РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2015Справа № 910/24447/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арис-Юг"

до Дочірнього підприємства "Хасселс Фрахтвермітлунг ГМБХ-УА"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Коркін П.П. (за довіреністю від 10.01.2014);

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 14 січня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

06 листопада 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Арис-Юг" (Позивач) подало до канцелярії Господарського суду міста Києва позовну заяву вих. № 661 від 17.10.2014р. до Дочірнього підприємства "Хасселс Фрахтвермітлунг ГМБХ-УА" (Відповідач) про стягнення 70 031,24 грн. основного боргу, 7 955,85 пені, 8 403,74 грн. інфляційної складової боргу, 1 082,12 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору № 195 від 22 грудня 2008 року та Договору № 195/4 від 01.11.2011 року щодо оплати наданих Позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2014р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/24447/14. Розгляд справи призначено на 08.12.2014р.

05.12.2014р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва, від представника Позивача надійшло клопотання № 677 від 05.12.2014 р. про зміну суми основного боргу, яке суд розцінює як клопотання про зменшення розміру позовних вимог, в якому останній зазначає про те, що Відповідач частково сплатив суму основного боргу в розмірі 2 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1812 від 24.11.2014р. Вказане клопотання було прийнято судом до розгляду.

Отже, оскільки зменшення позовних вимог, викладене Позивачем у відповідному клопотанні прийнято судом, то новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є: 85 472,95 грн., з яких 68 031,24 грн. - основний борг, 7 955,85 грн. - пеня, 8 403,74 грн. - інфляційна складова боргу, 1 082,12 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2014 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів, відкладено розгляд справи на 14.01.2015 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Судом також враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» (надалі - Товариство) і ДП «Хасселс Фрахтвермітлунг ГМБХ-УА» (далі - Підприємство) укладено Договір № 195 (копія договору в справі, по тексту - Договір-1), відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого, Товариство у відповідності з договором доручення № 1/07 від 01.07.2003р., від імені і за рахунок Довірителя зобов'язується надати послуги по заправці автотранспорту Підприємства і надати додаткові послуги на підставі пред'явлених Підприємством пластикових карток; Підприємство зобов'язується провести Товариству оплату за надані послуги.

Разом з цим, 01 листопада 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» (далі - Комітент) та ДП «Хасселс Фрахтвермітлунг ГМБХ-УА» (далі - Підприємство) укладено Договір № 195/4 (копія договору в справі, по тексту - Договір-2), згідно з п. 1.1., 1.2. якого, Комісіонер у відповідності з договором доручення № 01/01 від 01.01.2011р., від імені і за рахунок Комітента зобов'язується укладати договори з надання послуг по заправці автотранспорту Підприємства дизельним паливом і отриманню додаткових послуг на підставі пред'явлених Підприємством пластикових карток «Арис» за межами митної території України; Підприємство зобов'язується провести Комісіонеру оплату за надані послуги.

Позивач стверджує, що Відповідачем не було належним чином виконано свої обов'язки щодо оплати наданих послуг за Договором № 195 від 22 грудня 2008 року та Договором № 195/4 від 01.11.2011 року, у зв'язку із чим просить стягнути з останнього 68 031,24 грн. основного боргу, 7 955,85 пені, 8 403,74 грн. інфляційної складової боргу, 1 082,12 грн. 3% річних.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, 22 грудня 2008 року між Позивачем і Відповідачем укладено Договір № 195, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого, Товариство у відповідності з договором доручення № 1/07 від 01.07.2003р., від імені і за рахунок Довірителя зобов'язується надати послуги по заправці автотранспорту Підприємства і надати додаткові послуги на підставі пред'явлених Підприємством пластикових карток; Підприємство зобов'язується провести Товариству оплату за надані послуги.

Разом з цим, 01 листопада 2011 року між Позивачем і Відповідачем укладено Договір № 195/4, згідно з п. 1.1., 1.2. якого, Комісіонер у відповідності з договором доручення № 01/01 від 01.01.2011р., від імені і за рахунок Комітента зобов'язується укладати договори з надання послуг по заправці автотранспорту Підприємства дизельним паливом і отриманню додаткових послуг на підставі пред'явлених Підприємством пластикових карток «Арис» за межами митної території України; Підприємство зобов'язується провести Комісіонеру оплату за надані послуги.

