РІШЕННЯ

"26" січня 2015 р.Справа № 921/1421/14-г/8
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

Розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-лізинг плюс", вул. Чорновола, 40, с. Загірочка, Жидачівський район, Львівська область, 81754 (адреса для листування: вул. Ак. Лазаренка, 5-А, м. Львів, 79026)

до відповідача Комунального підприємства теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради, вул. І. Франка, 16, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46000

про стягнення заборгованості в сумі 88 191,32 грн

За участі представників:

Позивача: не прибув

Відповідача: Яковенчук Б.І. - юрисконсульта, довіреність №2073/1 від 16.06.2014 р.

В судовому засіданні представнику відповідача роз'яснено процесуальні права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго-лізинг плюс", с. Загірочка, Жидачівський район, Львівська область, надалі - позивач, звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до Комунального підприємства теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради, м. Тернопіль, надалі - відповідач, про стягнення заборгованості в сумі 88 191 грн 32 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором фінансового лізингу №01/0912 від 07.08.2012 р., зокрема в частині своєчасної сплати лізингових платежів за жовтень-листопад місяць 2014 р., внаслідок чого станом на день звернення до суду утворилась заборгованість в загальній сумі 88 191,32 грн.

В підтвердження наведеного до матеріалів справи долучено належним чином засвідчені копії: Договору фінансового лізингу №01/0912 від 07.09.2012 р. та додатки №№1-8 до нього, акту приймання - передачі предмету лізингу від 17.12.2012 р., накладної №5 від 17.12.2012 р., платіжних доручень на загальну суму 3 273 163,36 грн та претензію №30/14 від 10.11.2012 р.

Судове засідання, призначене вперше ухвалою суду від 18.12.2014 р. на 15:20 год. 12.01.2015 р., в порядку ст. 77 ГПК України, було відкладено на 11:40 год. 26.01.2015 р., з викладених у відповідній ухвалі суду підстав.

В судове засідання 26.01.2015 р. повноважний представник позивача не прибув. Поряд із цим, на виконання вимог ухвал суду від 18.12.2014 р. та від 12.01.2015 р., надав суду витребовувані документи, а також звернувся із письмовими клопотанням б/н від 05.01.2015 р. (отримано та зареєстровано канцелярією суду 13.01.2015 р. за вх. №3352) та від 19.01.2015 р.(отримано та зареєстровано канцелярією суду 22.01.2015 р. за вх. №4371) про розгляд справи без участі його повноважного представника, за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач у відзиві на позов, підтриманому його повноважним представником в судовому засіданні 26.01.2015 р., позовні вимоги визнав в повному обсязі. Разом з тим, просить суд, відповідно до п. 6 ст. 83 ГПК України, надати розстрочку виконання рішення терміном на шість місяців. В обґрунтування даного клопотання зазначає, на даний час КП "ТМТКЕ" немає можливості вчасно та в повному обсязі виконувати свої зобов'язання перед позивачем, оскільки постановою КМ України №217 від 18.06.2014 р. затверджено Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу. Відповідно до даного Порядку Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, щомісяця встановлює норматив перерахування коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання теплопостачальних організацій. Зокрема, Постановою НКРЕ №1054 від 30.12.2014 р. для КП "Тернопільміськтеплокомуненерго" на січень 2015 року встановлено норматив перерахування коштів гарантованому постачальнику в розмірі 100 відсотків по усіх категоріях споживачів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника відповідача, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив наступне:

07 вересня 2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго-лізинг плюс" (Лізингодавець/Позивач), з однієї сторони, та Комунальним підприємством теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради (Лізингоодержувач/відповідач), з іншої сторони, укладено договір фінансового лізингу № 01/0912.

За умовами укладеного Договору Лізингодавець зобов'язується придбати відповідно до встановлених Лізингоодержувачем специфікацій (Специфікація, яка викладена в Додатку №1 до Договору та є його невід'ємною частиною), затвердженої Лізингоодержувачем у встановленому порядку та переданої Лізингодавцю проектно-кошторисної документації (Реєстр проектно-кошторисної документації, який викладений в Додатку №2 до Договору та є його невід'ємною частиною) та умов (далі - Предмет лізингу) та передати його у користування Лізингоодержувачу, а Лізингоодержувач зобов'язується прийняти від Лізингодавця Предмет лізингу та сплачувати йому за користування Предметом лізингу лізингові платежі протягом строку встановленого цим Договором (п. 1.1 р. 1 Договору).

Р. 2 Договору визначено, що останній вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання зобов'язань Сторонами. Строк лізингу починається з моменту передачі Предмету лізингу Лізингодавцем Лізингоодержувачу, яким є дата підписання Акту приймання - передачі Предмету лізингу.

