ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 лютого 2015 р. Справа № 918/1995/14

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватне підприємство "Володимирець-Агрошляхбуд"

до відповідача Дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" "Автомобільні дороги України", в інтересах Філії "Володимирецький райавтодор"

про стягнення в сумі 27 833 грн. 77 коп.

Представники:

Від позивача : Ліщинська Т.І.

Від відповідача : не з'явився

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 03.02.2015 р. до 10.02.2015 р.

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство "Володимирець-Агрошляхбуд" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" "Автомобільні дороги України", в інтересах Філії "Володимирецький райавтодор" про стягнення 27 833 грн. 77 коп., з яких: основана заборгованість - 22 428 грн. 25 коп., інфляційних втрати - 4 754 грн. 79 коп., 3% річних - 650 грн. 73 коп. Свої вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем умов укладених між сторонами Договорів (Договір б/н від 03.12.2012р., Договір б/н від 26.12.2012р., Договір б/н від 21.01.2013р., Договір б/н від 01.05.2013р., Договір від 11.06.2013р., Договір від 19.07.2013р.), в частині своєчасної сплати вартості проведених робіт та наданих послуг, та отриманого бітуму.

03.02.2015 р. через відділ канцелярії та документального забезпечення до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач не визнає позов. Пояснює, що Договори укладені між Приватним підприємством "Володимирець - Агрошляхбуд" та Філією "Володимирецький райавтодор" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" з перевищенням повноважень начальника філії без дозволу юридичної особи. Зазначає, що виконання робіт та надання послуг здійснювалось не згідно умов зазначених договорів, а відповідно до ст.11. ЦК України та ст.181 ГК України. Просить в позові відмовити.

У судових засіданнях представник позивача надавав пояснення, які співпадають з позицією, що викладена у позові.

У свою чергу представник відповідача підтримував доводи, що висвітлені у письмовому відзиві. Просив у позові відмовити.

10.02.2015 р. представник відповідача до суду не прибув.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, повно та об'єктивно оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. При цьому суд виходив з такого.

Суд встановив, що між Філією "Володимирецький райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" "Автомобільні дороги України" та Приватним підприємством "Володимирець-Агрошляхбуд" укладено наступні договори: Договір б/н від 03.12.2012р., Договір б/н від 26.12.2012р., Договір б/н від 21.01.2013р., Договір б/н від 01.05.2013р., Договір від 11.06.2013р., Договір від 19.07.2013р. (арк.с. 7, 27, 30, 37, 40, 43).

Відповідно до предмету Договору б/н від 03.12.2012 р. Приватне підприємство "Володимирець-Агрошляхбуд" (ПІДРЯДНИК) зобов'язується надати транспортні послуги, а Філія "Володимирецький райавтодор" (ЗАМОВНИК) зобов'язується проводити оплату за фактично виконані роботи. Загальна сума за договором складає 38 931 грн. 55 коп. (п. 2.1 Договору).

За умовами Договору б/н від 26.12.2012р. Приватне підприємство "Володимирець-Агрошляхбуд" (ПІДРЯДНИК) зобов'язується надати послуги бульдозера по розчистці вулиць від снігу (п. 1.1), а Філія "Володимирецький райавтодор" (ЗАМОВНИК) зобов'язується проводити оплату за фактично виконані роботи (п. 1.2). Загальна сума за договором 1 307 грн. 45 коп. (п. 2.1 Договору).

Пунктами 1.1 та 1.2 Договору б/н від 21.01.2013р. визначено, що Приватне підприємство "Володимирець-Агрошляхбуд" (ПІДРЯДНИК) зобов'язується надати послуги автогрейдера та автомобіля КРАЗ по розчистці вулиць від снігу, а Філія "Володимирецький райавтодор" (ЗАМОВНИК) зобов'язується проводити оплату за фактично виконані роботи. Загальна сума за договором 9 930 грн. 94 коп. (п. 2.1 Договору).

Згідно предмету Договору б/н від 01.05.2013р. Приватне підприємство "Володимирець-Агрошляхбуд" (Продавець) бере зобов'язання надати бітум Покупцю - Філії "Володимирецький райавтодор". Сума договору згідно рахунку становить 1 840 грн. 15 коп. (п.3.3 Договору).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору від 11.06.2013р. Приватне підприємство "Володимирець-Агрошляхбуд" (ПІДРЯДНИК) зобов'язується надати послуги автомобіля КРАЗ, а Філія "Володимирецький райавтодор" (ЗАМОВНИК) зобов'язується проводити оплату за фактично виконані роботи. Загальна сума договору 589 грн. 15 коп. (п. 2.1 Договору).