Згідно з п. 2.1.1. Договору-1 та Договору-2, Позивач зобов'язався передати Відповідачу по акту пластикові картки в узгодженому асортименті і кількості, на умовах вказаних договорів і протоколів до нього.

Відповідно до актів прийому-передачі пластикових карток, Позивач передав Відповідачу пластикові карти (копії актів долучені до матеріалів справи).

Згідно з п. 2.3.3. Договору-1 та Договору-2, Відповідач зобов'язався приймати Позивача і підписувати рахунки-фактури, реєстри і акти прийому передачі наданих послуг, які є підтвердженням факту прийому Відповідачем нафтопродуктів по пластиковим карткам «Aris».

При отриманні рахунку-фактури від Позивача Відповідач зобов'язаний поставити на ньому печатку, підпис уповноваженої особи і протягом 3-х днів з його отримання відправити його по факсу або пошті Позивачу на підтвердження того, що Відповідач отримав вказаний рахунок-фактуру. Якщо Відповідач не відправив Позивачу рахунок-фактуру у встановленому порядку, то такий рахунок-фактура вважається прийнятим Відповідачем.

При отриманні Відповідачем від Позивача рахунку-фактури і реєстру, а також акту звірки взаєморозрахунків і при відсутності пред'явлених зауважень Відповідача у письмовій виді протягом 7 календарних днів з моменту їх отримання, факт заправки Відповідача нафтопродуктами по пластиковій картці вважається підтвердженим. Відповідно, зі спливом 7 календарних днів з моменту їх отримання, вказані документи вважаються прийнятими Відповідачем без претензій до Позивача і є належним доказом, який підтверджує факт заправки і узгодження всіх умов (ціна, кількість, вид, якість) по відпуску нафтопродуктів.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 1. Протоколу № 1 узгодження умов розрахунків при обслуговуванні по пластиковим карткам до Договору № 195/4 від 22 грудня 2008 року, встановлений наступний строк оплати заправки автотранспорту дизельним паливом і додаткових послуг: протягом 12 календарних днів по факсу, е-mail з дати виставлення рахунку.

Згідно з п. 3.2. Договору-1, фактом надання послуг Відповідачу є чеки «Арис», встановленої Позивачем форми, а на автоматичних станціях (без присутності оператора АЗС) - реєстр, який надійшов на сервер Позивача, підписаний Позивачем і скріплений його печаткою, а також акти виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.1. Договору-2, фактом надання послуг Відповідачу є чеки «Арис», встановленої Позивачем форми. При заправці дизельним паливом на автоматичній станції при обслуговуванні за пластиковими картками «Aris» через автоматичні термінали, фактом підтвердження заправки (доказом) є інформація у виді реєстру, яка надійшла на сервер Позивача, підписана Позивачем і скріплена його печаткою, або акти прийому-передачі наданих послуг і звірки взаємних розрахунків.

Відповідно до Акту наданих послуг та звірки взаємних рахунків № ЗкП-000124 (195)-У від 31 березня 2014 року рахунки-фактури № СФ-27673 від 06.03.2014 року, № СФ-с28031 від 13.03.2014 року, №СФ-с28322 від 20.03.2014 року, № СФ-с28634 від 27.03.2014 року отримані Відповідачем вчасно (копія акту в справі).

Згідно з Актом наданих послуг та звірки взаємних рахунків № ЗкП-000124 (195/4)-З від 31 березня 2014 року рахунки-фактури № СФ-с29067 від 31.03.2014 року, № СФ-с28032 від 13.03.2014 року, № СФ-с28635 від 27.03.2014 року отримані Відповідачем вчасно (копія акту в справі).

Відповідно до актів наданих послуг і звірки взаєморозрахунків, рахунків-фактур та реєстрів заправок автомобілів, Позивачем було виконано свої обов'язки з надання послуг за Договором № 195 від 22 грудня 2008 року та Договором № 195/4 від 01 листопада 2011 року належним чином (копії документів в справі).

Так, відповідно до акту № 3кП-000126 (195)-У від 31.05.2014 року заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором № 195 від 22.12.2008 року складає 103 944,55 грн., відповідно до акту № 3кП-000126 (195/4)-З від 31.05.2014 року заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором № 195/4 від 01.11.2011 року складає 77 086,69 грн.