За умови сплати Лізингоодержувачем до 15 жовтня 2012р. авансового платежу, Лізингодавець на підставі видаткової накладної передає Предмет лізингу Лізингоодержувачу, про що сторонами складається Акт приймання - передачі (п.п. 5.1., 5.5 р. 5 Договору).

П.п. 3.1-3.2 р. 3 Договору сторони погодили, що вартість предмета лізингу складає 3 853 911,60 грн і є незмінною на весь період дії Договору. Зміна вартості Предмету лізингу після укладення Договору допускається лише за умови письмової домовленості сторін. У вартість предмету лізингу включено вартість робіт з встановлення та пусконалагоджувальних робіт предмету лізингу.

Відповідно до п. п. 4.1-4.4 р. 4 Договору, загальна сума цього Договору дорівнює 4 957 717,96 грн та складається із розміру авансового платежу - 192 695,58 грн та загальної вартості лізингових платежів - 4 765 022,38 грн. Лізингові платежі складаються із суми, яка відшкодовує частину вартості Предмета лізингу та процентів за користування ним. Розмір, строки та порядок сплати Лізингових платежів Лізингодавцеві встановлюється у "Розрахунку платежів" (Додаток №3 до Договору), який підписується сторонами одночасно з цим Договором та є його невід'ємною частиною. Всі платежі за Договором сплачуються Лізингоодержувачем у безготівковій формі на поточний рахунок Лізингодавця, вказаний останнім у реквізитах Сторін.

Додатком №3 до Договору сторонами визначено розмір, строки та порядок сплати Лізингоодержувачем платежів за умовами Договору та здійснено розрахунок лізингових платежів згідно погодженого графіку їх сплати.

Поряд із цим, у зв'язку із достроковою сплатою частини платежів Лізингоодержувачем, сторонами у грудні 2012р., січні 2013р. та червні 2013 року шляхом укладення та підписання додатків №4-7 до договору було внесено зміни до загальної суми Договору, вартості Предмету лізингу, розміру лізингових платежів, редакції Реєстру проектно - кошторисної документації.

Зокрема, Додатком №7 від 25.06.2013р. змінено суму Договору на 4 022 789,58грн., яка складається із 192 695,58 грн авансового платежу, 2 040 000,00 грн. дострокової сплати відшкодування вартості Предмета лізингу та 1 790 094,00 грн. загальної вартості лізингових платежів та, відповідно, викладено у новій редакції розрахунок та графік лізингових платежів. Визначено, що вартість Предмета лізингу становить 3 574 615,20 грн, щомісячні лізингові платежі, починаючи з 20.07.2013 року складають 44 095 грн 66 коп.

Відповідно до п.п. 11.2.1 п.11.2 р.11 та п.п.12.2.1, 12.2.3 п. 12.1 р. 12 Договору, Лізингодавець зобов'язався у передбачені договором строки надати Лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору. Лізингоодержувач зобов'язався прийняти поставлений Предмет лізингу і своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до п. 16.1 р. 16 Договору, останній набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох Сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Згідно ст. 175 ГК України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

В силу вимог ст. 11 ЦК України, ч. 1 ст. 174 ГК України, договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків між сторонами зобов'язання.

У відповідності до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем виникли зобов'язання, що випливають із договору лізингу, згідно якого та в силу ст. 806 Цивільного кодексу України, одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 1 статті 292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

Загальні правові та економічні засади фінансового лізингу визначено Законом України "Про фінансовий лізинг" № 723/97- ВР від 16.12.1997 р., з наступними змінами (далі - Закон №723/97).

Ч. 2 ст. 1 Закону №723/97 передбачено, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

У відповідності до ч. 2 ст. 11 Закону №723/97, Лізингоодержувач зобов'язаний прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору, а також своєчасно сплачувати лізингові платежі.

В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В статті 610 ЦК України зазначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконання умов Договору 17 грудня 2012р. Лізингодавцем придбано у власність та передано у користування Лізингоодержувачу Предмет лізингу.

Факт передачі Лізингодавцем Предмету лізингу на загальну суму 3 574 615,20 грн Лізингоодержувачу підтверджується Актом приймання - передачі предмету лізингу від 17.12.2012р. та накладною №5 від 17.12.2012р., відповідно до яких позивач на виконання взятих на себе зобов'язань передав, а Комунальне підприємство теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради прийняло Предмет лізингу - індивідуальні теплові пункти за переліком адрес та кількістю, вказаних у Специфікаціях.