Договором б/н від 19.07.2013р. обумовлено, що Приватне підприємство "Володимирець-Агрошляхбуд" (ПІДРЯДНИК) зобов'язується надати послуги автомобіля МАЗ (п. 1.1 Договору), а Філія "Володимирецький райавтодор" (ЗАМОВНИК) зобов'язується проводити оплату за фактично виконані роботи (п. 1.2 Договору). Загальна сума за договором становить 1 716 грн. 48 коп. (п.2.1 Договору).

Договори підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено відтисками їх печаток.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, позивачем були виконані відповідні роботи та надані послуги на загальну суму 52 475 грн. 57 коп., також поставлений товар - бітум на суму 1840 грн. 15 коп. у відповідності до умов укладених між сторонами Договорів. Вказане підтверджується актами здачі-приймання робіт та товарно-транспортними накладними за період з 15.12.2012р. по 19.07.2013р. (арк.с. 8-45).

Проте відповідач свої зобов'язання по оплаті виконаних робіт та наданих послуг, також вартості отриманого товару, своєчасно та в повному обсязі не виконував, оплату провів частково в загальній сумі 30 047 грн. 32 коп.

Несплаченими залишилися 22 428 грн. 25 коп.

20 жовтня 2014 року між ЗАМОВНИКОМ та ПІДРЯДНИКОМ підписано акт звірки взаємних розрахунків, яким погодили, що станом на 20.10.2014 р. борг відповідача перед позивачем складає 22 428 грн. 25 коп. (арк.с. 47).

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 1 від 22.10.2014р. (арк.с. 46-47), в якій зазначив, що станом на 20.10.2014р. заборгованість філії "Володимирецький райавтодор" перед Приватним підприємством "Володимирець-Агрошлляхбуд" становить 22 428 грн. 25 коп. та просить оплатити дану заборгованість. Також було надіслано лист №106 від 19.11.2014 р. відповідачу із роз'ясненням по яких саме договорах виникла заборгованість перед позивачем (арк.с. 49).

У письмовій відповіді на претензію №6/1775 від 04.12.2014 р. відповідач вказав, що у ДП "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" тяжке фінансове становище, тому просив реструктуризувати заборгованість до червня 2015 року (арк.с. 50).

Покликаючись на ст.625 ЦК України, з огляду на несвоєчасне виконання зобов'язань, позивач нарахував відповідачу 4 754 грн. 79 коп. інфляційних страт та 650 грн. 73 коп. - 3% річних за період з 01.01.2014 р. по 19.12.2014 р.

Надані суду розрахунки заборгованості перевірено та визнано правильними (арк.с. 3).

Таким чином, загальна сума боргу відповідача становить 27 833 грн. 77 коп. (22 428 грн. 25 коп. + 4 754 грн. 79 коп. + та 650 грн. 73 коп. = 27 833 грн. 77 коп.).

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

За приписами ст.239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За своєю правовою природою укладені між сторонами Договори від 03.12.2012р., від 26.12.2012р., від 21.01.2013р., від 11.06.2013р., від 19.07.2013р. є договорами про надання послуг.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір №б/н від 01 травня 2013 року за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Щодо доводів відповідача про те, що Договори укладені між Приватним підприємством "Володимирець - Агрошляхбуд" та Філією "Володимирецький райавтодор" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" з перевищенням повноважень начальника філії без дозволу юридичної особи, суд зауважує наступне.

Статтею 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Згідно статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Згідно пунктів 3.1., 3.3. Положення філії "Володимирецький райавтодор" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" філія є відособленим підрозділом Підприємства, не є юридичною особою, діє відповідно до чинного законодавства і цього Положення. Філія може від імені і за дорученням директора Підприємства: укладати договори відповідно до предмета діяльності Підприємства; представляти інтереси Філії і Підприємства у всіх установах, організаціях, підприємствах, об'єднаннях, асоціаціях у межах наданих їй повноважень (арк.с. 83-88).

У Договорах від 03.12.2012р., від 26.12.2012р., від 21.01.2013р. вказується, що під час їх укладення начальник філії "Володимирецький райавтодор" Руденко Роман Анатолійович діяв на підставі генерального доручення від 21.06.2011 р. №029-1. Однак, такий документ у матеріалах справи відсутній.

