ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015 року Справа № 912/2830/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідача ),

суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.

секретар судового засідання Назаренко С.Г.

представники сторін:

від позивача: Йосипович Р.В. - представник ( дов. від 25.12.2014 р. № 764 )

від відповідача: представник в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 10.11.2014 року,

прийнятого за результатами розгляду справи

за позовом публічного акціонерного товариства

"Державна продовольчо - зернова корпорація України", м. Київ

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Привітний край",

м. Світловодськ

про стягнення 2 322 287,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерного товариства "Державна продовольчо - зернова корпорація України" звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Привітний край" заборгованості в сумі 2 322 287,67 грн., з яких 1 500 000,00 грн. попередня оплата, 94 787,67 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами, 430 500,00 грн. пеня, 105 000,00 грн. 7 % штрафу, 192 000,00 грн. інфляційні втрати.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 10.11.2014 р. по справі № 912/2830/14 в задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з тих обставин, що Позивач в повному обсязі не виконав умови щодо 100 % оплати за товар, тому відмова ПАТ "ДПЗКУ" від договору є недопустимою, а вимога про повернення попередньої оплати з підстав невиконання ТОВ "Привітний край" поставки товару є безпідставною. Крім того, на момент звернення до суду Позивач не надав суду доказів отримання Відповідачем даної вимоги. Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для покладення на Відповідача відповідальності за порушення строку поставки продукції та користування чужими грошовими коштами.

Не погодившись з вказаним рішенням публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо - зернова корпорація України" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України» в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що рішення прийняте із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Так, Позивач вважає, що відповідно до умов Договору він здійснив попередню оплату Товару у кількості 1 401,87 т. за ціною 1070,00 грн., що повністю відповідає кількості, яка визначена в специфікації 1402.00 + / - 5% т. Разом з тим, в період визначений Специфікацією до Договору, Відповідачем не було поставлено жодної тонни Кукурудзи 3 класу. Позивач зазначає, що жодна норма чинного законодавства України не дає право Відповідачу не повертати попередню оплату Товару у випадку його не поставки. Також, помилковим є висновок суду першої інстанції, що Позивач не надав суду доказів отримання Відповідачем вимоги про повернення коштів.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 р. у справі № 912/2830/14, апеляційна скарга прийнята до провадження колегією суддів у складі: Кощеєва І. М. (головуючий ), суддів Бахмат Р.М. і Євстигнееєва О.С. Розгляд апеляційної скарги призначено на 20.01.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати від 19.01.2015 р., у зв`язку з перебуванням судді Бахмат Р. М. - члена постійно діючої колегії суддів, визначеної наказом голови суду № 50 від 20.10.2014 року, у відпустці, справу №904/6619/14 передано для розгляду колегії суддів у складі: Кощеєва І. М. ( головуючий колегії) , суддів Євстигнеєва О.С. і Кузнецова В.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 р. колегією суддів у складі: Кощеєва І. М. (головуючий ), суддів Євстигнеєва О.С. та Кузнецова В.О. розгляд апеляційної скарги відкладено на 03.02.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати від 02.02.2015 р., у зв'язку з виходом на роботу судді Бахмат Р. М.- члена постійної діючої колегії суддів, визначеної наказом № 50 від 20.10.2014 р., справа була передана колегії суддів у складі головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач ), суддів Бахмат Р. М. і Євстигнеєва О.С.

Представник Відповідача двічі в призначений час в судові засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судових засідань.

Нормами ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

При цьому в п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (зі змінами і доповненнями) зазначається, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п.2.6.15. та п. 2.6.16. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.02.2013 р. № 28, на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив,

та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата. Не допускається залишення у справі вихідного процесуального документа без відмітки про його відправлення або вручення.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу. ( п. 19 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. N 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" ( зі змінами і доповненнями ).

Ухвали про прийняття апеляційної скарги та про відкладення розгляду справи були направлені Відповідачеві з дотриманням вищенаведених норм. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні.

Беручи до уваги, що неявка представника Відповідача не перешкоджає вирішенню спору по суті, матеріали справи є достатніми для прийняття рішення по справі, справа переглядається без участі представника Відповідача за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 03.02.2015 р. оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника Позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи - 08.10.2013 р. між публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо - зернова корпорація України" ( Покупець ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Привітний край" ( Постачальник ) укладено Договір поставки № К016KIR-S від 08.10.2013 р., за умовами якого Постачальник зобов"язується передати у власність Покупця зерно українського походження врожаю 2013 року, а Покупець зобов"язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов даного договору ( п. 1.1 Договору ).

