ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2015 р. Справа № 911/3871/14

за позовом Прокурора Яготинського району Київської області, Київська обл., м. Яготин, в інтересах держави в особі Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, Київська обл., Яготинський р-н, с. Капустинці

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинводопостачання», Київська обл., м. Яготин

про визнання незаконними та скасування рішення, визнання договору недійсним і повернення майна

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

прокурор: Качкалда В.В. - посвідчення № 028145 від 15.08.2014 р.

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Лісовий А.В. - договір б/№ від 03.12.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду Київської області звернувся Прокурор Яготинського району Київської області (далі - прокурор) з позовом в інтересах держави в особі Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області (далі - позивач / Рада) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинводопостачання» (далі - відповідач) про визнання незаконними та скасування рішення, визнання договору недійсним і повернення майна.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Прокурор посилається на те, що Прокуратурою Яготинського району під час здійснення нагляду за додержанням і застосуванням законів в діяльності Капустинської сільської ради встановлено, що Капустинською сільською радою прийнято рішення № 351-37-VI про передачу на обслуговування ТОВ «Яготинводопостачання» водогонів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади Капустинської сільської ради, і на підставі означеного рішення між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 1 про передачу водопровідної мережі в технічну експлуатацію і обслуговування, та вказане рішення Ради не відповідає вимогам Закону отже повинно бути скасоване, а укладений між сторонам договір підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.11.2014 р. порушено провадження у справі № 911/3871/14 та призначено її до розгляду на 15.12.2014 р. Ухвалою суду від 15.12.2014 р. розгляд справи відкладено на 21.01.2015 р.

11.12.2014 р. через відділ діловодства суду надійшло клопотання Відповідача від 11.12.2014 р. б/№ (вх. № 27893/14) про припинення провадження у справі.

В судове засідання 21.01.2015 р. з'явились Прокурор та представник Відповідача. Прокурор позов підтримав та просив задовольнити повністю. Представник Відповідача проти позову заперечив та просив припинити провадження у справі з підстав, зазначених у клопотанні. Позивач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення № 259.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Детально розглянувши матеріали справи, які є достатніми для розгляду справи у даному судовому засіданні, з'ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення Прокурора і представника Відповідача та дослідивши подані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2013 р. Капустинською сільською радою Яготинського району Київської області прийнято рішення № 351-37-VI, відповідно до якого вирішено передати на обслуговування ТОВ «Яготин водопостачання» водогони, що перебувають у комунальній власності територіальної громади Капустинської сільської ради.

На підставі вказаного рішення 01.11.2013 р. між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 1 про передачу водопровідної мережі в технічну експлуатацію та обслуговування (надалі - Договір).

Обґрунтовуючи правові підстави звернення до суду з даним позовом, Прокурор посилається на ст. 121 Конституції України та ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» та зазначає, що оспорювані рішення та договір порушують публічний порядок та інтереси держави щодо розпорядження комунальною власністю за законом.

Так, органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

При цьому, у п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначена виключна компетенція місцевих рад щодо реалізації права комунальної власності, серед яких вирішення виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради питання про надання у концесію об'єктів права комунальної власності.

Статтею 1 Закону України «Про концесії» визначено, що концесія - надання з метою задоволення громадських потреб уповноваженим органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування на підставі концесійного договору на платній та строковій основі юридичній або фізичній особі (суб'єкту підприємницької діяльності) права на створення (будівництво) та (або) управління (експлуатацію) об'єкта концесії (строкове платне володіння), за умови взяття суб'єктом підприємницької діяльності (концесіонером) на себе зобов'язань по створенню (будівництву) та (або) управлінню (експлуатації) об'єктом концесії, майнової відповідальності та можливого підприємницького ризику.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про концесії», у концесію можуть надаватися об'єкти права державної чи комунальної власності, які використовуються для здійснення діяльності у таких сферах господарської діяльності (крім видів підприємницької діяльності, які відповідно до законодавства можуть здійснюватися виключно державними підприємствами і об'єднаннями) водопостачання та водовідведення у порядку, визначеному Законом України «Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності», забезпечення функціонування зрошувальних і осушувальних систем.

