ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2015 р. Справа № 926/1717/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів Михалюк О.В.

Новосад Д.Ф.

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу "Колос" б/н від 08.12.2014р.

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 20.11.2014р.

у справі № 926/1717/14

за позовом Сільськогосподарського кооперативу "Колос", м. Сторожинець

до відповідача Управління капітального будівництва Чернівецької обласної державної адміністрації, м. Чернівці

про стягнення заборгованості 3 964 829,40 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 20.11.2014 року у справі №926/1717/14 (суддя Гончарук О.В.) позовну заяву сільськогосподарського кооперативу "Колос" до Управління капітального будівництва Чернівецької обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості у розмірі 3964829,40 грн., повернуто позивачу без розгляду.

Ухвала суду мотивована положеннями п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, а також тим, що важкий фінансовий стан позивача, не є підставою для звільнення від сплати судового збору до Державного бюджету України, а обставин в підтвердження факту реальної повної відсутності будь-яких фінансових можливостей оплатити судовий збір, позивач не надав.

Не погоджуючись з даною ухвалою місцевого господарського суду Сільськогосподарський кооператив "Колос" оскаржив її в апеляційному порядку, звернувшись до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 08.12.2014 року, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Чернівецької області від 20.11.2014р. та направити справу до господарського суду Чернівецької області для вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та про порушення провадження у справі.

Свої доводи скаржник аргументує, зокрема тим, що місцевий господарський суд не звернув увагу на сукупність доказів, які були додані позивачем до клопотання про звільнення від сплати судового збору, зокрема, на довідку банку про відсутність у позивача коштів на рахунках. При цьому, скаржник зазначає, що позивач має право на звільнення від сплати судового збору, оскільки майновий стан Сільськогосподарського кооперативу "Колос" унеможливлює сплату судового збору за подання позовної заяви про стягнення боргу.

Скориставшись своїм правом, наданим ст. 96 ГПК України, Управління капітального будівництва Чернівецької обласної державної адміністрації подало відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи скаржника спростовує та просить залишити ухвалу господарського суду Чернівецької області від 20.11.2014р. у справі № 926/1717/14 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач та відповідач участі уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.01.2015р. та повідомленнями про вручення поштового відправлення №408 та № 916.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Враховуючи строк розгляду апеляційної скарги, ту обставину, що сторони належним чином були повідомлені про час, місце розгляду апеляційної скарги та наслідки неявки в судове засідання, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу господарського суду Чернівецької області від 20.11.2014р. у справі № 926/1717/14 слід залишити без змін, апеляційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу "Колос" без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. ст. 42, 43 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, а господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що Сільськогосподарський кооператив "Колос" звернувся до господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Управління капітального будівництва Чернівецької обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості 3 964 829,40 грн.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів, визначені ст. ст. 54 - 57 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У статті 63 ГПК України визначені підстави для повернення позовної заяви без розгляду, зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 цієї статті суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Документальними доказами у справі встановлено, що повертаючи позовну заяву без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суд першої інстанції в ухвалі від 20.11.2014р. зазначив, що наведені в клопотанні обставини та додані до неї докази, не є виключними підставами для звільнення від сплати судового збору в розумінні статті 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки додані позивачем до позовної заяви документи (акт перевірки державної інспекції з питань праці від 30.05.2014р., довідка СК "Колос" від 11.11.2014р., звіт та баланс за дев'ять місяців 2014 року) не свідчать про факт відсутності у позивача будь-якого майна чи грошових коштів, а також про відсутність у нього будь-яких грошових рахунків в установах банків, станом на час звернення до суду з даною позовною заявою.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, а саме: враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, п. 3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що при розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, є правом суду і може мати місце за наявності виключних обставин.

В обґрунтування причин звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви скаржник покликається на його важке матеріальне становище, на підтвердження чого надає суду акт перевірки державної інспекції з питань праці від 30.05.2014р., довідку СК "Колос" від 11.11.2014р. № 229, звіт та баланс СК "Колос" за дев'ять місяців 2014 року.

При цьому, у поданих Львівському апеляційному господарському суду матеріалах апеляційної скарги міститься також довідка Чернівецької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» № Р7/1397/358 про те, що на відкритому поточному рахунку Сільськогосподарського кооперативу «Колос» останній рух коштів був 03.07.2014р., надходжень не було з 01.01.2014р., а залишок складає 0,00 грн.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що вказана довідка Чернівецької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» № Р7/1397/358 видана 19 листопада 2014 року, тоді як позовна заява та клопотання про звільнення від сплати судового збору датовані 12 листопада 2014 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд обґрунтовано відхилив клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви, оскільки в порушення приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України будь-яких доказів на підтвердження складного матеріального становища сільськогосподарського кооперативу «Колос» на момент подання позовної заяви позивачем не надано. При цьому, як вбачається зі Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) та Балансу (Звіт про фінансовий стан) Сільськогосподарський кооператив «Колос» у 2014 році вів господарську діяльність та отримував дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг).

Крім цього, відповідно до приписів Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» сільськогосподарський кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які є виробниками сільськогосподарської продукції, що добровільно об'єдналися на основі членства для провадження спільної господарської та іншої діяльності, пов'язаної з виробництвом, переробкою, зберіганням, збутом, продажем продукції рослинництва, тваринництва, лісівництва чи рибництва, постачанням засобів виробництва і матеріально-технічних ресурсів членам цього кооперативу, наданням їм послуг з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Тобто, сільськогосподарський кооператив, як юридична особа, на власний ризик здійснює діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, враховуючи неподання позивачем доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, а також доказів, які б свідчили про відсутність будь-яких фінансових можливостей сплатити судовий збір, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви без розгляду ґрунтується на матеріалах справи і вимогах закону.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що нормами ст. 54, 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено дотримання загальних правили для подання позовів, у тому числі - щодо надання доказів сплати судового збору. Відтак, твердження скаржника про те, що місцевий господарський суд повинен був звільнити його від сплати судового збору, апеляційним судом відхиляється як юридично неспроможне, тим більше Сільськогосподарський кооператив «Колос» не підпадає під перелік осіб, що звільняються від сплати судового збору за змістом ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Поряд з цим, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає за необхідне наголосити на тому, що в оскаржуваній ухвалі від 20.11.2014 року, суд першої інстанції зазначив, що повернення позовних матеріалів не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою після усунення допущених порушень.

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви у відповідності п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України є правильними та обґрунтованими.

З огляду на викладене, господарський суд Львівської області дійшов обґрунтованого висновку про повернення Сільськогосподарському кооперативу "Колос" позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Чернівецької області від 20.11.2014р. відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а інші зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.01.2015р. скаржника зобов'язано надати суду докази зарахування судового збору за подання апеляційної скарги до спеціального фонду Державного бюджету України. Проте, скаржник вимог ухвали Львівського апеляційного господарського суду не виконав. Тому, колегія суддів вважає за необхідне покласти на скаржника судовий збір за перегляд ухвали господарського суду Чернівецької області в апеляційному порядку, оскільки скаржником не подано суду належних доказів правильності сплати судового збору в частині щодо зарахування останнього до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, - Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 20.11.2014р. у справі №926/1717/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу "Колос" б/н від 08.12.2014р. - без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд ухвали Господарського суду Чернівецької області в апеляційному порядку покласти на скаржника та стягнути з Сільськогосподарського кооперативу «Колос» (59000, Чернівецька область, Сторожинецький район, м. Сторожинець, вул. Горіхова, 2, ) у спеціальний фонд Державного бюджету України - 609,00 грн. (шістсот дев'ять гривень 00 коп.) судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

3. Господарському суду Чернівецької області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в Господарський суд Чернівецької області.

Повний текст постанови складений 29.01.2015р.

Головуючий-суддя Мельник Г.І.

Суддя Михалюк О.В.

Суддя Новосад Д.Ф.