Відповідно до п. 3.3 Договору кількість, строк та місце поставки, ціна та загальна вартість товару для кожної партії, що поставляється згідно цього договору, визначаються в специфікаціях до цього договору, які підписуються сторонами щодо кожної партії товару та є невід"ємними частинами цього Договору.

Згідно п. 4.1, 4.2 Договору Постачальник поставляє товар на умовах EXW Франко -Елеватор згідно Інкомермс в редакції 2010 р. за винятком застережень, прямо передбачених даним Договором. Місце поставки кожної партії товару зазначається в специфікаціях до цього Договору, які є його невід"ємними частинами ( додаток № 1 ). Датою поставки Товару вважається дата переоформлення Товару на ім"я Покупця за складським документом на сертифікованому елеваторі. Дата видаткової накладної співпадає з датою переоформлення товару на ім"я Покупця за складським документом на сертифікованому елеваторі.

Пунктами 5.1, 5.2 Договору визначено, що оплата товару, що поставляється за даним Договором, проводиться в національній валюті України шляхом 100 % попередньої оплати грошових коштів протягом строку зазначеного в специфікаціях. Кошти перераховуються на поточний рахунок постачальника реквізити якого вказані в п. 11 цього Договору. Датою оплати товару вважаються дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Відповідно до умов п. 10.1 Договору договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 30.06.2014 року, а в частині розрахунків та поставки товару - до повного виконання сторонами своїх зобов"язань.

08.10.2014 р. сторонами підписано специфікацію № 1 на поставку продукції: кукурудза 3 клас, кількістю 1 402 тонн, вартістю 1 500 140,00 грн. ( а. с. 15 ).

При цьому, враховуючи, що згідно п. 4.4. Договору остаточна кількість Товару визначається тільки на Елеваторі після його поставки, Сторони зазначили у специфікації № 1 - кількість у розмірі 1 402.00 +/- 5 % т.

П. 1 специфікації передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах EXW (місце поставки-НЗК ТОВ ( Павлиський елеватор ), адреса: 28110, вул. Вокзальна, буд. 18, смт. Павлиш, Онуфріївський район, Кіровоградська область) (згідно Правил Інкотермс 2010) з моменту підписання Специфікації по 29.10.2013 р. включно.

Згідно з пунктом 2 оплата товару, визначеного даною Специфікацією здійснюється шляхом 100 % передоплати протягом 5 (п"яти) банківських днів з моменту виставлення рахунку постачальником.

Отже, за умовами Договору ( пункт 5.1 ) та специфікації сума попередньої оплати (100 % ) становить 1 500 140,00 грн., яка повинна бути оплаченою протягом п"яти банківських днів з моменту виставлення рахунку Постачальником.

Відповідачем виставлено Позивачу рахунок на оплату № 08/10 від 08.10.2013 р. на суму 1 500 140,00 грн. ( а. с. 85 ).

За платіжним дорученням № 7116 від 08.10.2013 р., Позивач перерахував Відповідачу 1 500 000,00 грн. ( а. с. 17 ).

Постачальник, після отримання попередньої оплати, не здійснив на користь Покупця поставку продукції: кукурудзи 3 класу, у кількості 1 402.00 +/- 5 % т. по 29.10.2013 р. включно ( докази відсутні ).

Згідно пункту 8.5 Договору сторони погодили, що у випадку прострочення зобов"язання по поставці Товару визначеного специфікацією більш як на 30 календарних днів Покупець може частково або в повному обсязі відмовитися від Договору і вимагати від Постачальника повернення оплачених коштів по даному Договору. В цьому випадку Постачальник зобов"язаний протягом 3 ( трьох ) банківських днів з моменту отримання письмової та/або факсової вимоги Покупця про повернення коштів, повернути Покупцю всі оплачені кошти по даному договору, а також сплатити Покупцю штраф у розмірі 7 % від загальної вартості непоставленої вартості Товару.

15.08.2014 р. Позивач направив Відповідачу лист-вимогу від 15.08.2014 р. № 130-2-12/2895, в якій посилаючись на пункт 8.5 Договору та пункт 2 статті 693 Цивільного кодексу України, відмовився від договору та вимагав від ТОВ "Привітний край" протягом 3 банківських днів з моменту отримання листа - вимоги повернути (перерахувати) суму попередньої оплати в розмірі 1 500 000,00 грн. на банківський рахунок ПАТ "ДПЗКУ".

Факт відправки Відповідачу листа-вимоги від 15.08.2014 р. № 130-2-12/2895 підтверджується копіями Опису вкладення у цінний лист від 15.08.2014 р. та фіскальним чеком від 15.08.2014 р. № 8640 ( а. с. 20 ).

Після отримання листа-вимоги від 15.08.2014 р. № 130-2-12/2895, Відповідач протягом 3(трьох) банківських днів не повернув Покупцю всі оплачені кошти по даному договору, а також не сплатив штраф у розмірі 7 % від загальної вартості непоставленої вартості Товару ( докази відсутні ).

Місцевий господарський суд оскаржуваним рішенням у даній справі відмовив Позивачу у задоволені вимог про стягнення 2 322 287,67 грн., пославшись на ті обставини, що вимоги Позивача про повернення оплачених коштів в сумі 1 500 000,00 грн. при умові невиконання умов договору щодо 100 % оплати товару, а також відсутності доказів отримання Відповідачем вимоги про повернення оплачених коштів - є безпідставними. За вказаних обставин, відсутні і правові підстави для покладення на Відповідача відповідальності за порушення строку поставки продукції та користування чужими грошовими коштами.

Однак, апеляційний господарський суд вважає такий висновок місцевого господарського суду необґрунтованим у зв'язку з наступним.

Згідно ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1 та 2 ст. 538 Цивільного кодексу України, виконання свого

обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Згідно п. 4.1 Договору та п. 1 Специфікації № 1, Постачальник поставляє Товар на умовах EXW ФРАНКО-ЕЛЕВАТОР згідно Правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 р. з моменту підписання Специфікації по 29.10.2013 р. включно.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму ( ст. 712 Цивільного кодексу України ).

Згідно ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Таким чином, обов'язок Постачальника щодо поставки Товару не обумовлений виконанням Покупцем обов'язку 100 % передоплати, як безпідставно зазначив суд першої інстанції в своєму рішенні, а обумовлений поставити Товар в строк з моменту підписання Специфікації по 29.10.2013 р. включно.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно п. 8.1 Договору у випадку несвоєчасної оплати Товару згідно умов даного Договору. Покупець сплачує Постачальнику на вимогу останнього пеню у розмірі 0,01 % від загальної вартості неоплаченої партії Товару за кожен день прострочення платежу, але не більше ніж 10 % вартості Товару за даним Договором.

Жодних вимог на адресу Позивача від Відповідача про оплату товару, а також штрафних санкцій за несвоєчасну оплату товару не надходило ( докази відсутні ).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що передумовою виконання постачальником свого обов"язку щодо поставки продукції є виконання покупцем свого обов"язку щодо здійснення 100 % передоплати, а також що Позивач не має права вимагати від Відповідача повернення суми попередньої оплати у розмірі 1 500 000, 00 грн.

Також, помилковим є висновок місцевого суду про відсутність доказів отримання Відповідачем вимоги про повернення коштів.

Так, п. 3 оглядового листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 29.04.2013 р. № 01-06/767/2013, встановлено, що ухилення боржника від одержання на підприємстві зв'язку листа, що містив вимогу про виконання грошового зобов'язання (відмова від його прийняття, нез'явлення на зазначене підприємство після одержання повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа), не дає підстав вважати вимогу непред'явленою.

Ухилення Відповідача від одержання на підприємстві зв'язку будь-якої кореспонденції підтверджується і матеріалами справи - поверненням ухвал господарського суду та апеляційного суду, надісланих на юридичну адресу підприємства зазначену в договорі та у Витязі з ЄДР.

Оскільки попередню оплату поставки товару здійснено ( на 99.99 % від середньої встановленої кількості товару ( 1402.00 +/-5% т.), яка не є кінцевою і визначається тільки на Елеваторі після його поставки, а товар не поставлено, відповідно до частини 2 ст. 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк, тому вимоги Позивача в частині стягнення суми попередньої оплати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання ( ч. 1 ст. 549 ЦК України ).

