ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" січня 2015 р.Справа № 922/5060/14

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Макаренко О.В.

судді: Лавренюк Т.А., Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кубах І.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Бабаї
про внесення змін до договору оренди землі
за участю представників сторін:

позивача - Бахолдіна М.А., довіреність №08-11/4652/2-14 від 24.12.2014 р.

відповідача - ОСОБА_3, довіреність №071869 від 27.06.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (позивач) звернулася до господарського суду із позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (відповідача) про внесення змін до договору оренди землі від 15.09.2005 р. № 88134/05 шляхом визнання додаткової угоди до вказаного договору оренди землі укладеною у редакції, викладеній в позовній заяві. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 218,00 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнає, просить суд в позові відмовити.

Водночас представник відповідача у судовому засіданні та у клопотанні від 22.01.2015. просить суд призначити у справі судову земельно-технічну експертизу для роз'яснення питань, викладених у даному клопотанні та у клопотанні від 28.01.2014 р. щодо правомірності визначення розміру нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки та розрахунку розміру орендної плати. Проведення експертизи просить доручити Незалежному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21, корп. 3, офіс 7).

Представник позивача проти клопотання відповідача про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи заперечує, наполягаючи на тому, що проведення експертизи є недоцільним, так як питання достовірності інформації, що міститься у витязі не стосується предмету даного спору. При цьому представник позивача вважає, що витяг є належним та допустимим доказом у справі, в адміністративному порядку витяг відповідачем не оскаржувався, доказів на спростування коефіцієнтів відображених у витязі відповідачем не надано, а відтак їх невідповідність являється лише суб'єктивною точкою зору відповідача.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, проаналізувавши зміст запропонованих відповідачем питань, які мають бути роз'яснені судовим експертом, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

У п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Крім того, у п. 5 вказаної постанови зазначено, що питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, враховуючи те, що встановлення обставин, на які посилаються сторони в обґрунтування своїх вимог та заперечень, потребує спеціальних знань, суд вважає за необхідне призначити у даній справі судову земельно-технічну експертизу для роз'яснення питань щодо правомірності визначення розміру нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки та розрахунку розміру орендної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Частиною 4 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судову експертизу" особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених частиною четвертою статті 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань.

Відповідно до ч. 3 статті 41 ГПК України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 р. № 4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" з урахуванням вимог частини третьої статті 41 ГПК господарський суд доручає проведення судових експертиз установам та особам, зазначеним у статтях 7, 9 і 10 Закону України "Про судову експертизу" (далі - Закон).

Згідно з частиною другою статті 10 Закону судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта.

Частина третя цієї статті передбачає можливість залучення на визначених цією нормою умовах до проведення судових експертиз також судових експертів, які не є працівниками державних спеціалізованих установ.

За загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до Закону і включено до Державного реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України (стаття 9 Закону).

Водночас за приписами частини другої статті 9 і частини четвертої статті 7 Закону для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, суд може доручити проведення судової експертизи іншим, крім атестованих судових експертів, фахівцям з відповідних галузей знань, але з обов'язковим дотриманням вимог законодавства щодо призначення судової експертизи.

З огляду на викладені приписи закону суд вважає за можливе доручити проведення даної експертизи Незалежному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21, корп. 3, офіс 7).

Згідно з абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне витрати, пов'язані з проведенням судової земельно-технічної експертизи, покласти на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках призначення господарським судом судової експертизи.

За таких обставин суд вважає за необхідне провадження у справі зупинити до надання Незалежним інститутом судових експертиз експертного висновку.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 41, 43, ч. 2 п. 1 ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про призначення у справі №922/5060/14 судової земельно-технічної експертизи задовольнити.

2. Призначити у справі №922/5060/14 судову земельно-технічну експертизу.

3. Проведення судової земельно-технічної експертизи доручити Незалежному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21, корп. 3, офіс 7).

4. На вирішення судового експерта поставити наступні питання:

1) Який коефіцієнт складних інженерно-геологічних умов, коефіцієнт розміру земельної ділянки та ставка річної орендної плати (відсоток від нормативної грошової оцінки) повинні бути застосовані при обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кадастровим номером :05:006:0002, наданої в оренду згідно з договором оренди землі від 15.09.2005 р. № 88134/05, у разі якщо земельна ділянка має третю категорію складності інженерно-геологічних умов та є підтоплена і періодично затоплювана, розташована на території забруднюючих ґрунтів та відсутності під'їзних шляхів до орендованої земельної ділянки?

2) Чи відповідає цільове призначення земельної ділянки, вказане у витязі технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 551 від 17.10.2013 р. пункту 16 договору оренди землі від 15.09.2005 р. № 88134/05?

3) Чи вірно визначена у витязі технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 551 від 17.10.2013 р. економіко-планувальна зона земельної ділянки за кадастровим номером :03:011:0101, наданої в оренду згідно договору оренди землі від 15.09.2005 р. № 88134/05?

4) Чи вірно визначені у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 551 від 17.10.2013 р. локальні коефіцієнти на місцезнаходженні земельної ділянки за кадастровим номером :03:011:0101 у межах економіко-планувальної зони?

5) Чи вірно застосовані коефіцієнти Км2, Км3 та Кф у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 551 від 17.10.2013 р.?

6) Чи має місце порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів і меж червоний ліній та чи впливає це на розмір орендної плати земельної ділянки за кадастровим номером :03:011:0101, наданої в оренду згідно договору оренди землі від 15.09.2005 р. № 88134/05 та її нормативну грошову оцінку?

7) Чи вірно здійснено розрахунок розміру орендної плати земельної ділянки за кадастровим номером :03:011:0101, наданої в оренду згідно договору оренди землі від 15.09.2005 р. № 88134/05?

8) Яким є розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кадастровим номером :03:011:0101, наданої в оренду згідно договору оренди землі від 15.09.2005 р. № 88134/05?

5. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за статями 384, 385 Кримінального кодексу України.

6. Запропонувати судовому експерту реалізувати надане йому статтею 13 Закону України "Про судову експертизу" право щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання.

7. Сплату витрат, пов'язаних зі здійсненням судової земельно-технічної експертизи, покласти на відповідача

8. Провадження по справі зупинити.

Головуючий суддя Суддя Суддя О.В. Макаренко Т.А. Лавренюк Т.О. Пономаренко