За умовами ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону України «Про концесії», затвердження переліку об'єктів права комунальної власності, які можуть надаватися в концесію, здійснюється виключно на пленарних засіданнях відповідних рад. Рішення про надання концесії на об'єкт права комунальної власності за результатами концесійного конкурсу приймає уповноважений орган місцевого самоврядування.

Згідно ч. 4 ст. 5 Закону України «Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності», у разі прийняття відповідною радою, визначеною статтею 3 цього Закону, рішення про пропозицію передачі в оренду чи концесію об'єкта у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебуває у комунальній власності, здійснюється організаційно-технічна підготовка цього об'єкта до передачі відповідно в оренду чи концесію. Після завершення такої підготовки оголошується конкурс на право отримання об'єкта в оренду чи концесію.

Таким чином, передача Капустинською сільською радою вказаної водопровідної мережі в технічну експлуатацію ТОВ «Яготинводопостачання» для надання послуг з водопостачання споживачам, могла бути здійснена лише на умовах концесії та в порядку, визначеному вищевказаними Законами України «Про концесії» та «Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності».

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За таких обставин, рішення Капустинської сільської ради від 16.09.2013 р. № 351-37-VI про передачу на обслуговування ТОВ «Яготинводопостачання» водогонів, що перебувають в комунальній власності територіальної громади Капустинської сільської ради, прийняте з порушенням вищевказаних вимог Закону і суперечить ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, у зв'язку з чим означене рішення підлягає скасуванню.

Розглядаючи позовну вимогу про визнання недійсним Договору, судом встановлено наступне.

Згідно п. п. 1.1., 1.2. Договору, замовник передає, а підрядник приймає в технічну експлуатацію та обслуговування водопровідні мережі з інженерними комунікаціями та необхідним обладнанням. Основні фонди, що передаються підряднику в технічну експлуатацію, вказані в акті прийому-передачі, який додається до даного договору.

За змістом п. 4.1. Договору, об'єкти експлуатації вважаються переданими замовнику з моменту підписання даного договору та акту прийому-передачі.

01.11.2013 р. відповідно до акту прийому-передачі, Капустинською сільською радою передано ТОВ «Яготинводопостачання» майно, на загальну суму 93278,00 грн.

Метою Договору є технічна експлуатація та обслуговування об'єктів за прямим господарським призначенням та відпуск води споживачам (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору, строк дії договору один рік, по закінченні терміну дії, якщо одна із сторін не заявила про розірвання договору, він автоматично продовжується на новий термін.

За умовами пунктів 3, 6, 7 Договору, Радою передано за актами прийому-передачі в технічну експлуатацію комунальне майно для використання за цільовим призначенням, а саме для надання послуг з водопостачання бюджетним організаціям, населенню, іншим організаціям, установам, підприємствам за окремими договорами, з отриманням плати з водокористувачів, тобто для здійснення господарської діяльності з водопостачання з метою отримання прибутку.

Водночас, у Договорі сторони визначили свій правовий статус в якості Замовника і Підрядника, що є характерною особливістю договору підряду.

Проте, за наслідком аналізу умов Договору та відповідних норм Цивільного кодексу України, вбачається що Договір не відповідає положенням ЦК України про підряд.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Разом з тим, всупереч вимогам Законів України «Про концесії», «Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності», сторонами при укладенні Договору не дотримано конкурсного порядку щодо передачі вказаного майна в концесію, не дотримано обов'язку обов'язкової державної реєстрації та нотаріального посвідчення вказаного договору, а також не дотримано істотних умов договору в частині визначення об'єкту концесії (склад і вартість майна), умов встановлення, зміни цін (тарифів) тощо.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно частини першої ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За таких обставин, укладений між Капустинською сільською радою Яготинського району та ТОВ «Яготинводопостачання» Договір № 1 від 01.11.2013 р. про передачу водопровідної мережі в технічну експлуатацію та обслуговування, на підставі рішення, що прийняте з порушенням вимог Закону, є таким, що суперечить актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, отже підлягає визнанню недійсним.

Розглядаючи клопотання Відповідача від 11.12.2014 р. б/№ про припинення провадження у справі, судом встановлено, що останнє не підлягає задоволенню в частині позовних вимог про скасування оскаржуваного рішення Ради та Договору. Підставою клопотання є те, що рішенням Ради № 526-53-VI від 19.09.2014 р. вирішено вважати Договір таким, що втратив чинність. Проте наявність такого рішення ради не свідчить про те, що договір припинив свою дію, а також не є перешкодою для оцінки судом умов зазначеного договору на відповідність вимогам законодавства. Щодо оспорюваного рішення, то доказів про те, що воно скасовано на день розгляду справи суду не надано.

В той же час, Відповідачем до клопотання про припинення провадження у справі додано Акт прийому-передачі водопровідної мережі, з якого вбачається, що станом на дату судового засідання відповідач повернув, а позивач отримав майно одержане за договором № 1 від 01.11.2013 р. про передачу водопровідної мережі в технічну експлуатацію та обслуговування.

За таких обставин провадження у справі в частині позовної вимоги Прокурора про зобов'язання ТОВ «Яготинводопостачання» повернути Капустинській сільській раді водопровідні мережі з інженерними комунікаціями та необхідним обладнанням, вартістю 93278,00 грн., підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, а клопотання Відповідача про припинення провадження у справі підлягає частковому задоволенню, зокрема в частині зобов'язання повернути майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на Відповідача з огляду на наступне.

Оскільки позов поданий Прокурором, який звільнений від сплати судового збору, судовий збір відповідно до ч. ч. 1, 3 статті 49 ГПК України у разі обгрунтованих та задоволених вимог підлягає стягненню з Відповідача.

Вимога про визнання недійсним Договору підлягає оплаті судовим збором в розмірі 1218,00 грн. та враховуючи задоволення зазначеної вимоги стягується з відповідача в доход Державного бюджету України.

Вимога про повернення майна (основні засоби на суму 92590 грн., малоцінні предмети на суму 688 грн.) є майновою та підлягає оплаті судовим збором 1865,56 грн. Враховуючи, що відповідач повернув майно лише на виконання рішення ради від 19.09.2014р., тобто після звернення прокурора до господарського суду 10.09.2014р. з позовною заявою суд покладає даний судовий збір на відповідача.

Вимога про визнання недійсним рішення Ради підлягає оплаті судовим збором в розмірі 1218,00 грн. Враховуючи задоволення зазначеної вимоги судовий збір стягується з відповідача в доход Державного бюджету України.

Таким чином сума судового збору 1218,00 грн. + 1218,00 грн. + 1865,56 грн. ставновить 4301,56 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області від 16.09.2013 р. № 351-37-VI «Про передачу на обслуговування ТОВ «Яготинводопостачання» водогонів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади Капустинської сільської ради».

3. Визнати недійсним укладений між Капустинською сільською радою Яготинського району Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Яготинводопостачання» договір № 1 від 01.11.2013 р. про передачу водопровідної мережі в технічну експлуатацію та обслуговування.

4. Припинити провадження у справі в частині зобов'язання ТОВ «Яготинводопостачання» повернути Капустинській сільській раді Яготинського району Київської області водопровідні мережі з інженерними комунікаціями та необхідним обладнанням, вартістю 93278,00 грн., одержані за договором № 1 від 01.11.2013 р.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинводопостачання» (07700, Київська обл., м. Яготин, вул. Шевченка, 204; ) в доход Державного бюджету України (рахунок 3001 в ГУ ДКСУ у Київській області; код отримувача 37955989; МФО 821018; код класифікації доходів бюджету 22030001) 4301 (чотири тисячі триста одну) грн. 56 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата виготовлення та підписання рішення 26.01.2015 р.

Суддя С.Ю. Наріжний