Згідно п. 8.4 Договору у випадку не поставки або несвоєчасної поставки Товару згідно умов даного Договору, Постачальник сплачує Покупцеві на вимогу останнього пеню у розмірі 0,1 % загальної вартості непоставленої партії Товару за кожен день прострочення.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, зобов'язання мало бути виконано ( ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України ).

Відповідно до п. 8.10 Договору нарахування штрафних санкцій за прострочення поставки Товару припиняється через дванадцять місяців від дати, коли Товар мав бути поставлений.

Отже, позовні вимоги Позивача пов'язані із стягненням з Відповідача - 430 500,00 грн. пені у розмірі 0,1 % загальної вартості непоставленої партії Товару ( 1 500 000 грн. ) за кожен день прострочення ( період прострочки з 30.10.2013-12.08.2014 р., кількість днів прострочки 287 ) - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» є суб'єктом господарювання державного сектора економіки, то відповідно до ч. 2 ст. 22, ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, та п. 8.5 Договору, Відповідачу Позивачем обґрунтовано нараховано штраф у розмірі 7 % від суми боргу, який складає 105 000 грн.

( 1 500 000 грн. заборгованості * 7% ). Вказані вимоги також підлягають задоволенню.

Підлягають задоволенню і позовні вимоги пов'язані із стягненням процентів за користування чужими грошовими коштами за Договором у розмірі 94 784,67 грн.

Так, згідно ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами визначений рівним обліковій ставці НБУ.

Розрахунок процентів за користування чужими грошовими коштами: Сума боргу - 1 500 000 грн., період прострочки з 30.10.2013 р. -14.04.2014 р., кількість днів прострочки 167, розмір облікової ставки НБУ 6,5000 %, розмір облікової ставки НБУ в день 0,018%*, сума пені за період прострочення - 44 609,59 грн. Сума боргу - 1 500 000 грн., період прострочки з 15.04.2014 р. -16.07.2014 р., кількість днів прострочки 93, розмір облікової ставки НБУ 9,5000%, розмір облікової ставки НБУ в день 0,026%*, сума пені за період прострочення - 36 308,22 грн. Сума боргу - 1 500 000 грн., період прострочки з 17.07.2014 р. -12.08.2014 р., кількість днів прострочки 27, розмір облікової ставки НБУ 12,5000 %, розмір облікової ставки НБУ в день 0,034 %*, сума пені за період прострочення - 13 869,86 грн. Загальна сума процентів за користування чужими грошовими коштами за Договором складає : 44 609,59 грн.

+ 36 308,22 грн. + 13 869,86 грн. = 94 784,67 грн.

Щодо позовних вимог пов'язаних зі стягненням 192 000,00 грн. інфляційних втрат, колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки стягнення з постачальника суми попередньої оплати, перерахованої за договором на поставку, не вважається грошовим зобов'язанням у розумінні ст. 625 ЦК України, тому застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення з Відповідача суми індексу інфляції є помилковим. За такі дії Відповідач несе відповідальність, передбачену ч. 3 ст. 693 ЦК України, коли на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати ( постанова Верховного Суду України № 13/037 від 15.20.2013 р. у справі № 5011-42/13539-2012 ).

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, приймаючи рішення по даній справі, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а тому, згідно ст. 104 ГПК України, оскаржуване рішення слід скасувати та прийняти нове рішення, яким частково задовольнити позов: стягнути з Відповідача на користь Позивача - 1 500 000,00 грн. попередньої оплати; 94 787,67 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами; 430 500,00 грн. пені; 105 000,00 грн. - 7 % штрафу. В стягнені 192 000,00 грн. інфляційних втрат, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо - зернова корпорація України" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2014 р. року у справі № 912/2830/14 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Привітний край" (м.Світловодськ ) на користь публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо - зернова корпорація України" ( м. Київ ) - заборгованість в сумі 2 130 287,67 грн., з яких 1 500 000,00 грн. - попередня оплата; 94 787,67 грн. - проценти за користування чужими грошовими коштами; 430 500,00 грн. - пеня; 105 000,00 грн. - 7% штрафу, 42 605,75 грн. судового збору, за подання до господарського суду позовної заяви; 21 302,87 грн. судового збору за подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, про що видати наказ.

В задоволені позовних вимог пов'язаних зі стягненням 192 000,00 грн. інфляційних втрат - відмовити.

Видачу наказу доручити господарському суду Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 05.02.2015 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Р.М. Бахмат

Суддя О.С. Євстигнеєв