РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015Справа № 910/27960/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" в особі Центральної філії Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО"
доПриватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"
про про стягнення 4 829,28 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:
від позивача:Дуля Ю.В. - юрисконсульт;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" в особі Центральної філії Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" (надалі - ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" (надалі - ПАТ "Європейський страховий альянс") про стягнення 4 829,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №19G-0360108 від 06.07.2011 р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - "ДТП") виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "Mercedes-Benz A 170", реєстраційний номер АА 4743 НЕ, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1166 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки "Renault Megane", реєстраційний номер АА 6546 АІ, яким скоєно ДТП, застрахована ПАТ "Європейський страховий альянс" на підставі Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/6805305, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.12.2014 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 28.01.2015 р.

Представник позивача в судове засідання 28.01.2015 р. з'явився, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 28.01.2015 р. не з'явився, вимог ухвали суду від 15.12.2014 р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому, суд відзначає, що за змістом ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 33/37, на яку було надіслано ухвалу суду від 15.12.2014 р., підтверджується наявними в матеріалах справи документами, інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка міститься на офіційному веб-сайті Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр" за адресою http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html та вказано у позові.

Отримання відповідачем поштової кореспонденції за вказаною адресою підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №580 048) згідно якого ухвала суду від 15.12.2014 р. отримана відповідачем за вказаною вище адресою 30.12.2014 р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 28.01.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2011 р. між Відкритим акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Дженералі Гарант" (після зміни найменування - ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО") (страховик), та Усик Ганною Віталіївною (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №19G-0360108 (надалі - "Договір").

Предметом договору є майнові інтереси страхувальника пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки "Mercedes-Benz A 170", реєстраційний номер АА 4743 НЕ на випадок настання страхових випадків, зокрема дорожньо-транспортної пригоди.

20.01.2012 р. о 9 год. 10 хв. по вул. Дегтярівській б. 27 в м. Києві сталося ДТП за участі застрахованого автомобіля марки "Mercedes-Benz A 170", реєстраційний номер АА 4743 НЕ, а саме: Богушко А.О. керуючи автомобілем марки "Renault Megane", реєстраційний номер АА 6546 АІ, не врахувавши стан проїзної частини та дорожньої обстановки, не витримавши безпечної дистанції допустив зіткнення з автомобілем марки "Mercedes-Benz A 170" реєстраційний номер АА 4743 НЕ, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою Відділу ДАІ Шевченківського РУ ГУ УМВС України в м. Києві №8947647 про дорожньо-транспортну пригоду.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Богушком Андрієм Олександровичем вимог пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.02.2012 р. у адміністративній справі №2610/2637/2012 (3/2610/1356/2012), відповідно до якої Богушка Андрія Олександровича визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до звіту №1043 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеного 02.04.2012 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Естімейт Плюс" (Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №13037/12 від 29.02.2012 р.) вартість матеріального збитку, що дорівнює розміру відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого автомобілю "Mercedes-Benz A 170", реєстраційний номер АА 4743 НЕ в результаті його пошкодження при ДТП складає 6 680,94 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2011 р. між ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОАСИСТАНС" було укладено Договір доручення (агенський договір) №277/14/2300.

Відповідно п.п 1.1, 1.1.3 зазначеного Договору довіритель доручає, а повірений (страховий агент) в порядку та на умовах, визначених цим договором, за нагороду зобов'язується від імені та за рахунок довірителя виконувати частину його страхової діяльності, пов'язаної з виконанням та обслуговуванням договорів страхування, укладених довірителем, з організацією надання послуг страхувальникам, застрахованим особам, потерпілим тощо у разі настання страхового випадку та здійснення страхових виплат, у тому числі оформлення документів, передбачених даним договором, договорами страхування правилами страхування та законодавством України, необхідних для своєчасної виплати страхового відшкодування, а також здійснення цих виплат, вчинення інших юридичних дій, зокрема: визнання або не визнання події, про яку отримано повідомлення, заяву страхувальника, інші необхідні документи такою, що є страховим випадком, та здійснення виплати страхового відшкодування (у тому числі і шляхом оплати згідно розпорядження страхувальника або вигодонабувача послуг, третіх осіб) або оформлення обґрунтованої письмової відповіді про відмову у виплаті страхового відшкодування у порядку, передбаченому договором страхування, правилами страхування, законодавством України, на умовах, визначених в даному договорі.