Разом з тим, відповідачем до справи надано копію Довіреності №29-11 від 21.06.2011 р., згідно якої ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" уповноважило в.о. начальника філії "Володимирецький райавтодор" Руденка Романа Анатолійовича, зокрема, самостійно укладати від імені Підприємства господарські договори та інші правочини; підписувати від імені Підприємства за письмовою згодою директора Підприємства договори оренди нерухомого майна Підприємства, та договори спрямовані на задоволення власних господарських потреб філії на суму понад 10 тис.грн., а також інші види договорів, які не потребують нотаріального посвідчення. Довіреність дійсна до 31.12.2011 р. (арк.с. 72).

Також подано копію Довіреності №02-12 від 03.01.2012 року, згідно якої ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" уповноважило начальника філії "Володимирецький райавтодор" Руденка Романа Анатолійовича, зокрема, самостійно укладати від імені Підприємства господарські договори та інші правочини на суму, що не перевищує 50 тис.грн.; підписувати від імені Підприємства за письмовою згодою директора Підприємства договори оренди нерухомого майна Підприємства, та договори спрямовані на задоволення власних господарських потреб філії, а також інші види договорів, які не потребують нотаріального посвідчення. Довіреність дійсна до 31.12.2012 р. (арк.с. 73).

У Договорах від 01.05.2013 р., від 11.06.2013р., від 19.07.2013р. вказується, що під час їх укладення начальник (т.в.о. начальника) філії "Володимирецький райавтодор" Новак Андрій Миколайович діяв на підставі генерального доручення від 21.06.2011 р. №029-1. Однак, такий документ у матеріалах справи відсутній.

Проте, у справі наявна подана відповідачем копія Довіреності №20-13 від 25.01.2013 р., у якій вказано, що ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" уповноважило в.о. начальника філії "Володимирецький райавтодор" Новака Андрія Миколайовича, зокрема, самостійно укладати від імені Підприємства господарські договори та інші правочини на суму, що не перевищує 50 тис.грн.; підписувати від імені Підприємства за письмовою згодою директора Підприємства договори оренди нерухомого майна Підприємства, та договори спрямовані на задоволення власних господарських потреб філії, а також інші види договорів, які не потребують нотаріального посвідчення. Довіреність дійсна до 31.12.2012 р. (арк.с. 71).

Отже, наданими доказами підтверджується той факт, що керівництво філії "Володимирецький райавтодор" було наділено відповідними повноваженнями самостійно укладати з позивачем правочини, у тому числі й згадані вище Договори. Однак, при укладенні останніх було зазначено іншу назву та номер уповноважуючих документів. Суд розцінює дану обставину як допущення технічних помилок при написанні назв та номеру довіреностей, на підставі яких діяли начальники філії Руденко Р.А. та Новак А.М., під час укладення Договорів.

Разом з тим, допущення таких помилок не дає підстав вважати, що правочини вчинено з перевищенням повноважень, оскільки на момент укладення Договорів існували документи, що давали право керівництву філії їх підписувати.

Крім того, у листі №6/1775 від 04.12.2014 р. відповідач вказав на важкий фінансовий стан підприємства та просив розстрочити сплату боргу, тим самим фактично визнав заборгованість перед позивачем.

У пункті 3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину. Якщо керівник відособленого підрозділу юридичної особи мав відповідні повноваження, але у правочині помилково відсутні вказівки на те, що її укладено від імені юридичної особи, то ця обставина також не може бути підставою для визнання правочину недійсним. У таких випадках правочин слід вважати вчиненим від імені юридичної особи.

Отже, доводи відповідача, що викладені у письмовому відзиві, спростовуються наведеними вище правовими нормами та матеріалами справи, тому не приймаються судом до уваги.

В силу статей 43, 47, 33, 38 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Факт несвоєчасної та неповної оплати відповідачем наданих позивачем послуг (виконаних робіт) та отриманого від продавця бітуму, підтверджується наявними у справі належними та допустимими доказами. Тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю в сумі 27 833 грн. 77 коп., з яких: основана заборгованість - 22 428 грн. 25 коп., інфляційних втрати - 4 754 грн. 79 коп., 3% річних - 650 грн. 73 коп.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" "Автомобільні дороги України", в інтересах Філії "Володимирецький райавтодор" (33000, м.Рівне, вул.Остафова, 7, ) на користь Приватного підприємства "Володимирець-Агрошляхбуд" (34300, Рівненська область, смт.Володимирець, вул.Комарова, 1, ) - 22 428 грн. 25 коп. основного боргу, 4 754 грн. 79 коп. інфляційних втрат, 650 грн. 73 коп. 3% річних, 1 827 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "10" лютого 2015 року

Суддя Бережнюк В.В.