ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015 р. Справа № 914/4331/14

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю „АЛЬПІ - КИЙ", м. Львів
про:стягнення 98821,70 грн.

Суддя Артимович В.М.

Секретар судового засідання Струк Н.Р.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - представник;

від відповідача: не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права і обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України, в тому числі право заявляти відводи. У відповідності до ст. 81-1 ГПК України технічна фіксація судового процесу не здійснювалась, оскільки відповідного клопотання не подавалось.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, надалі - позивач, до Товариства з обмеженою відповідальністю „АЛЬПІ - КИЙ", м. Львів, надалі - відповідач, про стягнення грошових коштів в сумі 98821,70 грн., з яких 77365,40 грн. - основний борг, 9227,78 грн. - пеня, 3809,94 грн. - 10 % річних за користування чужими коштами та 8418,58 грн. - індекс інфляції.

Ухвалою суду від 11.12.2014 р. порушено провадження у справі, прийнято позовну заяву до розгляду, судове засідання призначено на 21.01.2015 р.

21.01.2015 р. через канцелярію на розгляд суду представник позивача подав довідку, якою повідомляє, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує cпip, немає справи зi спору між тими ж сторонами, про той же предмет i з тих же підстав, та відсутнє piшення цих органів з такого спору.

21.01.2015 р. на розгляд суду представник відповідача подав клопотання з проханням долучити до матеріалів справи ряд документів.

В засідання суду 02.02.2015 р. з'явився представник позивача, надав пояснення по суті справи та просив задоволити подану позовну заяву. Відповідач не забезпечив явку повноважного представника в засідання суду 02.02.2015 р., хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для справи, в їх сукупності, суд встановив наступне.

04.01.2012 р. між позивачем та відповідачем-1 укладено договір за № 105, відповідно до якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним договором передати (поставити) покупцю товарно-матеріальні цінності, зазначені у видаткових накладних, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити їх вартість (п.1.1.).

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.4. згаданого вище договору передача у власність (поставка) товару здійснюється на таких умовах: CIP/CPT/EXW (за домовленістю сторін) в редакції офіційних правил тлумачення торгівельних термінів Інкотермс-2010. Товар передається покупцеві окремими партіями (частинами). Факт поставки (передачі у власність) товару в рамках цього договору підтверджується видатковими накладними на переданий товар, підписаними уповноваженими представниками обох сторін згідно законодавства України. Датою поставки (передачі у власність) товару вважається дата, що вказана у видатковій накладній. Постачальник не несе відповідальності за пошкодження чи втрату товару з моменту поставки (передачі) його покупцеві відповідно до умов цього пункту та пункту 2.1. цього договору.

Відповідно до видаткових накладних від 13.06.2014 р. за № 121403998 на суму 30074,77 грн., від 14.07.2014 р. за № 121404911 на суму 17562,96 грн., від 21.07.2014 р. за № 121405104 на суму 18387,04 грн., від 08.05.2-14 р. за № 121402934 на суму 33812,76 грн., від 08.05.2014 р. за № 121402932 на суму 8748,00 грн., від 25.04.2014 р. за № 121402583 на суму 1749,60 грн., від 04.11.2014 р. за № 121408144 на суму 126408,00 грн., від 01.08.2014 р. за № 121405446 на суму 18251,47 грн., позивач здійснив поставку відповідачу товару на загальну суму 254994,60 грн.

Як вказує позивач, станом на 01.12.2014 р. покупець не здійснив повної оплати вартості товару по видатковій накладній від 04.11.2014 р. за № 121408144, а лише частково оплатив борг в сумі 49042,60 грн. Отож, борг відповідача перед позивачем складає 77365,40 грн. Щодо інших видаткових накладних відповідачем прострочено оплату товару та проведено розрахунок 04.11.2014 р., що підтверджується банківською випискою Житомирського регіонального відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» від 04.11.2014 р.

За неналежне виконання умов Договору позивач просить стягнути пеню в сумі 9227,78 грн., 10% річних в сумі 3809,94 грн., та індекс інфляції в сумі 8418,58 грн.