Позивач стверджує, що станом на 17.10.2014 року заборгованість ДП "Хасселс Фрахтвермітлунг ГМБХ-УА" за Договором-1 та Договором-2 частково погашена і в сумі складає 70 031,24 грн.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що доказів оплати товару у більшому розмірі, станом на січень 2015 року до суду Відповідачем не надано, обґрунтованими є позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором № 195 від 22 грудня 2008 року та Договором № 195/4 від 01 листопада 2011 року заборгованості в розмірі 70 031,24 грн.

Водночас, матеріали справи свідчать, що Відповідачем було здійснено часткову оплату заборгованості, встановлену актом звірки, що підтверджується наданим Позивачем платіжними дорученнями № 1812 від 24.11.2014 року на суму 2 000,00 грн. (копія платіжного доручення долучена до матеріалів справи).

З огляду на викладене, провадження по справі в частині стягнення 2 000,00 грн. основного боргу підлягає припиненню з підстав відсутності предмету спору у вказаній частині.

Отже, загальна заборгованість Відповідача за Договором № 195 від 22 грудня 2008 року та Договором № 195/4 від 01 листопада 2011 року складає 68 031,24 грн. з розрахунку 70 031,24 грн. (сума заборгованості) - 2 000,00 грн. (сума часткової оплати).

Положеннями статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням неналежного виконання Договору № 195 від 22 грудня 2008 року та Договору № 195/4 від 01.11.2011 року щодо своєчасної оплати наданих послуг з боку Відповідача, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з останнього збитків від інфляції в розмірі 8 403,74 грн. та 3% річних в розмірі 1 082,12 грн.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 4.2. Договору, при порушенні строку оплати, передбачених Договором або Протоколом узгодження умов розрахунків, Підприємство сплачує Товариству пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У зв'язку з цим, розрахована пеня за Договором № 195 від 22 грудня 2008 року за рахунком-фактурою № СФ-с28322 від 20 березня 2014 року за період з 02.04.2014 року по 17.10.2014 року та рахунком-фактурою № СФ-с28634 від 27 березня 2014 року за період з 09.04.2014 року по 17.10.2014 року є такою, що розрахована невірно, оскільки нарахована за більший період, ніж встановлено ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

За рахунком-фактурою № СФ-с28322 від 20 березня 2014 року, строк оплати по якому настав 02.04.2014 року правильним є наступний розрахунок пені за період з 02.04.2014 року по 29.09.2014 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
16762.4202.04.2014 - 14.04.2014136.5000 %0.036 %*77.61
16762.4215.04.2014 - 16.07.2014939.5000 %0.052 %*811.48
16762.4217.07.2014 - 29.09.20147512.5000 %0.068 %*861.08
Загальна сума пені за рахунком-фактурою № СФ-с28322 від 20 березня 2014 року, яка підлягає до сплати складає 1750,17 грн.

За рахунком-фактурою № СФ-с28634 від 27 березня 2014 року, строк оплати по якому настав 09.04.2014 року правильним є наступний розрахунок пені за період з 09.04.2014 року по 06.10.2014 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
11745.8209.04.2014 - 14.04.201466.5000 %0.036 %*25.10
11745.8215.04.2014 - 16.07.2014939.5000 %0.052 %*568.63
11745.8217.07.2014 - 06.10.20148212.5000 %0.068 %*659.70
Загальна сума пені за рахунком-фактурою № СФ-с28634 від 27 березня 2014 року, яка підлягає до сплати складає 1253,43 грн.

Крім цього, розрахована пеня за Договором № 195/4 від 01 листопада 2011 року за рахунком-фактурою № СФ-с28032 від 13 березня 2014 року за період з 26.04.2014 року по 17.10.2014 року, рахунком-фактурою № СФ-с28635 від 27 березня 2014 року за період з 09.04.2014 року по 17.10.2014 року та рахунком-фактурою № СФ-с29067 від 31 березня 2014 року за період з 13.04.2014 року по 17.10.2014 року є такою, що розрахована невірно, оскільки нарахована за більший період, ніж встановлено ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

За рахунком-фактурою № СФ-с28032 від 13 березня 2014 року, строк оплати по якому настав 26.03.2014 року правильним є наступний розрахунок пені за період з 26.03.2014 року по 20.09.2014 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
10847.0226.03.2014 - 14.04.2014206.5000 %0.036 %*77.27
10847.0215.04.2014 - 16.07.2014939.5000 %0.052 %*525.11
10847.0217.07.2014 - 20.09.20146612.5000 %0.068 %*490.34
Загальна сума пені за рахунком-фактурою № СФ-с28032 від 13 березня 2014 року, яка підлягає до сплати складає 1092,72 грн.

