ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.01.15 Справа № 904/9807/14

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 55 942,34 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Капля К.І.

Представники:

від позивача: Майко А.В., довіреність б/н від 09.09.2014

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС" (надалі - Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" (надалі - Відповідач) про стягнення 55 942,34 грн. за договором №968/1712-13-ДС від 22.11.2013.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2014 порушено провадження по справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 13.01.2015 розгляд справи був відкладений на 29.01.2015, в зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника Відповідача та необхідністю витребувати додаткові документи до матеріалів справи, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов згаданого договору, а саме - порушення строків оплати за виконані роботи. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду договір №968/1712-13-ДС від 22.11.2013 з додатками, акт №1 від 08.08.2014 здачі-приймання наданих послуг (робіт) за договором №968/1712-13-ДС від 22.11.2013, претензію №1729 від 03.10.2014.

Позивач керуючись п.п. 2.3., 4.4. названого Договору, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить суд стягнути з Відповідача 50 000,00 грн. основного боргу, 2 916,44 грн. пені, 2 684,80 грн. інфляційних втрат, 341,10 грн. 3% річних.

Відповідач в судові засідання, призначені на 13.01.2015 та 29.01.2015, не з'явився, про причини неприбуття не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, зазначеною у позовній заяві та підтвердженою спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: 53201, Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, будинок 56, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №925, №808, ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2014, 13.01.2015 не виконав, витребувані судом документи не надав.

Таким чином, оскільки неможливість присутності в судовому засіданні представника Відповідача документально підтверджена не була, надані Позивачем матеріали справи та оригінали документів дозволяють розглянути справу по суті спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Відповідача за наявними в справі матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 29.01.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2013 товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС" (надалі - Позивач, Виконавець) та товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" (надалі - Відповідач, Замовник) уклали договір №968/1712-13-ДС (надалі - Договір), відповідно до умов якого, Виконавець зобов'язується виконати за завданням Замовника відповідно до умов даного Договору, роботи - експертне дослідження внутрішніх газопроводів ТПЦ-2, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п.п. 2.3., 2.4. Договору, оплату Замовник здійснює поетапно по мірі підписання проміжних актів приймання-передачі виконаних робіт по кожному об'єкту обстеження та виставлення Виконавцем рахунку для оплати на протязі 30 календарних днів. При цьому загальна сума оплати не може перевищувати 50 000,00 грн. з урахуванням НДС. Розрахунок проводиться в безготівковому розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Сторони погодили (п.п. 3.1 -3.4. Договору), що здача робіт здійснюється відповідно календарного плана (Додаток №2). Після закінчення робіт по кожному етапу спеціалісти Виконавця повідомляють про це Замовника в письмовій формі. Замовник після отримання повідомлення Виконавця про закінчення робіт зобов'язаний не пізніше ніж в дводенний строк здійснити приймання робіт , відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт. У разі мотивованої відмови Замовника від приймання робіт Сторони складають двухсторонній акт з переліком необхідних доробок та строків їх виконання за рахунок Виконавця. Оформлені акти приймання-передачі виконаних робіт та рахунок на оплату Виконавець передає Замовнику до останнього числа звітного періоду. Звітний період -календарний місяць.

Пунктом 4.4. Договору, Сторони погодили, що в разі несвоєчасної оплати відповідно до п. 2.3. Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасної оплати виконаних робіт за кожний день прострочення, але не більше 10% вартості робіт.

Договір вважається укладеним в момент підписання його Сторонами та скріплення печатками. Договір діє з моменту підписання і до 30 червня 2014 року. Кінцевий строк дії Договору не звільняє сторін від повного виконання своїх зобов'язань по Договору, а також від сплати можливих штрафних санкції, за порушення які мали місце під час дії Договору (п. 9.1. Договору).

