номер провадження справи 13/125/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2015 Справа № 908/5096/14

За позовом: Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Крнцерну "МТМ" Орджонікидзевського району, м. Запоріжжя

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

про стягнення 7 660,31 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача: Сахарова О.О, довіреність № 58/20-19 від 05.01.2015р.

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 263 від 01.02.2013р.

Концерн "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну "Міські теплові мережі" Орджонікідзевського району звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 7 660,31 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію за договором на постачання та використання теплової енергії № 2035 від 01.11.2005р., а саме 6 173,29 грн. основної заборгованості, 484,22 грн. пені, 876,41 грн. інфляційних витрат та 126,39 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 20.11.2014р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/5096/13, присвоєно справі номер провадження 13/125/14 та призначено судове засідання на 10.12.2014р.

Ухвалою суду від 10.12.2014р. розгляд справи відкладено на 12.01.2015р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представників сторін.

Ухвалою від 12.01.2015р. розгляд справи відкладено на 19.01.2015р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача.

До початку розгляду справи представники сторін заявили клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

19.01.2015р. справу розглянуто, спір вирішено, прийнято рішення у справі, вступну та резолютивну частини якого оголошено в судовому засіданні згідно із приписами ст. 85 ГПК України.

В судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві № 6414/27 від 14.11.2014р., в якій просить суд стягнути з відповідача 7 660,31 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію за договором на постачання та використання теплової енергії № 2035 від 01.11.2005р., а саме 6 173,29 грн. основної заборгованості, 484,22 грн. пені, 876,41 грн. інфляційних витрат та 126,39 грн. 3% річних. Позовні вимоги засновані на приписах ст.ст. 11, 15, 16, 258, 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193, 232, 275, 276 ГК України, умовами Договору, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005р. за № 2633-IV, «Правилами користування тепловою енергією» затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. за № 1198, ст.ст. 1, 2, 54-57, 82 ГПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні після ознайомлення з матеріалами справи та договором на постачання та використання теплової енергії № 2035 від 01.11.2005р. проти заявлених позовних вимог не заперечив.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

01.11.2005р. між Концерном «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Орджонікідзевського району (Енергопостачальна організація) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Споживач) був укладений договір на постачання та використання теплової енергії № 2035 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, Енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати Споживачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими цінами (тарифами) в терміни, передбачені цим Договором.

Згідно із п. 1.2 Договору, теплова енергія постачається Споживачу за передбаченим тарифом на об'єкти, потреби, в обсягах передбачених Додатком № 1, що є невід'ємною частиною цього договору.

Споживач зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим Договором (п. 3.2.3 Договору).

Облік споживання Споживачем теплова енергія проводиться за показаннями приладів обліку, або розрахунковим способом (п. 5.1 Договору).

Пунктом 5.5 Договору передбачено, що при відсутності приладів обліку, або виході його з ладу, а також прострочення державної повірки, відсутності клейма або свідоцтва, документації, ненадання звіту про спожиту теплову енергію, кількість теплової енергії, що відпущена Споживачу, визначається Енергопостачальною організацією, як виняток, розрахунковим способом по тепловому навантаженню, визначеному в Додатку № 1 до цього Договору і фактичного відпуску теплової енергії за звітний період.

Відповідно до п. 6.5 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Споживач до 25-го числа місяця, наступного за звітним, сплачує Енергопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії (п. 6.6 Договору).

Згідно із п. 6.8 Договору, факт поставки та використання теплової енергії підтверджується актами виконаних робіт, який щомісячно надається Енергопостачальною організацією Споживачу, який Споживач в разі відсутності зауважень повинен оформити належним чином та один примірник повернути Енергопостачальній організації.

В актах-приймання-передачі теплової енергії зазначено,що в разі неотримання вкту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений Договором, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, акти приймання-передачі та виставлені рахунки, позивач на виконання умов Договору за період з серпня 2013 року по квітень 2014 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 6 173,29 грн.

Відповідач, в свою чергу, не виконав умови договору та не здійснив оплату за поставлену теплову енергію.

Рахунки за теплову енергію та акти приймання-передачі теплової енергії за вказаний період (копії вказаних документів містяться в матеріалах справи) направлялись у відповідності до умов Договору на адресу відповідача: 69035, АДРЕСА_1.

Представлені суду акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період підписані Енергостачальною організацією та які не підписані споживачем, які в судовому порядку не оскаржувались, а отже, відповідно до п. 6.8 Договору є підставами для проведення розрахунків за поставлену теплову енергію.

Як свідчать надані суду документальні докази, відповідач договірних зобов'язань належним чином не виконав, оплату за спожиту теплову енергію у встановлений договором строк та у повному обсязі не здійснив, чим порушив умови договору на постачання та використання теплової енергії № 2035 від 01.11.2005р.

Отже, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, згідно розрахунку позивача сума боргу за використану теплову енергію за період з серпня 2013 року по квітень 2014 року склала 6 173,29 грн.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов'язання за договором на постачання та використання теплової енергії № 2035 від 01.11.2005р. та сплати суми боргу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження відсутності вини та доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Борг відповідача в сумі 6 173,29 грн. підтверджується детальним і обґрунтованим розрахунком позивача, який перевірений господарським судом.

Враховуючи те, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не виконала грошові зобов'язання перед позивачем за договором на постачання та використання теплової енергії № 2035 від 01.11.2005р., вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 6 173,29 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 484,22 грн. пені, 876,41 грн. інфляційних витрат та 126,39 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 7.3.4 Договору, Споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію - індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно розрахунку позивача, розмір 3% річних від простроченої суми та індекс інфляції грошових коштів за період прострочення з 26.09.2013р. по 10.11.2014р. складають інфляційні витрати в сумі 876,41 грн. та 3% річних в сумі 126,39 грн.

Перевіривши правильність розрахунку позивача, суд визнав позовні вимоги в частині стягнення з Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 інфляційних витрат в сумі 876,41 грн. та 3% річних в сумі 126,39 грн. обґрунтованими, доведеними, заснованими на законі, договорі, та такими, що підлягають задоволенню.

Як визначено ст. 230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню) у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В п.7.3.3 Договору сторони обумовили, що Споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію - пеня в розмірі 1 % від належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

Згідно приписів ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по сплаті за поставлену теплову енергію.

За розрахунком позивача, розмір пені за прострочення виконання зобов'язання за період прострочення складає 484,22 грн.

Судом перевірено правильність розрахунку позивача, у зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині судом визнаються обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір в сумі 1 827,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, , на п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) 6 173 (шість тисяч сто сімдесят три) грн. 29 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію. Видати наказ.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, , на п/р зі спеціальним режимом використання № 1951 у філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) 876 (вісімсот сімдесят шість) грн. 41 коп., 126 (сто двадцять шість) грн. 39 коп. 3% річних, 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 22 коп. пені та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Суддя В.Г. Серкіз

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно з вимогами ст. 84 ГПК України 26.01.2015р.