За рахунком-фактурою № СФ-с28635 від 27 березня 2014 року, строк оплати по якому настав 09.04.2014 року правильним є наступний розрахунок пені за період з 09.04.2014 року по 06.10.2014 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
10847.0209.04.2014 - 14.04.201466.5000 %0.036 %*23.18
10847.0215.04.2014 - 16.07.2014939.5000 %0.052 %*525.11
10847.0217.07.2014 - 06.10.20148212.5000 %0.068 %*609.22
Загальна сума пені за рахунком-фактурою № СФ-с28635 від 27 березня 2014 року, яка підлягає до сплати складає 1157,51 грн.

За рахунком-фактурою № СФ-с29067 від 31 березня 2014 року, строк оплати по якому настав 13.04.2014 року правильним є наступний розрахунок пені за період з 13.04.2014 року по 10.10.2014 року.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
2541.3113.04.2014 - 14.04.201426.5000 %0.036 %*1.81
2541.3115.04.2014 - 16.07.2014939.5000 %0.052 %*123.03
2541.3117.07.2014 - 10.10.20148612.5000 %0.068 %*149.69
Загальна сума пені за рахунком-фактурою № СФ-с29067 від 31 березня 2014 року, яка підлягає до сплати складає 274,53 грн.

Таким чином, загальна сума пені, яка підлягає до стягнення з Відповідача на користь Позивача за прострочення виконання грошового зобов'язання за Договором № 195/4 від 01 листопада 2011 року та Договором № 195 від 22 грудня 2008 року складає 5 793,10 грн.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з Відповідача підлягає стягненню 68 031,24 грн. - основного боргу, 5 793,10 грн. - пені, 8 403,74 грн. - інфляційної складової боргу та 1 082,12 грн. - 3% річних.

Щодо розподілу судових витрат по справі № 910/24447/14, суд повідомляє наступне.

Згідно з п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.03.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. Зокрема, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача.

Отже, судові витрати Позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1 781,87 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. В частині позову вих. № 661 від 17.10.2014р. про стягнення з Дочірнього підприємства «ХАССЕЛС ФРАХТВЕРМІТЛУНГ ГМБХ - УА» (ідентифікаційний код 24917648, адреса: 01042, м. Київ, вулиця Чигоріна, будинок 57, п/р 305 в ОПЕРВ ОУ ОБ м. Кіровоград, МФО 323475) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРИС-ЮГ» (ідентифікаційний код 31745725, адреса: 03028, м. Київ, проспект Науки, будинок 41, офіс 436,442, р/р 0655 в ПАТ «ВТБ Банк» м. Київ, МФО 321767) основного боргу 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень) провадження у справі № 910/24447/14 - припинити.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства «ХАССЕЛС ФРАХТВЕРМІТЛУНГ ГМБХ - УА» (ідентифікаційний код 24917648, адреса: 01042, м. Київ, вулиця Чигоріна, будинок 57, п/р 305 в ОПЕРВ ОУ ОБ м. Кіровоград, МФО 323475), або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРИС-ЮГ» (ідентифікаційний код 31745725, адреса: 03028, м. Київ, проспект Науки, будинок 41, офіс 436,442, р/р 0655 в ПАТ «ВТБ Банк» м. Київ, МФО 321767), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти в сумі: 68 031,24 грн. (шістдесят вісім тисяч тридцять одна гривня 24 копійки) - основного боргу, 5 793,10 грн. (п'ять тисяч сімсот дев'яносто три гривні 10 копійок) - пені, 8 403,74 грн. (вісім тисяч чотириста три гривні 74 копійки) - інфляційної складової боргу, 1 082,12 грн. (одна тисяча вісімдесят дві гривні 12 копійок) - 3% річних та 1 781,87 грн. (одна тисяча сімсот вісімдесят одна гривня 87 копійок) - судових витрат. Видати наказ.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Копію даного рішення направити Відповідачу по справі № 910/24447/14

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту рішення 30.01.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало