УХВАЛА

26.01.2015Справа № 5011-4/17431-2012

За скаргоюПублічного акціонерного товариства Комерційного банку "Правекс-Банк"
на діїДругого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції
у справі №5011-4/17431-2012
за первісним позовомФізичної особи-підприємця Кушнір Оксани Олександрівни
доПублічного акціонерного товариства Комерційного банку "Правекс-Банк"
про стягнення 72544,88 грн.
за зустрічним позовомПублічного акціонерного товариства Комерційного банку "Правекс-Банк"
доФізичної особи-підприємця Кушнір Оксани Олександрівни
про розірвання договору та вчинення певних дій

Суддя Васильченко Т.В.

в присутності представників сторін:

від заявникаХмель О.М., довіреність №1755 від 05.01.2015;
від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не з'явилися;
від ВДВСне з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.10.2013 у справі №5011-4/17431-2012 первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Правекс-Банк" на користь Фізичної особи - підприємця Кушнір Оксани Олександрівни 201983,11 грн. орендної плати, 8760,74 грн. пені та 4214,86 грн. судового збору. Зустрічний позов задоволено частково. Зобов'язано фізичну особу - підприємця Кушнір Оксану Олександрівну прийняти приміщення загальною площею 38 кв.м, розташоване за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, 32/39 та підписати акт прийому-передачі приміщення до договору оренди нежилого приміщення від 31.10.2006, зареєстрованого в реєстрі за №8577. В іншій частині зустрічного позову - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2014 вказане рішення суду скасовано в частині задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця Кушнір Оксани Олександрівни, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог за первісним позовом повністю. В іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.03.2014 постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2014 залишено без змін.

10.02.2014 на виконання вказаних судових рішень видано наказ.

16.06.2014 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Правекс-Банк" подало скаргу на дії Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції.

Скарга мотивована тим, що державний виконавець безпідставно виніс 28.05.2014 постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з посиланням на п. 6 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки за виконавчим документом саме боржник зобов'язаний прийняти спірне приміщення, а не передавити його стягувачу. У зв'язку з порушенням державним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження" скаржник, з урахуванням уточнень поданих під час розгляду скарги, просить: визнати неправомірними дії Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції щодо повернення виконавчого документа - наказу господарського суду міста Києва від 10.02.2014 №5011-4/17431-2012 - з підстав, передбачених п. 6 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»; постанову Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 28.05.2014 ВП №43004596 визнати недійсною та зобов'язати Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції вжити належних заходів щодо виконання виконавчого документу - наказу господарського суду міста Києва від 10.02.2014 №5011-4/17431-2012 щодо зобов'язання ФОП Кушнір Оксани Олександрівни прийняти приміщення, розташоване за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, 32/39 та підписати акт прийому-передачі приміщення до договору оренди нежилого приміщення від 31.10.2006, зареєстрованого в реєстрі за №8577.

Резолюцією-розпорядженням заступника Голови господарського суду міста Києва від 16.06.2014 скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Правекс-Банк" на дії Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції у справі №5011-4/17431-2012 для вчинення подальших процесуальних дій передано судді Борисенко І.І.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.06.2014 скарга Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Правекс-Банк" у справі №5011-4/17431-2012 прийнята до розгляду суддею Борисенко І.І. та призначена до розгляду.

Розпорядженням заступника Голови господарського суду міста Києва від 03.07.2014 скарга Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Правекс-Банк" на дії Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції у справі №5011-4/17431-2012 передана судді Васильченко Т.В. для розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.07.2014 скарга Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Правекс-Банк" у справі №5011-4/17431-2012 прийнята до розгляду суддею Васильченко Т.В. та призначена до розгляду.

14.07.2014 Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, через відділ діловодства суду, подав письмові заперечення на скаргу, в яких проти скарги заперечив та пояснив, що у наказі господарського суду м. Києва від 10.02.2014 №5011-4/17431-2012 було зобов'язано боржника прийняти приміщення загальною площею 38 кв. м, втім у звіті про проведення технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж офісного приміщення на пр-ті Соборності, 32/39 у м. Луцьку на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки та санітарного законодавства від 15.05.2014, виконаного фізичною особою-підприємцем Войдюком Сергієм Андрійовичем, площа спірного приміщення визначена у розмірі 37,6 кв. м, що свідчить про відсутність у боржника визначеного виконавчим документом майна, а відтак такий виконавчий документ підлягає поверненню стягувачу на підставі п. 6 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.07.2014 зупинено розгляд скарги у справі №5011-4/17431-2012 до повернення матеріалів справи з Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.12.2014 поновлено розгляд скарги у справі №5011-4/17431-2012 та призначено до розгляду.

22.01.2015 Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, через відділ діловодства суду, подав копію виконавчого провадження.

В судовому засіданні 26.01.2015 представник скаржника підтримав вимоги викладені у скарзі, з урахуванням поданих уточнень, просив її задовольнити.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) в судове засідання своїх представників не направив, про причини їх неявки суду не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції в судове засідання також не з'явився, втім 22.01.2015 подав заяву про розгляд скарги без присутності його представника.

