ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.02.15р.Справа № 904/574/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АХДУС", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Спецій", село Савин, Козелецький район, Чернігівська область

про визнання договору поставки недійсним

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АХДУС" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Спецій", в якому просило суд визнати недійсним договір поставки №ДГ-ДС 0039 від 25.06.2013 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "АХДУС" та товариством з обмеженою відповідальністю "Дім Спецій".

Суд дослідивши подані позовні матеріали вважає, що позовна заява не підсудна даному господарському суду, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів поданої позовної заяви, 25.06.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "АХДУС" (покупець-позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Дім Спецій" (постачальник - відповідач) укладено договір поставки №ДГ-ДС 0039, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується постачати і передавати у власність покупця товар, а покупець в свою чергу приймати та оплачувати його вартість на умовах даного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України усі справи, підвідомчі господарським судам, розглядають у першій інстанції місцеві господарські суди (господарські суди Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя).

Компетенція зазначених судів щодо розгляду справ розмежовується за предметними та територіальними ознаками. Загальні правила територіальної підсудності справ визначено статтею 15 ГПК України.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 15 ГПК, територіальна підсудність господарським судам справ у спорах про визнання договорів недійсними визначається за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Судом встановлено, що спірна угода є двосторонньою.

У даному випадку, зобов'язаною за договором є кожна із сторін, оскільки кожна з них у зобов'язанні, яке виникло з договору поставки, має одночасно права і обов'язки.

За таких обставин необхідно враховувати правову позицію, викладену у абзаці першому підпункту 20.3 пункту 20 постанови Вищого господарського кодексу України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" № 10 від 24 жовтня 2011 року, а саме, що спори, пов'язані з укладанням, зміною умов, розірванням чи визнаним недійсними договорів, підлягають вирішенню господарським судом за місцем знаходження однієї з сторін, до якої звернувся заявник.

У питаннях визначення підвідомчості і підсудності справ зі спорів про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними слід враховувати також викладене у пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 N 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

Відповідно до абзацу другого п.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», якщо зобов'язаною за договором є кожна із сторін, справа розглядається господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Згідно з п. 20.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються зокрема у вигляді витягу з Єдиного державного реєстру.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Спецій" є: (17072, Чернігівська область, Козелецький район, село Савин, вул. Механізаторів, буд. 19-А), що також підтверджується отриманим судом 29.01.2015р. спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

З огляду на вищевикладене, ця справа має розглядатися господарським судом за місцем знаходження сторони у цій справі, до якої звернувся позивач з даним позовом, тобто, за місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Спецій": (17072, Чернігівська область, Козелецький район, село Савин, вул. Механізаторів, буд. 19-А)

Відповідно до частини першої ст. 17 ГПК України, якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

Враховуючи викладені обставини, позовні матеріали необхідно передати за територіальною підсудністю до господарського суду Чернігівської області (14000, м. Чернiгiв, проспект Миру, 20) за місцезнаходженням відповідача.

Керуючись ст. 15, 17, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "АХДУС" до товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Спецій" про визнання договору поставки недійсним, надіслати за встановленою територіальною підсудністю до господарського суду Чернігівської області (14000, м. Чернiгiв, проспект Миру, 20).

Додатки:- позовна заява з доданими до неї матеріалами на 31-му аркуші, у тому числі оригінал квитанції №0110022 від 28.01.2015р.

Суддя Л.П. Кармазіна