Із матеріалів справи слідує, що 25.04.2012 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОАСИСТАНС" звернулось до вигодонабувача за Договором №19G-0360108 від 06.07.2011 р., а саме Приватного акціонерного товариства "Альфа-Банк" з листом №5911/01 від 25.04.2012 р. щодо визначення отримувача страхового відшкодування за Договором №19G-0360108 від 06.07.2011 р.

28.04.2012 р. Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОАСИСТАНС" лист №29967-23-б/б згідно змісту якого повідомило, що не заперечує проти направлення суми страхової виплати у розмірі 6 216,72 грн., згідно з умовами договору страхування на користь страхувальника Усик Г.В. (ІПН ) з метою погашення нею заборгованості страхувальника перед Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" за Кредитним договором №490064463 від 18.04.2008 р.

Позивачем згідно платіжного доручення №3243 від 11.06.2012 р. на підставі Договору страхування №19G-0360108 від 06.07.2011 р. та Договору №277/14/2300 від 01.11.2011 р. було перераховано на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОАСИСТАНС" страхова відшкодування у розмірі 5 229,28 грн.

На підставі страхового акта №132118 від 21.05.2012 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОАСИСТАНС", згідно Кредитного договору №490064463 від 18.04.2008 р. здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 4 829,28 грн. на рахунок вигодонабувача за Договором страхування №19G-0360108 від 06.07.2011 р., що підтверджується платіжним дорученням №5837 від 13.06.2012 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" перейшло в межах суми 4 829,28 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із наявної в матеріалах справи довідки Відділу ДАІ Шевченківського РУ ГУ УМВС України в м. Києві №8947647 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль "Renault Megane", реєстраційний номер АА 6546 АІ, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю "Mercedes-Benz A 170", реєстраційний номер АА 4743 НЕ, належить Представництву "ЕГІС НЮРТ" та знаходився під керуванням Богушка Андрія Олександровича.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №6 із змінами і доповненнями Верховний Суд звертає увагу на те, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).

Із матеріалів справи, а саме постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29.02.2012 р. у адміністративній справі №2610/2637/2012 (3/2610/1356/2012) вбачається, що Богушко Андрій Олександрович на момент скоєння ДТП працював на посаді менеджера у Представництві фірми "ЕГІС НЮРТ".

Таким чином, Богушко Андрій Олександрович керував транспортним засобом "Renault Megane", реєстраційний номер АА 6546 АІ на законних підставах.

Разом з тим, суд відзначає, що положення ст. 62 Конституції України закріплюють принцип презумпції невинуватості особи, а відтак водій транспортного засобу вважається таким, що керував транспортним засобом на законній підставі. Обов'язок спростування наведеної обставини (надання постанови про притягнення до відповідальності згідно ст. 126 КУаП) покладається на відповідача.

Доказів, які б підтверджували притягнення Богушка Андрія Олександровича до відповідальності згідно ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідачем не надано, а тому відсутні підстави вважати, що він керував транспортним засобом на незаконних підставах.

Вина Богушка Андрія Олександровича за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена у судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації ним автомобіля "Renault Megane", реєстраційний номер АА 6546 АІ відшкодовується ПАТ "УСК "Європейський страховий альянс".

Цивільно-правова відповідальність фірми "ЕГІС НЮРТ", як власника автомобіля "Renault Megane", реєстраційний номер АА 6546 АІ, застрахована ПрАТ "Європейський страховий альянс" на підставі договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/6805305.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Вказаним Договором (поліс №АА/6805305) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля "Mercedes-Benz A 170", реєстраційний номер АА 4743 НЕ становить 6 680,94 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах суми 4 829,28 грн.

Згідно п. 36.2 ст. 36 наведеного Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. А у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати)

Претензією №132118 від 02.01.2013 р., до якої додані документи, передбачені ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з вимогою відшкодувати в порядку регресу шкоду, заподіяну в результаті ДТП у розмірі 4 829,28 грн.

Позов подано до суду 12.12.2014 р., а тому строк виконання відповідачем зобов'язання зі сплати страхового відшкодування настав. Проте, відповідачем станом на момент винесення рішення по справі доказів сплати такого відшкодування суду не надано.

Враховуючи визначені полісом №АА/6805305 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також встановлену судом вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 4 829,28 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" в особі Центральної філії Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 33/37; ідентифікаційний код 19411125) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3; ідентифікаційний код 16467237) суму страхового відшкодування у розмірі 4 829 (чотири тисячі вісімсот двадцять дев'ять) грн. 28 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 02.02.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко