ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р.Справа № 922/5521/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпроект", м.Дніпропетровськ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АК "Автотранс", м.Харків,
про стягнення 17396,35 грн.
за участю представників:

позивача - Коломієць О.О. (довіреність б/н від 01.11.2014 р.);

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Метпроект", м.Дніпропетровськ, звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "АК "Автотранс", м.Харків, заборгованості з оплати по Договору № 05/23 поставки товару від 23.05.2013р., на яку було поставлено товар у період з 29.05.2013р. по 02.06.2013р., в розмірі 15966,00 грн.; пеню в розмірі 4002,21 грн.; 3% річних в розмірі 6759,10 грн. Позивач також просить покласти на відповідача витрати з оплати судового збору в розмірі 4452,22 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.12.2014р. за вищевказаним позовом було порушено провадження у справі № 922/5521/14 та розгляд справи призначено на 15.12.2014р. о 12:00 год.

Ухвалою господарського суду від 15.12.2014р. розгляд справи було відкладено на 13.01.2015р. об 11:00 год.

Ухвалою господарського суду від 13.01.2015р. розгляд справи № 922/5521/14 було відкладено на 27.01.2015р. об 11:00 год.

22.01.2015р. до канцелярії господарського суду від позивача надійшли письмові уточнення позовних вимог, згідно яких позивач просить стягнути з відповідача 17396,35 грн., у тому числі: 15966,00 грн. попередньої оплати за запасні частини; 33,44 грн. пені; 199,47 - 3% річних та 1197,44 грн. інфляційних втрат.

У судовому засіданні, яке відбулося 27.01.2015р., представник позивача просив суд прийняти уточнення позовних вимог, подані до суду 22.01.2015р., та підтримав позов, з їх урахуванням, у повному обсязі.

Враховуючи, що згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, подані позивачем уточнення позовних вимог, які за своєю суттю є заявою про зменшення позовних вимог, були прийняті судом як такі, що не суперечать інтересам сторін та діючому законодавству.

Судом було встановлено, що під час оформлення позовної заяви та інших документів, поданих до суду в межах провадження у справі № 922/5521/14 (у тому числі уточнень позовних вимог), позивачем було допущено описку в реквізитах позивача, а саме замість найменування позивача - "ТОВ "Метпроект" зазначено - "ТОВ "Метропроект".

Відповідач у судове засідання не з'явився. Копія ухвали про відкладення розгляду справи, надіслана на адресу відповідача: 61010, м.Харків, вул.1-ї Кінної Армії, буд. 106 (згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), повернута до господарського суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання (за місцезнаходженням згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), проте не скористався наданими йому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України правами на участь у судовому засіданні, а також не надав суду жодного доказу в обґрунтування заперечень проти позову або на підтвердження належного виконання договірних зобов'язань, суд визнав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

23.05.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Метпроект" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АК "Автотранс" (відповідачем) було укладено Договір № 05/23, згідно п. 1.1. якого відповідач (постачальник) прийняв на себе зобов'язання поставити запасні частини - в подальшому "Деталі", згідно специфікації, що є невід'ємною частиною договору, а позивач (покупець) зобов'язався прийняти і оплатити деталі в порядку та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору, вартість "Деталей" та сума договору визначається згідно специфікації.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що поставка здійснюється протягом п'яти календарних днів з моменту внесення 100% передоплати.

Як свідчать матеріали справи, 28.05.2013р. відповідач надав позивачу рахунок № 227 на оплату запасних частин на суму 15966,00 грн.

Того ж дня позивач перерахував на рахунок відповідача вказану суму (15966,00 грн.) в якості передоплати за поставку манжетів, циліндрів, кранів, що підтверджується платіжним дорученням № 21 від 28.05.2013р.

Однак, поставки запасних частин, відповідно до умов Договору, відповідач не здійснив.

17.06.2014р. позивач направив на адресу відповідача претензію-вимогу про негайну поставку товару за Договором № 05/23 від 23.05.2013р. або повернення передоплати в сумі 15966,00 грн. Дана претензія була отримана відповідачем 23.06.2014р., про що свідчить підпис його представника на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, проте залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно п. 4.3 Договору, за затримку поставки по вині постачальника він сплачує покупцю пеню в розмірі 0,5% вартості продукції за кожний день затримки. Сплата пені за затримку поставки продукції, не звільняє постачальника від поставки продукції.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 даної статті, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 33,44 грн. пені за період з 03.06.2014р. по 01.11.2014р.; 199,47 грн. - 3% річних та 1197,44 грн. інфляційних втрат за цей же період законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 17396,35 грн., у тому числі: 15966,00 грн. основного боргу, 33,44 грн. пені, 199,47 грн. - 3% річних та 1197,44 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпроект" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АК "Автотранс" (61010, м.Харків, вул.1-ї Кінної Армії, буд. 106; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпроект" (49130, м.Дніпропетровськ, вул.Березинська, буд. 80; ) - заборгованість у розмірі 17396,35 грн., що виникла внаслідок невиконання грошового зобов'язання щодо поставки запасних частин на підставі Договору № 05/23 від 23.05.2013р.; витрати з оплати судового збору в розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.01.2015 р.

Суддя Н.М. Кухар