ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" лютого 2015 р.Справа № 916/149/15-г

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі Н.В. Комендатенко

за участю представників:

від позивача - Угненко І.А.,

від відповідача - Шаронова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс" в особі філії „Інфоксводоканал" до Житлово-будівельного кооперативу „Жовтневий-9" про стягнення 3728,02 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Інфокс" в особі філії „Інфоксводоканал" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу „Жовтневий-9" про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2014 р. по 01.11.2014 р. в розмірі 18 862,35 грн., посилаючись на наступне

Між КП „Одесводоканал" та Житлово-будівельним кооперативом „Жовтневий-9" було укладено договір водопостачання та водовідведення від 01.11.2000 р. № 4318/1 та додаткові угоди до нього від 13.08.2004 р., 17.05.2006 р., 16.12.2006 р., 07.09.2010 р., 15.03.2013 р.

При цьому позивач зазначає, що відповідно до рішення сесії Одеської міської ради № 2038-ХХІV від 17.12.2003 р. та договору оренди цілісного майнового комплексу КП „Одесводоканал" реорганізовано шляхом приєднання до ТОВ „Інфокс", яке згідно п. 1.1. статуту стало правонаступником всіх прав та зобов'язань КП „Одесводоканал". Також, як вказує позивач, для здійснення господарсько-виробничої діяльності по експлуатації цілісного майнового комплексу водопровідно-каналізаційного господарства була створена філія „Інфоксводоканал", що діє на підставі Положення про філію.

Між тим, за ствердженнями позивача, у зв'язку з несплатою у повному обсязі послуг, передбачених договором, у відповідача сформувався борг за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2014р. по 01.11.2014 р. на суму 18862,35 грн., що підтверджується відповідними довідками про водокористування.

Наразі позивач посилається, що згідно п. 2.3.8. договору відповідач зобов'язаний щомісячно за встановленою формою з 1-го до 5-го числа у письмовому виді надавати відомості про водоспоживання абонента та фактичну сплату населенням послуг водокористування за попередній місяць. При їх ненаданні у встановлений строк позивач проводить розрахунок у відповідності з Правилами водокористування. Зазначеними Правилами сторони домовились керуватися згідно з п. 2.1 договору.

Як вказує позивач, відповідачем надавались звіти за водоспоживання за встановленою договором формою по кожному місяцю оспорюваного періоду, а саме звіти про водоспоживання за серпень, вересень та акт від 20.11.2014 р. № 9075, яким підтверджено водоспоживання у жовтні, за який не сплачено боргу на суму 18862,35 грн. Так, позивач стверджує, що зазначена заборгованість на теперішній час відповідачем не погашена, що стало підставою для звернення до суду із заявленим позовом про стягнення вказаної заборгованості.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.01.2015 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс" в особі філії „Інфоксводоканал" прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/149/15-г, при цьому розгляд справи призначено в засіданні суду на 29.01.2015 р.

У судовому засіданні 29.01.2015 р. представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначено, що у зв'язку зі збільшенням позовного періоду та здійсненням відповідачем часткових оплат сума боргу за період з 01.11.2014 року по 01.12.2014 року складає 3728,02 грн. Відтак, позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 3728,02 грн.

В свою чергу представник відповідача надав бухгалтерську довідку станом на 29.01.2015 року про повне погашення відповідачем заборгованості та виписку ПАТ „Укрсоцбанк" по особовому рахунку відповідача

В засіданні суду 29.01.2015 р. оголошувалась перерва до 02.02.2015 р. в порядку ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 02.02.2015 р. представник позивача надав бухгалтерську довідку про відсутність у відповідача заборгованості за період з 01.11.2014 року по 01.12.2014 року станом на 02.02.2015 року. При цьому представник позивача заявив, що ЖБК „Жовтневий-9" здійснено повне погашення заборгованості, тому заборгованість на теперішній час відсутня, а вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 18862,35 грн. фактично задоволені. Наразі представник позивача просив суд віднести за рахунок відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

Таким чином, з огляду на погашення відповідачем суми заборгованості за договором на послуги водопостачання і водовідведення № 4318/1 в заявленому розмірі, суд доходить до висновку про те, що предмет спору по справі відсутній.

Відповідно до п. 11 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі № 916/149/15-г за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс" в особі філії „Інфоксводоканал" до Житлово-будівельного кооперативу „Жовтневий-9" про стягнення 3728,02 грн.

Частиною другою статті 49 ГПК України передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Як зазначено в п. 4.7 Постанови Пленуму ВГСУ № 7 від 21.02.2013 р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами та доповн.), у застосуванні вказаних положень ст. 49 ГПК суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача.

Враховуючи те, що спір виник внаслідок несплати відповідачем суми наданих послуг з водопостачання і водовідведення, що не оспорюється відповідачем, та відповідач сплатив суму боргу після звернення позивача до суду із заявленим позовом, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок відповідача, виходячи із заявленої суми боргу.

Керуючись п. 1-1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Припинити провадження у справі № 916/149/15-г за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс" в особі філії „Інфоксводоканал" до Житлово-будівельного кооперативу „Жовтневий-9" про стягнення 3728,02 грн.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу „Жовтневий-9" (65059, м. Одеса, вул. Павла Шклярука, 6; ; р/р 980 в ПАТ „Укрсоцбанк", МФО 300023) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс" (04073, м. Київ, вул. Шулявська, 5; ) в особі філії „Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5; ; р/р 7301 в АБ „Південний", МФО 328209) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1827/одна тисяча вісімсот двадцять сім/грн. 00 коп.

Ухвалу може бути оскаржено у 5-денний термін з дня її прийняття.

Суддя В.С. Петров