місці вказаному покупцем ТОВ "Компанія Рікон" згідно із базисними умовами поставки, визначеними Інкотермс-2000.

Відповідно до п. 4.2. контракту поставка товару проводиться на умовах, погоджених сторонами контракту в інвойсі до кожної окремої поставки. Кількість контрактної партії товару, поставленого HYTEC INDUSTRIES LLP (ХАЙТЕК ІНДАСТРІС ЛЛП) визначається згідно із кількістю товару, вказаній в міжнародній товарно-транспортній накладній або інвойсі (п.4.3).

Відповідно до п.12.3 в редакції додаткової угоди № 3 від 18.02.2014р. до контракту, будь-який спір, що виник за цим контрактом або у зв'язку з ним, підлягає передачі на розгляд і вирішення господарського суду за місцем реєстрації покупця.

Спір у даній справі виник у зв'язку з тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо оплати отриманого товару за контрактом № 04/01 від 04.01.2013р. на суму 54 933,95 доларів США.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов контракту № 04/01 було складено інвойси № 90116048 від 30.01.2013р. на суму 39 132,45 доларів США, № 110826 від 08.02.2013р. на суму 15 801,50 доларів США.

Згідно із вантажно-митною декларацією № 100250000/2013/5476 від 19.02.2013 року позивачем поставлено ТОВ "Компанія Рікон" обумовлений контрактом товар - морський окунь (Sebastes Marinus) свіжоморожений, без голови, без вмісту солі та спецій, не підданий кулінарній та термічний обробці у кількості 19,098 тон загальною вартістю 39 132,45 дол. США згідно інвойсу № 90116048 від 30.01.2013р.

Згідно із вантажно-митною декларацією № 100250000/2013/5477 від 19.02.2013 року поставлено товар - морська мойва (Mallotus Villosus) свіжоморожена, ціла, без вмісту солі та спецій, не піддана кулінарній та термічній обробці у кількості 18,59 тон загальною вартістю 15 801,50 дол. США згідно інвойсу № 110826 від 08.02.2013р.

Сторони контракту умовами п.7.1 визначили, що оплата за контрактом здійснюється в доларах США на розрахунковий рахунок продавця за його банківськими реквізитами.

Пунктом 7.2 контракту в редакції додаткової угоди № 1 від 04.02.2013р. до контракту № 04/01 встановлено, що покупець проводить оплату вартості партії товару в доларах США протягом 360 днів з моменту отримання (приймання) товару, якщо інше не передбачено додатковою угодою до контракту.

Таким чином, строк оплати за поставлений товар настав 14.02.2014р.

Як вбачаєтсья з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 54 933,95 доларів США

Відповідно до ст. 712 ЦК України та ст. 265 ГК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 ЦК України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про договір купівлі-продажу, якщо інше не встановлено договором, законодавством або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 1 ст. 693 ЦК України договором купівлі-продажу може бути встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідач не надав суду доказів оплати заборогованості в розмірі 54 933,95 доларів США.

За таких обставин колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача 54 933 долара США 95 центів, що еквівалентно 713 491 гривні 48 копійок грн. основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо скрутного становища відповідача, оскільки згідно ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб»єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Відповідач міг виконати свої зобов"язання у строк до 14.02.2014. Невиконання зоов"язання у строк в призвело до відпвоідних ризиків.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Апелянтом не надано суду доказів, якіб спростовували правильність висновків місцевого суду та могли б бути підставами для його скасування.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м.Києва обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже підстав для його скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рікон" на рішення Господарського суду м.Києва від 18.11.2014 року у справі № 910/19681/14 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва від 18.11.2014 року у справі № 910/19681/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/19681/14 повернути Господарському суду м.Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх