ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 січня 2015 року Справа № 902/904/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Овечкіна В.Е., Чернова Є.В., Цвігун В.Л.,
розглянувши матеріали касаційної скарги приватного підприємства "Адлєр"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 28.10.2014
у справі№902/904/14
за позовомПАТ "Зернопродукт МХП"
до (третя особа1.приватного підприємства "Адлєр", 2.сільськогосподарського ТОВ "Перемога" - ВДВС Літинського РУЮ Вінницької області)
про визнання права власності на майно, зняття арешту з майна зобов'язання звільнити майно з-під арешту та зняти заборону на його відчуження
В С Т А Н О В И В :

У вміщеному в касаційній скарзі клопотанні скаржник просить відновити пропущений процесуальний строк, посилаючись на те, що пропуск строку обумовлено необхідністю усунення недоліків оформлення первісної касаційної скарги (в частині недоплати судового збору), зазначених в ухвалі Вищого господарського суду України від 04.12.2014.

Відповідно до ч.1 ст.110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Застосування цього строку є обов'язковим для всіх учасників судового процесу, в тому числі і для господарського суду.

Постанову прийнято Рівненським апеляційним господарським судом 28.10.2014 та надіслано сторонам 03.11.2014 року, що вбачається з відмітки апеляційного суду на останній сторінці постанови (а.с.37 том 2).

Однак, належно оформлену касаційну скаргу (з доказами сплати судового збору у встановленому розмірі) подано скаржником лише 10.12.2014р., тобто зі значним пропуском встановленого процесуального строку, перебіг якого закінчився 17.11.2014р.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, вважає, що клопотання про відновлення пропущеного строку не підлягає задоволенню, а справа - касаційному провадженню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.53 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску строку поважною.

Отже, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду виходячи з встановлення поважності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Згідно ч.3 ст.105 ГПК України постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином, з системного аналізу змісту ч.3 ст.105 та ч.1 ст.110 ГПК України випливає, що перебіг строку подання касаційної скарги на постанову апеляційного господарського суду починається з наступного дня після прийняття відповідної постанови.

Крім того, виходячи зі змісту ст.ст.52,110 ГПК України недотримання порядку подання касаційної скарги, строку її подання, неподання доказів підписання скарги уповноваженою особою, ненадіслання копії скарги сторонам по справі, незазначення суті порушення або неправильного застосування норма матеріального чи процесуального права, так само як і неподання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі у цей обмежений процесуальним законом часовий період не зупиняють перебігу вказаного строку. В зв'язку з цим, скарга вважається фактично поданою лише за умов її належного оформлення, тобто в будь-який можливий момент після усунення недоліків, передбачених п.п.1-6 ч.1 ст.1113 ГПК України.

В зв'язку з цим, наявне подальше усунення допущених процесуальних недоліків оформлення первісної касаційної скарги, зазначених в ухвалі Вищого господарського суду України від 04.12.2014р., не може вважатися достатньою підставою для відновлення встановленого 20-денного строку, оскільки запізніле усунення зазначених недоліків поза межами процесуального строку жодним чином не впливає на його перебіг. Натомість, наявна реалізація заявником права на повторне звернення з належно оформленою касаційною скаргою, передбаченого ч.3 ст.1113 ГПК України, не тягне автоматичного визнання причин пропуску процесуального строку поважними та його відновлення.

За таких обставин, колегія не приймає до уваги наведене у клопотанні обґрунтування підстав для поновлення пропущеного процесуального строку виключно правом на повторне звернення зі скаргою з відповідним клопотанням, оскільки пропуск строку стався не з поважних причин в розумінні ст.53 ГПК України, а передусім внаслідок попереднього порушення заявником норм процесуального закону, дотримання яких є обов'язковим для всіх учасників господарського процесу і залежить виключно від добросовісності скаржника. Підтвердженням цього є ухвала Вищого господарського суду України від 04.12.2014, якою первісну касаційну скаргу було повернуто без розгляду у зв'язку з допущеним заявником порушенням норм процесуального закону.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Однак, заявник не довів існування істотних перешкод, які б могли позбавити його можливості подати належно оформленою первісну касаційну скаргу в межах встановленого процесуального строку.

Отже, скаржником не надано переконливих доказів щодо наявності поважних причин пропуску процесуального строку з обґрунтуванням їх поважності.

Відповідно до ч.2 ст.110 ГПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про повернення касаційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Згідно з п.5 ч.1 ст.1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, клопотання про відновлення пропущеного строку підлягає відхиленню, а подана касаційна скарга - поверненню заявнику у зв'язку з відсутністю підстав (поважних причин) для поновлення строку.

Водночас, слід зазначити, що згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Випадки повернення касаційної скарги врегульовано в ч.1 ст.1113 ГПК України. Зокрема, відповідно до п.5 ч.1 ст.1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання або клопотання про відновлення цього строку відхилено.

За таких обставин, сплачена сума судового збору підлягає поверненню заявнику.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.44,53,86,110,1113 ГПК України, п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання приватного підприємства "Адлєр" про поновлення пропущеного строку для подання касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 28.10.2014 у справі №902/904/14.

Касаційну скаргу приватного підприємства "Адлєр" повернути заявнику, а справу №902/904/14 - до господарського суду Вінницької області.

Повернути на користь приватного підприємства "Адлєр" з Державного бюджету України (рахунок 0007, УДКСУ у Печерському районі м.Києва, код отримувача 38004897, банк отримувача ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку отримувача 820019) 183 грн. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням від 09.12.2014 №2259.

Судді:В.Овечкін
Є.Чернов
В.Цвігун