ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015 р. Справа № 914/4405/14

Господарський суд Львівської області в складі судді Сухович Ю.О. при секретарі судових засідань Мак Л.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМА", м.Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРУСКАВЕЦЬІНВЕСТ", м.Трускавець, Львівська область

про стягнення 7 581,72 грн. заборгованості

За участю представників сторін:

від позивача Віняр Ю.С. - юрист (довіреність №1/2014 від 01.09.2014р.);

від відповідача не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕМА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРУСКАВЕЦЬІНВЕСТ" про стягнення 7 581,72 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 17.12.2014р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 19.01.2015р.

Ухвалою суду від 19.01.2015р. розгляд справи відкладено на 02.02.2015р., з підстав наведених в даній ухвалі.

Представник позивача подав клопотання вих.№02/юр від 02.02.2015р. (вх.№3745/15 від 02.02.2015р.), яким долучив до матеріалів справи письмове пояснення вих.№01/юр від 02.05.2015р., в якому повідомив суд про те, що в тексті позовної заяви позивачем допущено арифметичну помилку в сумі видаткової накладної №Т- від 11.02.2014р., а саме зазначено суму 10 701,44 грн. замість 7 508,92 грн. Відтак, просить суд читати суму видаткової накладної №Т- від 11.02.2014р. як 7 508,92 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання повторно не забезпечив, вимоги ухвал суду від 17.12.2014р. та 19.01.2015р. не виконав, витребуваних доказів не подав. Про порушення провадження у справі був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №82 6 від 18.12.2014р. - вручено 23.12.2014р. (вх.№1054/15 від 15.01.2015р.).

Відповідно до ст.ст.17, 221 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" та у зв'язку із розглядом справи №914/4405/14 за електронним запитом від 30.01.2015р. за №20007893 господарським судом Львівської області взято Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРУСКАВЕЦЬІНВЕСТ" станом на 30.01.2015р. перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходження: 82200, Львівська область, м.Трускавець, вул.Суховоля,61. Інші адреси відповідача, крім вказаної у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ні позивачу, ні суду невідомі.

Станом на 02.02.2015р. від відповідача не повернулось поштове повідомлення про вручення йому ухвали суду від 19.01.2015р. (про відкладення розгляду спору) з адреси зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Ця ж адреса вказана у позовній заяві.

Про відкладення розгляду спору на 02.02.2015р. відповідач був належним чином повідомлений, що підтверджується реєстром канцелярії господарського суду Львівської області №39 на відправлення рекомендованої з повідомленням кореспонденції від 21.01.2015р. та узгоджується з позицією Вищого господарського суду України викладеною у абзаці третьому п.п. 3.9.1 п.п. 3.9 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 із змінами та доповненнями.

Відтак, суд виконав умови Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Станом на 02.02.2015р. від відповідача відзив, заяви, клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи не надходили. Також не надходили на адресу суду належним чином оформлені пояснення щодо поважності причин невиконання вимог ухвал суду.

Суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.75 ГПК України при відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд,-

встановив:

11.02.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕМА" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРУСКАВЕЦЬІНВЕСТ" товар на загальну суму 7 581,72 грн., а саме згідно видаткових накладних №Т- від 11.02.2014р. на суму 7 508,92 грн. та №Т- від 11.02.2014р. на суму 72,80 грн.

Проте, відповідач оплату за поставлений товар не здійснив.

Позивач звертався до відповідача з листом-вимогою (вих. №11/ю від 16.05.2014р.), в якому просив негайно в дводенний строк з моменту отримання вимоги, сплатити прострочену заборгованість за поставлений товар в сумі 7 581,72 грн., не доводячи таким чином безспірної справи до вирішення у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Проте, відповідач залишив даний лист-вимогу без відповіді та задоволення. Хоча, як зазначається позивачем у позовній заяві: даний лист-вимогу (штрихкодовий ідентифікатор: 9995) відповідач отримав 03 червня 2014р., що вбачається із відомостей, розміщених в мережі Інтернет на офіційному сайті Українського державного підприємства зв'язку «УКРПОШТА».

Відтак, позивач звернувся до господарського суду для захисту порушеного права та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача основний борг за поставлений товар в сумі 7 581,72 грн.

При прийнятті рішення суд виходить із наступного:

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За умовами ст.205 ЦК України правочин може бути вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не передбачено законом. Правочин, щодо якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно ч.1 ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Слід зазначити, що зважаючи на положення ст.205 ЦК України та ч.1 ст.181 ГК України відносини, які виникли між сторонами за своєю правовою природою є відносинами поставки товару.

Згідно положення ч.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується видатковими накладними на загальну суму 7 581,72 грн., а саме: №Т- від 11.02.2014р. на суму 7 508,92 грн.; №Т- від 11.02.2014р. на суму 72,80 грн., які підписані сторонами та скріплені печатками сторін. Наведене свідчить, що претензій у сторін щодо кількості, якості та асортименту товару у сторін не було.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, ст.9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими ч.1ст.692 ЦК України (постанова Вищого господарського суду України від 21.04.2011р. № 9/252-10; лист Вищого господарського суду України від 17.07.2012р, № 01-06/928/2012р. із змінами та доповненнями "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права").

Згідно видаткових накладних №Т- від 11.02.2014р., №Т- від 11.02.2014р. позивач поставив відповідачу побутову хіміїю, косметику та парфумерію на загальну суму 7 581,72 грн.

Позивач звертався до відповідача з листом-вимогою (вих. №11/ю від 16.05.2014р.) про сплату заборгованості, який залишений відповідачем без відповіді та задоволення. Факт надсилання листа підтверджується фіскальним чеком №9208 від 22.05.2014р. та описом вкладення у цінний лист від 22.05.2014р.

Слід зазначити, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕМА» з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» з іншої сторони було підписано та скріплено печатками сторін акт звірки взаєморозрахунків станом за період січень 2014р. - липень 2014р. на загальну суму 7 581,72 грн.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до п.1 ст. 222 ГК України особи, які порушили майнові права і законні інтереси інших підприємств та організацій зобов'язані поновити їх не чекаючи пред'явлення претензії (вимог, листів, тощо) чи звернення до суду, що відповідачем зроблено не було.

Суд враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 7 581,72 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідач наданим йому правом на судовий захист не скористався, позовних вимог належними та допустимими доказами не спростував, поважності причин неявки в судові засідання та неподання відзиву не пояснив.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Сплата судового збору підтверджується платіжним дорученням №4231 від 12.12.2014р. на суму 1 827,00 грн., який відповідно до ст.49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повністю.

Керуючись ст.ст.11, 205, 509, 525, 526, 530, 612, 625, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 181, 193, 222 ГК України, ст.ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРУСКАВЕЦЬІНВЕСТ" (82200, Львівська область, м.Трускавець, вул. Суховоля, буд.61; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМА" (79056, м.Львів, вул.Ковельська, 109А; ) 7 581,72 грн. основного боргу та 1 827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України, після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 09.02.2015р.

Суддя Сухович Ю.О.