РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/28839/14 26.01.15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

До Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес"

Про стягнення 6 112,71 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

Представники :

від позивача: Гоголь О.Я. (дов № 3864/18 від 02.12.2014)

від відповідача: Бакасова О.О. (дов. № 282 від 31.12.2014)

В судовому засіданні 26.01.2015, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Обставини справи:

23.12.2014 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява № 1042 АГ/АХА від 19.12.2014 Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА-Страхування" (надалі - позивач) до Приватного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (надалі - відповідач) про стягнення 6 112,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за договором № 007-3970 ДЦВ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2014 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/28839/14, розгляд справи призначено на 14.01.2015.

13.01.2015 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання, призначене на 14.01.2015, з'явились представники сторін, надали пояснення по суті справи.

В судовому засіданні, призначеному на 14.01.2015 було оголошено перерву на 26.01.2015.

15.01.2015 через канцелярію суду надійшло повідомлення Моторного (транспортного) страхового бюро України про страхове покриття.

В судове засідання, призначене на 26.01.2015, з'явились представники сторін.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2013 між позивачем (надалі - Страховик) та Турхан Орестом Івановичем (далі по тексту - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 12639Га/13лв/схАС (належним чином засвідчена копія Договору міститься в матеріалах справи, далі по тексту - Договір добровільного страхування або Договір).

Об'єктом Договору добровільного страхування визначено транспортний засіб «Хонда»,державний реєстраційний номер ВС7037ВН.

02.12.2013 у м. Львів по вул.Федьковича-Тобілевича відбулося зіткнення двох транспортних засобів - тролейбуса «Шкода-14 ТР», державний реєстраційний номер 541, що знаходився під керуванням Коваля Мирослава Михайловича та автомобіля «Хонда», державний реєстраційний номер ВС7037ВН, що знаходився під керуванням Турхан Ореста Івановича.

В результаті ДТП автомобіль "Хонда", державний реєстраційний номер ВС7037ВН, було пошкоджено, що підтверджується Довідкою вих. № 363 від 02.12.2013 (копія довідки міститься в справі).

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було перераховано на користь Страхувальника страхове відшкодування в розмірі 6 112,71 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 76680 від 09.12.2013 (копія розрахункового документу міститься в справі). Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом № 1.001.13.18313/VESKO43053 від 05.12.2013 (належним чином засвідчена копія акту міститься в матеріалах справи).

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з постановою Франківського районного суду міста Львова від 25.12.2013 у справі № 465/11479/13-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Ковалем Мирославом Михайловичем п.п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого п. 13.1 ПДР за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КпАП України.

Як свідчать матеріали справи цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Шкода-14ТР», державний реєстраційний номер 541 , будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах, відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 007-3970 ДЦВ (належним чином засвідчена копія полісу містяться в матеріалах справи) застрахована відповідачем.

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв'язку з укладенням відповідачем договору страхування цивільно-правової відповідальності № 007-3970 ДЦВ, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Шкода-14ТР», державний реєстраційний номер 541.

У відповідності до вищевказаних норм, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги, яке Страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації засобу «Шкода-14ТР», державний реєстраційний номер 541.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Відповідно до звіту від 05.12.2013 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу (копія висновку в справі), вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля внаслідок ДТП, що відбулося 02.12.2013, становить: 6 112,71 грн.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 19.07.2011 р. "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування", визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хонда», державний реєстраційний номер ВС 7037 ВН, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 6 112,71 грн.,а позивач виплатив страхувальнику стягнути 6 112,71 грн., отже сплачена сума знаходиться в межах суми визначеної звітом.

Договором № 007-3970 ДЦВ встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн, п.12 договору відповідачем встановлена безумовна франшиза - % від суми зазначеної в п.8.1, тобто сума франшизи становить 750 грн.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідач не визнає позовні вимоги у зв'язку з тим, що згідно п.1 ст.33-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди,особа, яка має право на отримання відшкодування, зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Кім того, відповідач зазначає, що відповідно до п4 ч.1 ст.33 Закону № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка,а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Разом з тим, відповідач наголошує,що позивачем, а також винною особою не було виконано вищевказаних дій, а отже вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Однак суд не погоджується із вказаною позицією відповідача, оскільки позивач отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. Відповідно до зазначених законодавчих приписів позивач може реалізувати своє право шляхом подання позову до суду. Така ж позиція викладена в оглядовому листі Вищого господарського суду України від 14.01.2014 № 01-06/15/2014.

Таким чином, судом вказані доводи відповідача не беруться до уваги.

Отже, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 6 112,71 грн. з розрахунку 6 112,71 грн. (вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу з врахуванням зносу).

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнесбанк» (04050, м. Київ, вулиця Білоруська, будинок 3; ідентифікаційний код: 20344871) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8; ідентифікаційний код: 20474912) на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: страхового відшкодування - 5 362 (п'ять тисяч триста шістдесят дві) грн 71 коп. та судовий збір в сумі 1 602 грн. (одна тисяча шістсот дві )грн 83 коп.

3.Відмовити у стягненні на суму 750 грн.

4.Видати наказ.

5. Копію рішення надіслати сторонам

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення підписано 30.01.2015

Суддя М.О. Лиськов