КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р. Справа№ 44/472-б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Шипка В.В.

Пантелієнка В.О.

за участі ОСОБА_2

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду м. Києва від 15.09.2014 року

у справі № 44/472-б (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою ОСОБА_3

до товариства з обмеженою відповідальністю Кінгз Кепітал»

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про банкрутство №44/472-б товариства з обмеженою відповідальністю "Кінгз Кепітал" за заявою ОСОБА_3 порушено ухвалою господарського суду міста Києва від 07.08.2009р. Постановою господарського суду міста Києва від 21.08.2009р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Серпутько Галину Михайлівну. Ухвалою суду від 27.07.2010р. припинено процедуру ліквідації та введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Серпутько Галину Михайлівну. Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.09.2011р. припинено повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Серпутько Г.М. та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Самосуд Жанну Олександрівну.

30.10.2009р. до господарського суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_2 (04211, АДРЕСА_1) з кредиторськими вимогами до боржника у сумі 39400 грн. (20000 грн. - основний борг, 7200 грн. - передбачена договорами винагорода, 14400 грн. - штрафні санкції). Вимоги ОСОБА_2 визнані розпорядником майна боржника частково та включені до реєстру вимог кредиторів на суму 7200 грн. - до четвертої черги, 14000 грн. - до шостої черги задоволення вимог. 07.10.2010р. розпорядником майна боржника подано до суду реєстр вимог кредиторів. Розглянувши вказану заяву, ухвалою господарського суду міста Києва від 15.09.2014р. у справі №44/472-б заявнику було відмовлено у визнанні кредиторських вимог до товариства з обмеженою відповідальністю "Кінгз Кепітал" на суму 39400 грн.

Не погодившись, ОСОБА_2 звернулась до Київського апеляційного господарського суду, подавши апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 15.09.2014р. у справі №44/472-б та прийняти нове рішення, яким визнати кредиторські вимоги ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Кінгз Кепітал" на суму 39400 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2014р. (головуючий суддя в складі колегії суддів - Шипко В.В.) апеляційну скаргу ОСОБА_2 було прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 23.12.2014 р.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014р., враховуючи перебування головуючого судді (судді-доповідача) Шипка В.В. на лікарняному, здійснено повторний автоматичний розподіл справи №44/472-б, відповідно результатів якого, апеляційну скаргу передано на розгляд судді Гарник Л.Л.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2015р., враховуючи перебування визначеного раніше головуючого судді (судді-доповідача) Гарник Л.Л. у відпустці, призначено повторний автоматичний розподіл справи №44/472-б, відповідно результатів якого апеляційну скаргу передано на розгляд судді Верховцю А.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2015р. (в складі колегії суддів: Верховець А.А. - головуючий, Шипко В.В., Остапенко О.М.) розгляд апеляційної скарги призначено на 27.01.2015р. Згідно з розпорядженням секретаря судової палати суду від 27.01.2015р., враховуючи перебування судді Остапенка О. М. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів Шипка В.В., Пантелієнка В.О.

До початку судового розгляду відзиву на апеляційну скаргу, будь-яких інших додаткових матеріалів не надійшло, в судове засідання 27.01.2015р. з'явився лише апелянт, інші кредитори, представники учасників у справі в засідання не з'явились. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін та інших учасників у справі про місце і час розгляду апеляційної скарги, відсутність заперечень щодо розгляду скарги за відсутності представників окремих сторін, неповідомлення суду про причини такої відсутності, колегія суддів визнала можливим здійснити розгляд апеляційної скарги за наявними матеріалами справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена ухвала господарського суду міста Києва від 15.09.2014р. у справі №44/472-б підлягає скасуванню із прийняттям у відповідній частині нового рішення про визнання кредиторських вимог ОСОБА_2 до боржника на суму 39400 грн., зважаючи на наступні обставини.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскарженого рішення, зазначено про неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, які мають значення для справи. Скаржником вказано на те, що згідно умов договору комісійної винагороди №919 КС від 20.06.2007р. клієнт мав передати кошти представнику фінансової установи, на яку вкаже консультант, в присутності якого, разом з укладенням договору комісійної винагороди, було передано цільовий внесок, в підтвердження чого скаржником отримано прибутковий касовий ордер №860 від 20.06.2007р. Зазначено про те, що за умовами фактично укладеного інвестиційного договору протягом 13 місяців отримувала комісійну винагороду за договором комісійної винагороди №919 КС від 20.06.2007р.

Згідно ст. 4, ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За змістом ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Відповідно п. 1-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Стаття 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992р. №2343-XII (в редакції до набрання чинності з 19.01.2013р.) (далі по тексту - Закон) визначає кредитора у справі про банкрутство як фізичну або юридичну особу чи державний орган, вимоги яких щодо грошових зобов'язань до боржника підтверджені у встановленому порядку документами, включені до реєстру вимог кредиторів та визнані судом.

Виходячи із змісту ст. 14 Закону кредитор, подаючи до господарського суду відповідну заяву самостійно визначає розмір таких вимог, підтверджує їх відповідними документами. До обов'язків суду при розгляді відповідних заяв входить саме перевірка їх обґрунтованості та наявності документів, що підтверджують відповідні вимоги. В процедурі банкрутства при розгляді заяви з грошовими вимогами до боржника, господарський суд не вирішує спір по суті, а лише перевіряє обґрунтованість грошових вимог кредиторів. Тому при розгляді кредиторських вимог суд може в залежності від наявності чи відсутності доказів, що підтверджують заборгованість божника, визнати або відхилити грошові вимоги.

Відхиляючи заявлені кредиторські вимоги, непогоджуючись з рішенням розпорядника майна боржника про часткове визнання таких вимог, місцевий господарський суд у змісті мотивувальної частини оскарженого рішення зазначав, що з аналізу доданих до заяви документів не вбачається подання ОСОБА_2 будь-яких доказів укладення договору цільового членського внеску, згідно з яким здійснювалось нарахування по договору комісійної винагороди, про яку йдеться у заві. З тим, колегія суддів суду апеляційної інстанції відзначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, заявлені кредитором вимоги до боржника обґрунтовані договором комісійної винагороди №919 КС від 20.06.2014р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Кінгз Кепітал" і ОСОБА_2 та квитанції про сплату цільового внеску у розмірі 20000 грн. кредитній спілці «Тринадцята зарплатня» від 20.06.2007р., здійсненого у відповідності з умовами вказаного вище договору комісійної винагороди. В своїй заяві ОСОБА_2 просила визнати грошові вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю "Кінгз Кепітал" у сумі 39400 грн. (20000 грн. - основний борг, 7200 грн. - передбачена договорами винагорода, 14400 грн. - штрафні санкції). Заявлені вимоги були визнані розпорядником майна боржника частково та включені до реєстру вимог кредиторів на суму 7200 грн. - до четвертої черги, 14000 грн. - до шостої черги задоволення вимог.

Дослідивши зазначені вище обставини, колегія суддів суду апеляційної інстанції відзначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що до заяви про визнання грошових вимог було додано копію прибуткового касового ордеру №860 від 20.06.2007р., згідно з яким ОСОБА_2 було здійснено цільовий внесок у розмірі 20000 грн. кредитній спілці «Тринадцята зарплатня» згідно з умовами договору комісійної винагороди №919 КС від 20.06.2014р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Кінгз Кепітал" і ОСОБА_2 та ОСОБА_2 Основна сума боргу у розмірі 20000 грн. була відхилена розпорядником майна, проте, ним же визнана передбачена договорами винагорода у розмірі 7200 грн., яка не була сплачена та штрафні санкції за порушення зобов'язання у розмірі 14000 грн., відповідно віднесені 7200 грн. - до четвертої черги, 14000 грн. - до шостої черги задоволення вимог.

Згідно з умовами п. 1.1 договору комісійної винагороди, за умовами даного договору клієнт здійснює цільовий вклад у фінансовій установі (установі банку або інша фінансова організація) на яку вкаже консультант та отримує від консультанта комісійну винагороду в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно п. 7.1-7.2 договору за невиконання чи неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України., консультант сплачує пеню за несвоєчасну виплату комісійної винагороди клієнту у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, встановленої на момент виникнення заборгованості за кожен день прострочення виконання, обчисленої від суми боргу. Згідно п. 8.6 договору дія договору припиняється у разі коли клієнт вимагає повернення свого вкладу з фінансової установи та повертає його. Як вбачається з пояснень скаржника, окремий договір цільового внеску не укладався, оскільки договір комісійної винагороди укладався в приміщенні, де одночасно знаходився клієнт, консультант і представник кредитної спілки, на якого, як вбачається з наведених скаржником пояснень, за умовами зазначеного договору вказав консультант, в підтвердження укладення якого було видано прибутковий касовий ордер.

З урахуванням викладеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції повною мірою погодитись з висновком суду першої інстанції не може, вважаючи його передчасним. Приймаючи до уваги, що і боржником не надано суду обґрунтованих заперечень на заявлені кредиторські вимоги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстави вважати, що боржником на дату звернення з кредиторськими вимогами було порушено зобов'язання щодо виплати останньому заявлених грошових вимог. За таких обставин, наявні підстави вважати, що місцевий господарський суд відхилив заявлені кредиторські вимоги без дослідження належним чином та в повному обсязі матеріалів і обставини справи, у зв'язку з чим не встановив наявність доказів, які підтверджують вимоги кредитора у відповідній сумі.

Всебічно, повно і об'єктивно розглянувши в судовому процесі всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, за наслідками розгляду апеляційної скарги та перевіряння законності та обґрунтованості ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі, повторно розглянувши справу, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про визнання заявлених грошових вимог ОСОБА_2

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 15.09.2014р. у справі №44/472-б скасувати.

Визнати кредиторські вимоги ОСОБА_2 (04211, АДРЕСА_1) до товариства з обмеженою відповідальністю "Кінгз Кепітал" у сумі 39400 грн. (20000 грн. - основний борг, 7200 грн. - передбачена договорами винагорода, 14400 грн. - штрафні санкції), з яких 27200 грн. підлягають включенню в четверту чергу задоволення вимог, 14400 грн. - у шосту чергу задоволення вимог.

3. Матеріали оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 15.09.2014р. у справі №44/472-б повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили

Повний текст постанови складено 29.01.2015р.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.В. Шипко

В.О. Пантелієнко