РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015Справа № 910/26412/14

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Представники сторін: не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

27 листопада 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява № 5390/13.1520 від 24.11.2014 року в якій викладені позовні вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (відповідач) страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 9 208,41 грн. (дев'ять тисяч двісті вісім гривень 41 копійка).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АС/0306176.

22 грудня 2014 року через канцелярію до суду відповідач подав відзив на позовну заяву в якому звернув увагу суду на те, що ще в листопаді 2013 року перерахував на користь позивача 9 208,41 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2014 року (суддя Котков О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/26412/14, розгляд справи призначено на 23.12.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2014 року розгляд справи, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено до 27.01.2015 року, у зв'язку із неявкою представників відповідача в судове засідання.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2012 року між позивачем (надалі - Страховик) та Попфолуші Славою Михайлівною (далі по тексту - Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, далі по тексту - Договір або Договір добровільного страхування).

Об'єктом Договору добровільного страхування є транспортний засіб "ЗАЗ", державний реєстраційний номер АО 7351 ВВ.

Вказаний транспортний засіб позивач прийняв на страхування, на випадок пошкодження внаслідок страхових подій (випадку), зокрема - пошкодження чи знищення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок настав 13.05.2013р. в м. Берегово, а саме: відбулося зіткнення автомобіля "ЗАЗ", державний реєстраційний номер АО 7351 ВВ, що знаходився під керуванням Страхувальника та автомобіля "ВАЗ", державний реєстраційний номер 36432 РЕ, що знаходився під керуванням Надь Іштвана Емериховича.

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було перераховано страхове відшкодування в розмірі 9 718,41 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9615 від 12.06.2013р. (копія платіжки в справі). Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом № 3.13.1520-1 (копія документу в справі).

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2013р. у справі № 308/9093/13 (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Надь Іштваном Емериховичем п. 10.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 14 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як свідчать матеріали справи Надь Іштваном Емериховичем застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу державний реєстраційний номер 36432 РЕ, шляхом укладення з відповідачем поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0306176 (належним чином засвідчена копія витягу з МТСБУ про поліс № АС/0306176 міститься в матеріалах справи).

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв'язку з укладенням відповідачем з Надь Іштваном Емериховичем полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АС/0306176, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану Надь Іштваном Емериховичем шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу державний реєстраційний номер 36432 РЕ.

У відповідності до вищевказаних норм, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги, яке Страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм Надь Іштваном Емериховичем транспортного засобу державний реєстраційний номер 36432 РЕ.

Як випливає з звіту № 2809/1326 від 07.06.2013р. (копія в справі), вартість матеріального збитку автомобіля "ЗАЗ", державний реєстраційний номер АО 7351 ВВ, становить: 12 101,16 грн.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно частини 2 підпункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а також те, що полісом № АС/0306176 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн. та франшизу в сумі - 510,00 грн., обґрунтованим, за вказаних позивачем в позові обставин, є висновок про те, що сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню в порядку регресу за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм Надь Іштваном Емериховичем транспортного засобу державний реєстраційний номер 36432 РЕ, складає - 9 208,41 грн., тобто 9 718,41 грн. - 510,00 грн.

Водночас, суд відмічає те, що відповідно до ст. 36.2. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач мав сплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання документів про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Як свідчать матеріали справи, після звернення позивачем до відповідача з заявою № 6226/1473 від 29.08.2013р. «На виплату страхового відшкодування», останній в добровільному порядку сплатив на користь позивача 7 208,41 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 45805 від 06.011.2013р., чим сплатив суму страхового відшкодування заявлену до стягнення за позовом № 5390/13.1520 від 24.11.2014 року ще до моменту звернення позивачем до суду в листопаді 2014 року.

Таким чином, недоведеними та необґрунтованими, в силу ст.ст. 1 , 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, є твердження позивача, за викладених ним в позові підстав, про порушення його прав з боку відповідача в частині перерахування суми страхового відшкодування в розмірі 9 208,41 грн.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Копію даного рішення направити сторонам по справі № 910/2612/14.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.02.2015р.

Суддя О.В. Котков