КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р. Справа№ 910/3707/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Жук Г.А.

при секретарі: Мельниченко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Щербак М.В. ( за довіреністю б/н від 29.05.2014)

від відповідача: Барибіна К.Б. ( за довіреністю №017/14 від 01.04.2014)

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2014р.

у справі № 910/3707/14 (суддя: Бойко Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріс"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово"

про стягнення 244 139,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 244 139,03 грн., з яких 240 910,29 грн. (основний борг з урахуванням індексу інфляції) та 3 228,74 грн. -3% річних.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.05.2014р. по справі № 910/3707/14 позов задоволено частково: стягнуто з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІС" 238 659 грн. 13 коп. боргу, 3 028 грн. 79 коп. трьох процентів річних, 2 251 грн. 16 коп. інфляційних витрат. В іншій частині в задоволенні позову відмолено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що на виконання умов договору позивач надав послуги, а відповідач зобов'язання по оплаті наданих послуг не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 238 659,13 грн. У зв'язку з невиконанням взятого на себе зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг , суд першої інстанції стягнув також з відповідача три відсотки річних у розмірі 3 028,79 грн. та інфляційні витрати у розмірі 2 251,16 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач - приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Здорово" звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду міста Києва у справі №910/3707/14 від 20.05.2014р. скасувати та відмовити в задоволені позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що позивачем не надано всіх передбачених п. 2.12 договору про співробітництво від 27.10.2008 р. документів, а звіти клініки про медичне обслуговування, на підставі яких має здійснюватись виплата за вказаним договором, не підписані уповноваженими представниками відповідача. А тому вартість наданих послуг є не підтвердженою.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2014 року було прийнято до розгляду апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" та призначено розгляд справи № 910/3707/14 до провадження.

15.07.2014 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи.

Також, 15.07.2014 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В подальшому слухання справи неодноразово відкладалось.

06.10.2014 року позивач на адресу суду направив засвідчені копії первинної медичної документації на застрахованих осіб, зазначених у звіті про надання медичної допомоги за період з 16.03.2013 року по 31.03.2013 року та з 16.04.2013 року по 30.04.2013 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду 28.10.2014р. по справі № 910/3707/14 клопотання було задоволено, призначено судово-бухгалтерську експертизу, проведення якої, доручено Київському Науково дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено.

26.12.2014 року через відділ документального забезпечення суду, від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист № 14963/14-45 від 24.12.2014 року, в якому зазначено, що оскільки станом на 22.12.2014 року попередня оплата за рахунком не надійшла, Київський НДІ судових експертиз повертає матеріали господарської справи № 910/3707/14 до Київського апеляційного господарського суду без дослідження, ухвала від 28.10.2014 року залишається без виконання.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2014 року провадження у справі було поновлено та призначено справу до розгляду.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.10.2008 р. між ТОВ "БОРІС" (Клінікою) ЗАТ "Страхова компанія "Здорово", правонаступником якого є ПАТ "Страхова компанія "Здорово", (Страховою компанією) укладено договір про співробітництво ( договір) (т.1 а.с.10).

За умовами зазначеного договору, передбачено, що сторони заявляють та гарантують встановлення засад співробітництва сторін у галузі добровільного медичного страхування та медичного обслуговування застрахованих осіб, а також визначення кола прав та обов'язків сторін, щодо ефективної реалізації та просування на ринку України страхового продукту на взаємовигідних умовах.(п. 2.1 договору )

Пунктом 6.1 договору, з урахуванням змін внесених додатковою угодою №3 (т.1 а.с.28) до договору, передбачено, що оплата медичного обслуговування застрахованих осіб за договорами страхування (страхова виплата) здійснюється страховою компанією на підставі звіту клініки про медичне обслуговування, що складається клінікою двічі на місяць, а саме: 15-го числа кожного поточного місяця та останнього дня кожного поточного місяця і підписується належним чином уповноваженими представниками сторін, та відповідно до рахунку клініки.

В абзаці 2 пункту 6.1 договору сторони дійшли згоди, що страхова виплата здійснюється страховою компанією з відстроченням платежу на чотири місяці з дня формування звіту про медичне обслуговування та виставлення відповідного рахунку-фактури у порядку, передбаченому цим договором.

На виконання умов договору у період з березня по липень 2013 року позивачем було надано відповідачу медичні послуги на загальну суму 253 545,64 грн., на підтвердження чого надано рахунки на оплату №456 від 31.03.2013 р., №561 від 15.04.2013 р., №695 від 30.04.2013 р., №1021 від 30.06.2013 р., №1089 від 15.07.2013 р. та акти наданих послуг №886 від 31.03.2013 р., №1064 від 15.04.2013 р., №1302 від 30.04.2013 р., №1877 від 30.06.2013 р., №2007 від 15.07.2013 р. Також, на підтвердження наданих послуг Клініка надала звіти про надання послуг з медичної допомоги за періоди з 16.03.2013 р. по 31.03.2013 р., з 01.04.2013 р. по 15.04.2013 р., з 16.04.2013 р. по 30.04.2013 р., з 16.06.2013 р. по 30.06.2013 р., з 01.07.2013 р. по 15.07.2013 р.(т.1 а.с.29-122)

Як зазначає позивач, відповідачем частково було оплачено рахунок на оплату №695 від 30.04.2013 р. у сумі 14 886,42 грн., на підтвердження чого позивачем було надано суду виписку по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІС" за 28.05.2013 р.(т.1 а.с. 171)

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "БОРІС" звернулося до ПАТ "Страхова компанія "Здорово" з претензією №885 від 11.10.2013 р.(т. 1 а.с.123), в якій вимагало терміново сплатити суму боргу, а також підписати акти та звіти про надання послуг, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком від 11.10.2013 р., яка була отримана 22.10.2013 р. згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення №993 (т.1 а.с.124).

Оскільки відповідач на вищевказану претензію не відповів , кошти за надані медичні послуги не компенсував , позивач змушений звернутись до суду з позовними вимогами про стягнення боргу, трьох відсотків річних та інфляційних витрат.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідачем в порушення умов укладеного договору про співробітництво від 27 жовтня 2008 року не було у повному обсязі сплачено вартість наданих послуг у період з другої половини березня по першу половину липня 2013 року ( сплачено частково лише 14 886,42 грн., в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 238 659,13 грн. та за несвоєчасне виконання зобов'язань позивачем нараховано три відсотки річних в сумі 3 228,74 грн. та інфляційні витрати у сумі 2 251,16 грн., які задовольняються за розрахунок суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Вищезазначений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків ( зобов'язань) , які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст.. 525 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін).

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, вищезазначеними рахунками на оплату та звітами про надання послуг з медичної допомоги, які підписані представником позивача та скріплені печаткою ТОВ "БОРІС" (т.1 а.с. 29-122) підтверджується надання позивачем відповідачу на виконання умов цього договору у період з другої половини березня по першу половину липня 2013 року медичних послуг на загальну суму 253 545,64 грн.

На виконання п. 6.1 Договору, Клінікою було надано зазначені звіти про надання послуг з медичної допомоги відповідачу, отримання яких підтверджується підписами уповноважених відповідачем осіб у журналі позивача (а.с. 126-130 том 1).

Доводи апеляційної скарги, про те, що надання таких звітів не підтверджене доказами, оскільки повноваження осіб, які ставили свої підписи в графі "Підпис, ПІБ, посада отримувача" не підтверджені належними на те доказами, на підставі яких такі особи мали право від імені Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" отримувати документи, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне.

На виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 07.04.2014 р., відповідачем надано докази, що звіти про надання послуг з медичної допомоги за періоди з 16.03.2013 р. по 31.03.2013 р. та з 01.04.2013 р. по 15.04.2013 р. було отримано 05.04.2013 р. та 22.04.2013 р. відповідно Коноплянкою Ганною Юріївною, яка перебувала на посаді інспектора з кадрів відділу кадрів (наказ №18-Квід 14.10.2008 р.), за період з 16.04.2013 р. по 30.04.2013 р. - 28.05.2013 р. Хабаровою Тетяною Іванівною, яка перебувала на посаді заступника Голови Правління з медичного страхування (наказ №44-004/13-К від 16.05.2013 р.), з 16.06.2013 р. по 30.06.2013 р. - 03.07.2013 р. Яцул Іриною Сергіївною, яка перебувала на посаді заступника Голови Правління з регіональної політики (наказ №30/1-004/13-К), з 01.07.2013 р. по 15.07.2013 р. - 23.07.2013 р. Свинарьовою Олександрою Юріївною, яка перебувала на посаді фахівця (наказ №64-004/13-К від 09.07.2013 р.).(т.2 а.с.2-6).

Враховуючи вищевикладені обставини справи , колегія суддів дійшла висновку, що матеріалами справи належним чином доведено, що вказані звіти були отримані особами, які перебували у трудових відносинах з відповідачем, а тому судом першої інстанції правомірно було доведено факт передачі вказаної звітної документації.

Також, як свідчать матеріали справи, позивачем було додатково надіслано відповідачу, зокрема рахунки на оплату, акти надання послуг та звіти про надання послуг з медичної допомоги у вказані періоди, що підтверджується описом вкладення у лист з оголошеною цінністю та фіскальним чеком від 15.04.2004 р.(т.2 а.с.8-10).

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили направлення обґрунтованих заперечень відповідачем, не підписання даних звітів.

Як вбачається з виписки по рахунку клініки за 28.05.2013 р. Страховою компанією було частково сплачено заборгованість у розмірі 14 228,22 грн. за рахунком №695 від 30.04.2012 р., що свідчить про отримання таких актів та розрахунків та визнання наявності боргу (т.1 а.с.171).

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не підтверджений факт надання послуг застрахованим особам, оскільки останній на вимогу суду надав первинну медичну документацію на застрахованих осіб , зазначених в звітах про надання медичної допомоги за період з 16.03.2013 року по 31.03.2013 року та з 16.04.2013 року по 30.04.2013 року, з яких видно які послуги надавались застрахованим особам, номер полісу та де особа застрахована, що підтверджує факт надання медичних послуг застрахованим особам.

Також, колегія суддів , зазначає, що ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2014 року , за клопотанням відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» було призначено судово-бухгалтерську експертизу ( а.с. 211-214 том 3), проте оскільки відповідач не сплатив вартість її проведення матеріали справи були повернуті до суду без проведення дослідження.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що враховуючи положення ч. 1 ст. 530 ЦК України та абз. 2 п. 6.1 договору грошове зобов'язання відповідача по оплаті наданих позивачем послуг мало виконуватися з відстроченням платежу на 4 місяці з дня підписання сторонами звіту, а з урахуванням не підписання відповідачем без обґрунтування своєї відмови, на наступний день після отримання відповідного звіту, тобто, по оплаті наданих у період з 16.03.2013 р. по 31.03.2013 р. послуг до 06.08.2013 р., у період з 01.04.2013 р. по 15.04.2013 р. - 23.08.2013 р., у період з 16.04.2013 р. по 30.04.2013 р. - 30.09.2013 р., у період з 16.06.2013 р. по 30.06.2013 р. - 04.11.2013 р. та у період з 01.07.2013 р. по 15.07.2013 р. - 25.11.2013 р. (оскільки 29 число вересня та 24 число листопада припадає на вихідний - неділя).

Відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором вартість наданих медичних послуг у визначений строк не сплатив, в зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем за період з 16 березня по 15 липня 2013 року, розрахунок якого було перевірено судом апеляційної інстанції та визнано вірним розрахунок суду першої інстанції, що сума основного боргу складає 238 659,13 грн.

Окрім того, позивачем було заявлено вимоги про стягнення інфляційних витрат та 3% річних у розмірі 2 251,16 грн. та 3 228,74 грн. відповідно, за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з 01.08.2013 по 17.02.2013 р.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок суду першої інстанції, колегія суддів вважає його вірним, оскільки відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, визначеної позивачем кінцевої дати, до якої нараховуються інфляційні витрати та 3% річних та з урахуванням часткової сплати відповідачем заборгованості за надані послуги у період з 16.04.2013 р. по 30.04.2013 р., правомірним є стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов'язання по оплаті наданих послуг у другій половині березня 2013 року, нарахованих за період з 06.08.2013 р. по 17.02.2014 р., у розмірі 208,99 грн. та 900,91 грн., у першій половині квітня 2013 року, нарахованих з 23.08.2013 р. по 17.02.2014 р., у розмірі 756,01 грн. та 983,45 грн., у другій половині квітня 2013 року, нарахованих з 30.09.2013 р. по 17.02.2013 р., у розмірі 563,39 грн. та 930,39 грн., у другій половині червня 2013 року, нарахованих з 04.11.2013 р. по 17.02.2013 р., у розмірі 259,39 грн. та 448,91 грн., у першій половині липня 2013 року, нарахованих за період з 25.11.2013 р. по 17.02.2013 р., у розмірі 241,01 грн. та 450,26 грн. відповідно, що разом становить 3 028,79 грн. 3% річних та 3 713,92 інфляційних витрат.

Вірним є також висновок суду першої інстанції про те, що сума, яка була заявлена позивачем інфляційних витрат є меншою ніж встановлена судом першої інстанції та відсутність у суду підстав для виходу за межі позовних вимог, правомірним є стягнення 3% річних у розмірі 3 028,79 грн. та інфляційних витрат у розмірі 2 251,16 грн.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду, з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 20.05.2014 року у справі № 910/3707/14, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" на рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2014 року у справі № 910/3707/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2014 року у справі № 910/3707/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/3707/14 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Г.А. Жук