РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26301/14 26.01.15
За позовом Антимонопольного Комітету України

До Приватного підприємства «Ерідан»

Про стягнення 200 000, 00 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін:

від позивача Максименко А.П. - представник (дов. № 300-122/01-1680 від 28.02.2014 р.)

Удовіченко В.Г. - представник (дов. № 300-122/09-2091 від 17.03.2014 р.)

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Ерідан» про стягнення штрафу у розмірі 100 000,00 грн. та пені у розмірі 100 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Рішенням Антимонопольного комітету України від 13.06.2014 р. № 347-р у справі № 127-26.13/80-13 на Приватне підприємство «Ерідан» накладено штраф у розмірі 100 000, 00 грн. за вчинення порушення, передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою строки.

Пунктом 2 резолютивної частини зазначеного Рішення за вчинення порушення, передбаченого п. 1 резолютивної частини Рішення, на відповідача накладено штраф у розмірі 100 000, 00 грн.

Відповідач штраф в розмірі 100 000, 00 грн. у встановлені законом строки не сплатив, внаслідок чого позивач просить суд стягнути з відповідача крім штрафу у розмірі 100 000, 00 грн., ще і пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі 100 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2014 р. порушено провадження у справі № 910/26301/14 та призначено справу до розгляду на 15.12.2014 р.

Представник відповідача в судове засідання 15.12.2014 р. не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Натомість 12.12.2014р. представником відповідача подано відзив на позовну заяву із викладеними запереченнями проти позову з підстав не дослідження доказів позивачем при прийнятті спірного рішення, Клопотання про витребування доказів, а також, Клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно клопотання про витребування доказів, відповідач просить суд витребувати у Антимонопольного комітету України оригінал заяви від 23.07.2012 №14-01/400-П про порушення законодавства про захист економічної конкуренції для огляду в судовому засіданні та належним чином завірену копію для залучення до матеріалів справи.

Крім того, у поданому до суду відзиві на позовну заяву, відповідач, крім заперечень щодо суті позовних вимог позивача просить також суд витребувати у Антимонопольного комітету України, в якості доказу оригінал справи №239-26.13/374-12, витребувати у Антимонопольного комітету України, в якості доказу оригінал справи №127-26.13/80-13, а також, витребувати у Антимонопольного комітету України оригінал заяви від 23.07.2012 №14-01/400-П про порушення законодавства про захист економічної конкуренції для огляду та її завірену копію в якості доказу для долучення до матеріалів справи.

Розглянувши у судовому засіданні 15.12.2014р. клопотання відповідача про витребування доказів, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ.

З метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду спору у справі, судом задовольняється клопотання в частині витребування у Антимонопольного комітету України, в якості доказу оригінал справи №127-26.13/80-13, оскільки, на підставі розгляду вказаної справи позивачем прийнято рішення, згідно якого на відповідача накладено штраф у розмірі 100 000грн., стягнення якого є предметом розгляду у даній справі.

Також, судом задовольняється клопотання відповідача в частині витребування у Антимонопольного комітету України оригіналу заяви від 23.07.2012 №14-01/400-П про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, на підставі якої Антимонопольним комітетом України порушено справу № 127-26.13/80-13. При цьому, вказане клопотання стосовно витребування даної заяви відповідачем міститься як в Клопотанні про витребування доказів, так і у відзиві на позовну заяву, тому фактично, задоволення прохання що викладене окремим клопотанням, виключає необхідність розгляд тотожного клопотання що викладене у відзиві на позовну заяву.

Стосовно вимоги відповідача про витребування у Антимонопольного комітету України в якості доказу оригінал справи №239-26.13/374-12, суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання у цій частині, оскільки вказана справа не відноситься до предмета розгляду у даній справі. Крім того, відповідачем належним чином не обґрунтовано обставин, які може підтвердити цей доказ, Таким чином, в цій частині клопотання про витребування доказів, задоволенню не підлягає.

З огляду на наведене, у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача, необхідністю витребування доказів, відповідно до ст. 77 ГПК України, суд відклав розгляд справи на 19.01.2015 р., про що виніс відповідну ухвалу. За таких обставин, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом також задоволено.

У судовому засіданні 19.01.2015 р. оголошено перерву до 26.01.2015 р.

21.01.2015 р. відділом діловодства суду отримано від представника відповідача клопотання про зупинення провадження у справі, відповідно до якого останній просить суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/11045/14 про банкрутство ПП «Ерідан» на підставі ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

26.01.2015 р. відділом діловодства суду отримано від представника позивача пояснення із запереченнями проти клопотання про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 26.01.2015 р. представник позивача подав суду оригінали витребуваних ухвалою суду від 15.12.2014 р. документи для огляду.

При цьому представник відповідача в судове засідання 26.01.2015 р. не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що зокрема свідчить підпис уповноваженого представника Б.С. Хіміча у розписці про оголошення перерви.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судовому засіданні 26.01.2015 р від останнього до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та відповідно до вимог ст. 69 ГПК України.