Згідно п. 3 Акту приймання - передачі Предмету лізингу сторонами встановлено, що з моменту підписання даного Акту зобов'язання Лізингодавця з передачі Предмета лізингу вважаються виконаними.

Однак, як стверджує позивач, відповідач зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати лізингових платежів згідно Договору виконував неналежним чином. Так, за період з 05.10.2012р. по 20.11.2014 р. останнім було сплачено лізингові платежі на загальну суму 3 273 163,36 грн (платіжні доручення - в матеріалах справи). Станом на 20.11.2014р., з врахуванням визначеного додатком № 7 до договору графіку сплати лізингових платежів, за період з серпня по листопад місяць 2014 р. (включно) за КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради рахувалась заборгованість по сплаті лізингових платежів на суму 176 382,64 грн.

Поряд із цим, заборгованість відповідача за період серпень-вересень місяць 2014 р. вже була предметом судового розгляду у справі №921/1147/14-г/9. Так, рішення господарського суду Тернопільської області від 16.12.2014р. у справі №921/1147/14-г/9 стягнуто з комунального підприємства теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради, м. Тернопіль вул. І.Франка, 16 (ідентифікаційний код 14034534) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-лізинг плюс", Львівська область, Жидачівський район, с. Загірочка, вул. Чорновола, буд. 40 (код 35549269) - 88 191 грн. 32 коп. боргу, який виник за Договором за серпень та вересень 2014 року. Вказане рішення суду не оскаржувалося сторонами та набрало законної сили.

Таким чином, прострочена основна заборгованість, яка визначена Позивачем як сума позовних вимог позивача до відповідача в даній справі становить 88 191,32 грн, що складається з 44 095,66 грн - сума несплати за жовтень 2014 р. (термін оплати до 20 жовтня 2014 р.) та 44 095,66 грн - сума несплати за листопад 2014р. (термін оплати до 20 листопада 2014 р.).

Відповідач у відзиві на позовну заяву за вих. №210/18 від 26.01.2014 р., підтриманому його повноважним представником в судовому засіданні 26.01.2015 р., заявлену до стягнення суму боргу по сплаті лізингових платежів за період жовтень-листопад місяць 2014 р. згідно договору № 01/0912 від 07.09.2012р. в розмірі 88 191 грн 32 коп. визнав в повному обсязі. На день розгляду справи будь-яких доказів, які б свідчили про погашення заборгованості по сплаті лізингових платежів суду не надав.

Статтею 22 ГПК України передбачено право відповідача визнати позов повністю або частково.

Згідно ч.5 ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За даних обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-лізинг" щодо стягнення з КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради 88 191 грн 32 коп. боргу по сплаті лізингових платежів за жовтень та листопад 2014 р. підлягають до задоволення, як правомірно заявлені, документально підтверджені, не спростовані та визнані відповідачем.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Зазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може розстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 83 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не містить переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Водночас, особа, яка звертається до суду із заявою про розстрочку виконання рішення зобов'язана в порядку ст. 33 ГПК України довести обставини та обґрунтувати ті причини, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення суду. При вирішенні питання щодо доцільності надання розстрочки виконання судового рішення судом враховуються матеріальні інтереси обох сторін.

Відповідачем не підтверджено належними та допустимими наявності обставин що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення суду.

Судом також, враховується ступінь вини відповідача у виникненні даного спору. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що даний спір виник саме з вини відповідача.

З урахуванням викладених вище обставин справи, з огляду на матеріальні інтереси як позивача, так і відповідача та їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, та інші обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність у спірних правовідносинах виняткових обставин, які можуть бути підставою для розстрочки виконання судового рішення. За даних обставин клопотання відповідача про надання розстрочки виконання судового рішення судом відхиляється.

Разом з тим, суд вважає за доцільне зазначити, що сторони в процесі виконання рішення господарського суду не позбавлені права звернутись до суду в порядку ст. 121 ГПК України із відповідною заявою, підтвердженою відповідними доказами.

У відповідності до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827 грн відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 69, 78, 82- 85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради, вул. І.Франка, 16, м. Тернопіль (), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-лізинг плюс", юрид. адреса : вул. Чорновола, 40, с. Загірочка, Жидачівський район, Львівська область, 81754; адреса для листування: вул. ак. Лазаренка, 5-А, м. Львів () - 88 191 грн. 32 коп. боргу та 1827 грн. судового збору.

3. В задоволенні клопотання Комунального підприємства теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради 210/18 від 26.01.2015р. про розстрочку виконання рішення суду на шість місяців - відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання рішення).

5. Наказ видати стягувачу після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Сторони вправі подати апеляційну скаргу, на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання), через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 29.01.2015 р.

Суддя І.М. Гирила