Доказів повного погашення заборгованості станом на день розгляду справи сторонами до суду не надано.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, виходячи із наступних мотивів.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницької діяльності, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені наслідки порушення зобов'язання.

Як встановлено судом, згідно умов договору поставки від 04.01.2012 р. за № 105 позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 254994,60 грн., що підтверджується згаданими вище видатковими накладними, копії яких долучено до матеріалів справи.

Із наявних матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю „АЛЬПІ - КИЙ" свої зобов'язання згідно договору поставки належним чином не виконало, оплати за отриманий товар в повному розмірі не здійснило, оплативши лише частково борг, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 77365,40 грн.

Згідно із ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Загальна вартість (ціна) цього договору (тобто вартість (ціна) усіх поставлених (переданих у власність) за цим договором товарів) складається із вартості (ціни) окремих партій товару, проданих (переданих у власність) постачальником покупцеві на підставі цього договору та зафіксованих сторонами у відповідних видаткових накладних на переданий товар. Передача кожної партії товару здійснюється на умовах відсторочення платежу протягом 30 (тридцяти) календарних днів повної вартості партії товару з моменту отримання товару покупцем (розрахунок відстрочення починається з дати зазначеної у видатковій накладній на товар).

Як зазначено вище, станом на 01.12.2014 р. покупець не здійснив повної оплати вартості товару по видатковій накладній від 04.11.2014 р. за № 121408144, а лише частково оплатив борг в сумі 49042,60 грн. Отож, борг відповідача перед позивачем складає 77365,40 грн. Вказаний борг також підтверджується наданим відповідачем актом звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого зазначено, що залишок на 31.12.2014 р. складає 77365,40 грн. Щодо інших видаткових накладних відповідачем прострочено оплату товару та проведено розрахунок 04.11.2014 р., що підтверджується банківською випискою Житомирського регіонального відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» від 04.11.2014 р.

Згідно п. 5.2. договору кожна зі сторін, яка неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання (зокрема, несвоєчасно розраховується за поставлений (переданий у власність) товар) за цим договором, повинна сплатити на користь іншої сторони неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно перерахованої (простроченої) суми за кожен день прострочення виконання (тобто за кожен календарний день неперерахування цієї суми) та десять відсотків річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлена позивачем до стягнення сума 10% річних у розмірі 3809,94 грн. (згідно договору) та інфляційних втрат в сумі 8418,58 грн. нараховані правомірно і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Судом встановлено, що відповідачем було допущене порушення умови договору щодо оплати коштів за отриманий товар, що полягає у прострочення термінів оплати.

Відповідно до п. 5.2. договору позивач просить також стягнути пеню в сумі 9227,78 грн.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало були виконати.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст.3 Закону).

Суд прийшов до висновку, що заявлена позивачем до стягнення пеня в сумі 9227,78 грн., нарахована правомірно і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідач у відзиві від 20.01.2015 р. за № 002 вказав, що з вимогами позовної заяви ФОП ОСОБА_1 погоджується.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Сплата судового збору підтверджується платіжним дорученням № 5326 від 01.12.2014 р. на суму 1976,44 грн.

Судові витрати слід покласти на відповідача відповідно до статті 49 ГПК України, стягнувши з нього на користь позивача судовий збір в розмірі 1976,44 грн., оскільки спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань з оплати наданих послуг.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „АЛЬПІ - КИЙ" (79000, м. Львів, вул. Риллєва, буд. 12, кв. 3, ідентифікаційний код 30822714) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) кошти в сумі 100798,14 грн., в тому числі 77365,40 грн. основного боргу, 9227,78 грн. пені, 3809,94 грн. 10% річних, 8418,58 грн. інфляційних втрат, 1976,44 грн. судового збору.

3. Наказ видати відповідно ст. 116 ГПК України після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 06.02.2015 р.

Суддя Артимович В.М.