Розглянувши у судовому засіданні 26.01.2015 р. клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд відмовляє в його задоволенні з таких підстав.

Дійсно, за змістом ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання. Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову. У разі звернення позивача із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство після винесення ухвали господарського суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає припиненню на підставі пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, як зазначено у Постанові Верховного суду України від 24 грудня 2013 року № 3-36гс13, накладений відділенням АМК штраф на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції» є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу.

Виходячи з наведеного, зазначені нарахування (штраф та пеня) не пов'язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов'язання або зобов'язання щодо сплати податків і зборів та не є заходами, спрямованими на забезпечення виконання цих зобов'язань, відповідно до положень статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, безпідставним є застосування до вказаних правовідносин положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За таких обставин, в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі судом відмовлено.

В судовому засіданні 26.01.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Антимонопольного комітету України від 13.06.2014 р. № 347-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» (далі - Рішення) визнано, що ПП «Ерідан» вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 22.11.2012 р. № 239-29.3/09-12158 у встановлений ним строк.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення, на ПП «Ерідан» було накладено штраф у розмірі 100 000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення Антимонопольного комітету України, надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Копію Рішення від 13.06.2014 р. № 347-р. разом із супровідним листом Антимонопольного комітету України від 02.07.2014 р. № 20-26/04-5980 було надіслано ПП «Ерідан» 02.07.2014 р. та вручено 04.07.2014 р., що підтверджується доданим до позовної заяви повідомленням про вручення поштового відправлення № 396.

Однак, відповідачем сума штрафу сплачена не була, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення суми штрафу з ПП «Ерідан».

Крім суми штрафу позивач нарахував за період з 05.09.2014 р. по 17.11.2014 р. пеню за кожен день прострочення сплати штрафу в розмірі півтора відсотка від суми штрафу, що відповідно до розрахунку позивача складає 111 000, 00 грн. Враховуючи вимоги частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», згідно якої розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу АМКУ, позивач просить стягнути пеню в розмірі 100 000 грн.

Крім того, в процесі розгляду справи судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2014 р. № 910/11045/14 прийнято до розгляду заяву про порушення справи про банкрутство ПП «Ерідан».

Постановою Господарського суду м. Києва від 01.07.2014 р. у справі № 910/11045/14 Приватне підприємство «Ерідан» визнано банкрутом.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 238 ГК України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 ГК України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов'язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб'єкта господарювання; скасування державної реєстрації та ліквідація суб'єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Судом встановлено, що постановою Господарського суду м. Києва від 01.07.2014 р. у справі № 910/11045/14 Приватне підприємство «Ерідан» визнано банкрутом.

За змістом ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

При цьому відповідно до ст. 19 зазначеного Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Водночас як зазначено у Постанові Верховного суду України від 24 грудня 2013 року № 3-36гс13, накладений відділенням АМК штраф на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції» є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу, а тому зазначені нарахування (штраф та пеня) не пов'язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов'язання або зобов'язання щодо сплати податків і зборів та не є заходами, спрямованими на забезпечення виконання цих зобов'язань, відповідно до положень статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За змістом ст. 111-28 ГПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

За таких обставин, суд здійснює розгляд даної справи по суті в межах даного судового провадження, оскільки дія норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на спірні правовідносини не поширюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 зазначеного Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Рішення було вручене ПП «Ерідан» 04.07.2014 р.

Так, кінцевий термін сплати відповідачем штрафу є 04.09.2014 р.

Згідно ч. 8 ст. 56 цього ж Закону, протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачений, доказів зворотного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від виплати у встановлений Законом термін накладеного на нього позивачем штрафу.

Враховуюче викладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 100 000, 00 грн. обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач нараховує відповідачеві пеню у розмірі 100 000,00 грн. за період з 05.09.2014 р. по 17.11.2014 р.

Господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 100 000,00 грн. Розмір пені за один день складає 1500, 00 грн. (100 000,00 х 1,5 %= 1500,00 грн.)

За період з 05.09.2014 р. по 17.11.2014 р. прострочено 74 дні сплати штрафу.

За вказаний період сума пені за прострочення сплати штрафу складає 111 000, 00 грн.

Отже, сума пені, що підлягає стягненню з урахуванням встановлених обмежень (ст. 56 Закону) становить 100 000,00 грн., оскільки, сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 100 000,00 грн.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення пені в сумі 100 000,00 грн. є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Викладені у відзиві заперечення відповідача не приймаються судом, оскільки знаходяться поза межами розгляду судом справи про стягнення накладеного чинним рішенням Антимонопольного комітету України штрафу, а також пені внаслідок його несплати.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Станом на день розгляду спору штраф та пеня не сплачені, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано.

Згідно з ч. 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Ерідан» (03035, м. Київ, вул. Солом'янська будинок 1, К. 710; ) до загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків, код платежу - 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", символ звітності 106 штраф у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. та пеню у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Ерідан» (03035, м. Київ, вул. Солом'янська будинок 1, К. 710; )до Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в сумі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення

складено 30.01.2015 р.

Суддя Ю.В. Картавцева