ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р.Справа № 924/1734/14

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Музика М.В. при секретарі судового засідання Дідик Н.Д., розглянувши у відкритому судовому засідання матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Житомир

до державного підприємства "Дослідне господарство "Пасічна" Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної Академії аграрних наук України, с. Пасічна Старосинявський район Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національної академії аграрних наук України, м. Київ

про стягнення 154 122,88 грн. боргу,

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Антощук В.Д. - за довіреністю №2/14 від 02.01.2015 р.

від третьої особи: не з'явився

У судовому засіданні згідно ч.2 ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до господарського суду Хмельницької області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 154 122,88 грн. заборгованості, з яких 90 400,00 грн. - основний борг за договором про постачання засобів захисту рослин №12 від 20.07.2013р., 7 151,49 грн. - пеня, 13 560,00 грн. - штраф, 23 504,00 грн. - проценти за користування чужими грошовими коштами, 3 604,29 грн.- 3% річних, 15 903,10 грн.- інфляційні нарахування.

Ухвалою суду від 16.12.2014 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національну академію аграрних наук України.

Позивач свого представника в судове засідання 27.01.2015 р. не направив, 15.01.2015 р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, через канцелярію суду подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги в частині основного боргу визнав, подав клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, в якому просить зменшити розмір пені, штрафу та процентів за користування чужими грошовими коштами на 95%.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національна Академія аграрних наук України повноважного представника в судове засідання не направила, на адресу суду надіслала письмові пояснення, в яких просить суд розглядати справу без участі повноважного представника третьої особи, просить зменшити розмір штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання відповідачем.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

20.07.2013 р. між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та державним підприємством "Дослідне господарство Пасічна" Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної Академії аграрних наук України було укладено договір про постачання засобів захисту рослин №12.

Відповідно до п.1 договору продавець згідно замовлення Покупця продає останньому засоби захисту рослин (ЗЗР), визначені в додатках до даного Договору.

Асортимент ЗЗР, їх загальна кількість, ціна визначаються в Додатку, який є невід'ємною частиною договору. ЗЗР поставляються Покупцю окремими партіями, згідно строку, вказаному в Додатках (п.п. 2.1, 2.2 договору).

Покупець зобов'язується провести повні розрахунки шляхом перерахування грошових коштів безпосередньо на розрахунковий рахунок Продавця 01.09.2013 р.

У випадку ненадходження повної оплати за поставлені ЗЗР, Покупцю надається товарний кредит строком на 30 днів. При оплаті протягом 30 днів повної вартості ЗЗР, відсотки за користування товарним кредитом до покупця не застосовуються. Якщо затримка в оплаті за поставлений товар (ЗЗР) становить більше 30 днів, то покупець зобов'язується сплатити Продавцеві 2 % від загальної суми заборгованості за кожен місяць прострочення за користування товарним кредитом від основної суми боргу.

Згідно п.4.1 договору продавець продає Покупцеві ЗЗР по ціні, вказаній в Додатках до цього Договору, за умови, що вона може бути змінена в порядку та на підставах, передбачених в п. 4.2. Договору.

Як передбачено п.5.1, 5.2, 5.3 договору, Продавець поставляє товар відповідно до вимог безпечного транспортування та використання товару. В разі несвоєчасних розрахунків Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки оплати, яка нараховується на суму боргу. У випадку не дотримання термінів та порядку розрахунків, передбачених п.п. 3.1, 3.2, 3.3 даного договору, Покупець сплачує Продавцю, крім пені, штраф в розмірі 15 % від суми основного боргу.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу засоби захисту рослин (ЗЗР) на загальну суму 110 934,72 грн, що підтверджується наступними документами:

- накладна №12 від 20.07.2013р. на суму 37 725,12 грн. (з урахуванням повернення товару відповідно до накладної №976 від 21.08.2013р.),

- накладна №13 від 23.07.2013р. на суму 44 640,00 грн.,

- накладна №14 від 25.07.2013р. на суму 28 569,60 грн.

Позивач виконав свої зобов'язання по вищезазначеному договору належним чином, поставивши Відповідачу обумовлений товар (засоби захисту рослин).

Проте, відповідач свої зобов'язання по оплаті отриманого товару виконав несвоєчасно і розрахувався лише частково на загальну суму 20 534,72 грн., а саме: 17.03.2014 року - на суму 15 934,72 грн.; 24.06.2014 року - на суму 1 600,00 грн.; 10.07.2014 року - на суму 3000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками.

У зв'язку з цим, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар склала 90 400 грн., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Згідно ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін

Згідно з ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом враховується, що позивач належним чином виконав зобов'язання за договором поставки від 20.07.2013 р., передавши відповідачу у власність на загальну суму 110 934,72 грн., що підтверджується належним чином оформленими видатковими накладними та довіреностями відповідача на одержання товарно-матеріальних цінностей.

В свою чергу, відповідач у визначений договором строк не здійснив оплати одержаного від позивача товару, у зв'язку з чим допустив прострочення виконання грошового зобов'язання. У зв'язку з частковим погашенням боргу заборгованість відповідача склала 90 400 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 90 400 грн. визнаються обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 23 504,00 грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами, 3 604,29 грн.- 3% річних, 15 903,10 грн.- інфляційних нарахувань.

Відповідно до п.3.2 договору покупець зобов'язується сплатити продавцеві 2% від загальної суми заборгованості за кожен місяць прострочення проценти за користування чужими грошовими коштами за кожен місяць прострочення за користування товарним кредитом від основної суми боргу.

Враховуючи викладене, проценти за користування чужими коштами у розмірі 23 504,00 грн., нараховані позивачем за період з 2.10.2013р. по 10.11.2014р. (13 місяців прострочення) на суму основного боргу 90400,00 грн., підлягають стягненню з відповідача.

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування 3% річних за період з 02.09.2013р. (дня виникнення прострочення заборгованості) по 10.11.2014 р. (період прострочення складає 435 днів) наступним чином, з урахуванням здійснених відповідачем розрахунків:

а) за період з 02.09.2013 р. по 15.03.2014 р. (196 днів прострочення) на суму боргу 110934,72 грн., що становить 1787,11грн.,

б) за період з 17.03.2014р. по 23.06.2014 р. (99 днів прострочення) на суму боргу 95000,00 грн., що становить 773,01грн.,

в) за період з 24.06.2014 р. по 09.07.2014 р. (16 днів прострочення) на суму боргу 93400,00 грн., що становить 122,83грн.,

г) за період з 10.07.2014 р. по 10.11.2014 р. (124 дні прострочення) на суму боргу 90400,00 грн., що становить 921,34грн.,

а всього в сумі 3604,29 грн.

Суд, перевіривши вказані нарахування, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 3 604,29 грн. 3% річних визнаються обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, позивачем невірно визначений індекс інфляції, період його застосування та сума боргу, на яку нараховується інфляція. Так, згідно проведеного судом перерахунку, інфляційні нарахування, які підлягають стягненню, становлять 13 746,73 грн.

Відповідно в частині стягнення інфляційних позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 13 746,73 грн.

Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою. Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

На підставі п.5.2,5.3 договору в разі несвоєчасних розрахунків Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки оплати, яка нараховується на суму боргу. У випадку не дотримання термінів та порядку розрахунків, передбачених п.п. 3.1, 3.2, 3.3 даного договору, Покупець сплачує Продавцю крім пені, штраф у розмірі 15 % від суми основного боргу. Позивачем нарахована пеня за період з 02.09.2013 р. по 01.03.2014 р. (181 день) у розмірі 7 151,49 грн. та штраф в розмірі 15 % від суми заборгованості.

Судом враховується, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань, передбачено частиною другою статті 231 ГК України. Тобто, чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить чинному законодавству України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 р. у справі №06/5026/1052/2011.

Судом перевірено нарахування позивачем штрафу та пені, позовні вимоги в частині стягнення 7 151,49 грн. пені та 13 560 грн. штрафу визнаються обгрунтованими.

Водночас, судом враховується наступне.

Відповідно до п.3 ст.83 ГК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно п.3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якими передбачено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Суд, враховуючи неспіврозмірно великий розмір стягуваних з відповідача пені, штрафу по відношенню до розміру стягуваної заборгованості, зважаючи на вимоги про стягнення з відповідача додатково 3% та коштів за відсотків про стягнення чужими грошовими коштами, інфляційних, приймаючи до уваги часткове погашення відповідачем заборгованості, вважає за можливе зменшити розмір стягуваних з відповідача пені на 50% (3 575,75 грн.) та суми штрафу на 50% (6 780 грн.).

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Житомир до державного підприємства "Дослідне господарство "Пасічна" Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної Академії аграрних наук України, с. Пасічна Старосинявський район Хмельницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національної академії аграрних наук України, м. Київ про стягнення 154 122,88 грн. боргу, задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства "Дослідне господарство "Пасічна" Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної Академії аграрних наук України" (Хмельницька область, Старосинявський район, с. Пасічна, вул. Радгоспна, 3, код 00704391) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 90 400,00 грн. (дев'яносто тисяч чотириста гривень) - основного боргу, 3 575,75 грн. (три тисячі п'ятсот сімдесят п'ять гривень, 75 коп.) - пені, 6 780 грн. (шість тисяч сімсот вісімдесят гривень) - штрафу, 23 504,00 грн. (двадцять три тисячі п'ятсот чотири гривні) - проценти за користування чужими грошовими коштами, 3 604,29 грн. (три тисячі шістсот чотири гривні, 29 коп.) - 3% річних, 13 746,73 грн. (тринадцять тисяч сімсот сорок шість гривень, 73 коп.) - інфляційні нарахування, 3 039,33 (три тисячі тридцять дев'ять гривень, 33 коп.) відшкодування сплаченого судового збору.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Повне рішення складено 31.01.2015р.

Суддя М.В.Музика

Віддрук. у 3 прим. : 1 - до справи, 2 - позивачу - ФОП ОСОБА_1 (10031, АДРЕСА_1), 3- позивачу (10031, АДРЕСА_1), 4 - третій особі - Національна академія аграрних наук України (03022, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 37)