ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 рокуСправа № 912/5020/14
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Болгар Н.В. розглянув у засіданні справу № 912/5020/14

за позовом: публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк";

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

про стягнення 55 212 грн. 07 коп.

Представники:

позивача - заступник керівника напрямку філії "Кіровоградське регіональне управління" ПАТ "ПриватБанк" Лазіс М.М., довіреність № 2324-К-О від 11.07.14;

відповідача - участі не брав.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до господарського суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 32 415 грн. 24 коп. заборгованості за кредитом наданим по договору від 20.01.12, 13 507 грн. 72 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 6 367 грн. 93 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 2 921 грн. 18 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, всього - 55 212 грн. 07 коп. та 1 827 грн. судового збору.

Відповідачем не виконані вимоги ухвали про порушення провадження у справі від 25.12.14 і ухвали суду про відкладення розгляду справи від 22.01.15 та у строки, визначені господарським судом, як і станом на день засідання, не подано: у письмовій формі погодження або обґрунтоване та підтверджене належними доказами заперечення щодо вимог позивача. Примірники вказаних ухвал направлені господарським судом відповідачу за адресою, за якою він внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та зазначеною у позовній заяві, тобто вжиті належні заходи щодо повідомлення названої сторони про дату, час і місце засідання. Правом на змагальність, передбаченим ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України відповідач не скористався з власної ініціативи.

Згідно з ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представника позивача у засіданні господарський суд встановив наступне.

20.01.12 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (клієнт), підписала заяву про відкриття поточного рахунку, якою відповідач приєднався до "Умов та Правил надання банківських послуг" (далі по тексту - Умови), тарифів Банку.

Відповідно до змісту п. 3.2.1.1.1. Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок (кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. За п.п. 3.2.1.1.3., 3.2.1.1.6. Умов, кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди; ліміт овердрафту встановлюється Банком на кожний операційний день; Банк має право в односторонньому порядку змінити розмір ліміту кредитування (п.п. 3.2.1.1.3., 3.2.1.1.6. Умов).

Пунктом 3.2.1.1.8. Умов обумовлено, що проведення платежів Клієнтом у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов. При порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених Умовами, Банк на свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту, про що направити Клієнту повідомлення. При належному виконанні Клієнтом зобов'язань, передбачених Умовами, за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк.

Сторонами вчинений правочин, який за своєю правовою природою є кредитним договором, (далі по тексту - Договір). Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до правовідносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Банк на виконання умов Договору встановив клієнту кредитний ліміт з наданням відповідних коштів 25.01.12 в розмірі 15 000 грн., 05.11.12 - 32 000 грн., 04.02.13 - 40 000 грн., 04.03.13 - 42 000 грн., 01.03.14 - 42 000 грн. та 02.03.14 - 32 126 грн. 11 коп. (довідка № 08.7.0.0.0/58 від 11.12.14 та банківська виписка). Спростування такого факту з боку відповідача відсутні.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться.

Порядок розрахунків за користування кредитом визначений у р. 3.2.1.4. Умов.

За п. 3.2.1.2.3.4. Умов Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом у повному обсязі.

Відповідно до п. 3.2.1.5.1. Умов, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди, Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Банк звернувся до господарського суду з вимогами про примусове стягнення з позичальника заборгованості, що утворилася станом на 02.12.14, згідно наданих розрахунків у сумах: 32 415 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом, 13 507 грн. 72 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6 367 грн. 93 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 2 921 грн. 18 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Розрахунок ціни позову, як і підстави його подання відповідачем не спростовані. Докази сплати зазначених вище сум у добровільному порядку суду відсутні.

Господарський суд задовольняє позов у повному обсязі.

Згідно з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у сумі1827 грн. судового збору покладаються на відповідача і стягуються із нього на користь позивача.

Рішення господарського суду виконується в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У засіданні 04.02.14 господарським судом проголошені вступна і резолютивна частини рішення.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: 25001, АДРЕСА_1; і. н. НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; і. к. 14360570) 32 415 грн. 24 коп. заборгованості за кредитом, 13 507 грн. 72 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 6 367 грн. 93 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, 2 921 грн.18 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, всього - 55 212 грн. 07 коп., 1 827 грн. судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

4. Засвідчений належним чином примірник рішення направити відповідачу (за адресою: 25001, АДРЕСА_1).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 09.02.15.

Суддя Н. В. Болгар