На виконання умов Договору, Позивачем надано Відповідачу послуги експертного обстеження внутрішніх газопроводів ТПЦ-2 у кількості (5) на загальну суму (з урахуванням ПДВ) - 50 000,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи, підписаним та скріпленим відтисками печаток Позивача та Відповідача, актом №1 від 08.08.2014 здачі-приймання наданих послуг (робіт) за договором №968/1712-13-ДС від 22.11.2013.

Проте Відповідач оплату отриманих від Позивача послуг експертного обстеження внутрішніх газопроводів ТПЦ-2 (відповідно до п. 2.3. Договору) не здійснив, в зв'язку з чим у Відповідача утворилась заборгованість на загальну суму 50 000,00 грн.

06.10.2014 Позивач направив на адресу Відповідача вимогу вих. №1729 від 03.10.2014 з проханням сплатити заборгованість яка виникла за договором №968/1712-13-ДС від 22.11.2013 на суму 50 000,00 грн., проте Відповідач на вимогу не відреагував, в зв'язку з чим Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Сторони є суб'єктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобов'язаннями, мають застосовуватися відповідні положенняЦивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Предметом спору у даній справі є позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 50 000,00 грн. суми основного боргу, 2 916,44 грн. пені, 2684,80 грн. інфляційних втрат, 341,10 грн. 3% річних за договором №968/1712-13-ДС від 22.11.2013, що за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Згідно ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків оплати отриманих від Позивача послуг експертного обстеження внутрішніх газопроводів ТПЦ-2, та беручи до уваги той факт, що в матеріалах справи відсутні докази оплати Відповідачем заборгованості за договором №968/1712-13-ДС від 22.11.2013 за надані послуги на суму 50 000,00 грн., позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 50 000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивач просить стягнути з Відповідача 3% річних в сумі 341,10 грн. (за загальний період з 08.09.2014 по 01.12.2014) та інфляційні втрати в сумі 2 684,80 грн. (за загальний період вересень - жовтень 2014 року).

Враховуючи, що Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що Відповідачем допущено порушення строків розрахунку за надані Позивачем послуг експертного обстеження внутрішніх газопроводів ТПЦ-2 за договором №968/1712-13-ДС від 22.11.2013, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а саме: підлягають стягненню 3% річних в сумі 341,10 грн.

Що стосується розрахунку інфляційних втрат судом встановлено наступне.

За змістом ч.3 п.3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція.

В той же час, Позивачем здійснений розрахунок інфляційних втрат за період прострочення починаючи з місяця, в якому мав бути здійснений платіж (вересень 2014 року).

Таким чином, здійснивши перерахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню - в сумі 1 200,00 грн.

Що стосується позовних вимог в частині нарахування інфляційних втрат, перевіривши наданий Позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд прийшов до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню, а саме підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача інфляційні втрати в сумі 1 200,00 грн.

Пунктом 4.4. Договору, Сторони погодили, що в разі несвоєчасної оплати відповідно до п. 2.3. Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасної оплати виконаних робіт за кожний день прострочення, але не більше 10% вартості робіт.

Позивач нарахував Відповідачу пеню у розмірі 2 916,44 грн. (подвійна облікова ставка НБУ) за загальний період прострочення з 08.09.2014 по 01.12.2014.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши здійснений Позивачем розрахунок пені, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме підлягає стягненню пеня в сумі 2 916,44 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" (53201, Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, будинок 56, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС" (49040, місто Дніпропетровськ, провулок Джинчарадзе, будинок 8, ) 50 000,00 грн. (п'ятдесят тисяч гривень 00 копійок) основного боргу, 2 916,44 грн. (дві тисячі дев'ятсот шістнадцять гривень 44 копійки) пені, 341,10 грн. (триста сорок одна гривня 10 копійок) 3% річних, 1 200,00 грн. (одна тисяча двісті гривень 00 копійок) інфляційних втрат, 1 778,51 грн. (одна тисяча сімсот сімдесят вісім гривень 51 копійка) судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 03.02.2015.

Суддя А.Є. Соловйова