Згідно п 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) та Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції в судове засідання не з'явилися, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка представників сторін та Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції не перешкоджає розгляду скарги.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника скаржника, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги, господарський суд міста Києва дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 10.02.2014 на примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2013, що залишено в силі постановою Київського апеляційного господарського суду міста Києва від 15.01.2014, яке набрало законної сили 15.01.2014 у справі №5011-4/17431-2012 видано наказ про зобов'язання фізичної особи - підприємця Кушнір Оксани Олександрівни прийняти приміщення загальною площею 38 кв. м, розташоване за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, 32/39 та підписати акт прийому-передачі приміщення до договору оренди нежилого приміщення від 31.10.2006, зареєстрованого в реєстрі за №8577.

На підставі заяви стягувача (Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Правекс-Банк") від 17.02.2014 старший державний виконавець Другого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції Шпірук В.Ю. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.04.2014 ВП №43004596.

28.05.2014 старший державний виконавець Другого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції Шпірук В.Ю. виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, а саме наказу господарського суду міста Києва від 10.02.2014 № 5011-4/17431-2012.

Вказана постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві прийнята державним виконавцем на підставі п. 6 ст. 47 та ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", з огляду на те, що згідно заяви боржника та Звіту про проведення технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж офісного приміщення на пр-ті Соборності, 32/39 у м. Луцьку на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки та санітарного законодавства, приміщення по пр. Соборності, 32/39 має загальну площу 37,6 кв. м, а згідно рішення суду боржник має прийняти приміщення площею 38 кв. м.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

При цьому, винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві з підстави, передбаченої пунктом 6 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" буде вважатися правомірним лише у разі відсутності у зобов'язаної сторони визначеного у виконавчому документі майна, що підтверджено відповідним актом державного виконавця.

Тоді як, державний виконавець в порушення ч. 2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" не надав доказів на підтвердження складання акту про фактичну відсутність визначеного у виконавчому документі майна, яке підлягало прийняттю боржником (фізичною особою-підприємцем Кушнір Оксаною Олександрівною), а наявний в матеріалах виконавчого провадження акт від 13.05.2014 не засвідчує факту відсутності майна, визначеного у виконавчому документі, а лише містить зазначення про не відповідність майна технічному паспорту.

При цьому, безпідставним є посилання державного виконавця в оскаржуваній постанові на заяву боржника та наданий ним Звіт про проведення технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж офісного приміщення на пр-ті Соборності, 32/39 у м. Луцьку на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки та санітарного законодавства, оскільки вказані документи складені та подані лише однією стороною виконавчого провадження, в даному випадку, боржником.

Разом з тим, згідно умов укладеного між Фізичною особою - підприємцем Кушнір Оксаною Олександрівною (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Правекс-Банк" (орендар) договору оренди нежитлового приміщення від 31.10.2006, орендодавець передає, в орендар приймає в тимчасове користування на умовах оренди нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м. Луцьк, проспект Соборності, будинок 32/39, загальною площею 38 кв. м. для розміщення банківської установи.

Саме на підставі умов договору оренди нежитлового приміщення від 31.10.2006 судовим рішенням від 17.10.2013 у справі № 5011-4/17431-2012 було зобов'язано орендодавця (боржника у виконавчому провадженні) прийняти приміщення загальною площею 38 кв. м, розташоване за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, 32/39 та підписати акт прийому-передачі приміщення до договору оренди нежилого приміщення від 31.10.2006, зареєстрованого в реєстрі за №8577, про що і було видано відповідний виконавчий документ - наказ господарського суду міста Києва від 10.02.2014.

Втім, державний виконавець при примусовому виконанні судового рішення вказані вище обставини не з'ясував та не дослідив, безпідставно прийнявши до уваги лише подані боржником відомості про фактичну наявність майна іншої загальної площі.

В той час як статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 11 вказаного Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

При цьому, при виникненні сумнівів у способі виконання судового рішення, державний виконавець має право згідно ч. 3 вказаної статті Закону звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання.

З огляду на наведені норми законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку про помилкове застосування державним виконавцем в оскаржуваній постанові п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» як підставу для повернення виконавчого документа стягувачу, враховуючи, що жодними належними та беззаперечними доказами не підтверджено факту відсутності майна, визначеного виконавчим документом. До того ж, державний виконавець у постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві не навів жодної правової підстави, що обумовлює неможливість виконання судового рішення у даній справі, а отже фактично відмовився від виконання судового рішення, яке набрало законної сили та є обов'язковим до виконання відповідно до приписів статті 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

В п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» визначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи вищевикладене та відсутність підстав, з яких державним виконавцем винесено постанову від 28.05.2014 ВП №43004596 про повернення виконавчого документа стягувачеві, передбачених нормами ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої скарги, у зв'язку з чим вона підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 43, 82-86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Правекс-Банк" на дії Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції щодо невиконання рішення у справі № 5011-4/17431-2012.

2. Визнати неправомірними дії Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції щодо повернення виконавчого документа - наказу господарського суду міста Києва від 10.02.2014 №5011-4/17431-2012 з підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

3. Постанову Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 28.05.2014 ВП №43004596 визнати недійсною та зобов'язати Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції вжити належних заходів щодо виконання виконавчого документу - наказу господарського суду міста Києва від 10.02.2014 №5011-4/17431-2012 щодо зобов'язання ФОП Кушнір Оксани Олександрівни прийняти приміщення, розташоване за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, 32/39 та підписати акт прийому-передачі приміщення до договору оренди нежилого приміщення від 31.10.2006, зареєстрованого в реєстрі за №8577.

Суддя Т.В. Васильченко