ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 р. Справа № 923/1879/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А., представників учасників процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іспакім", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветта-Ком", м.Каховка Херсонської області

про стягнення коштів.

Описова частина рішення.

Про обставини справи зазначено в ухвалі суду від 20.01.2013р., якою розгляд справи відкладався.

Провадження у справі порушено за позовом про стягнення 81171,80грн. боргу у відносинах за договором поставки № 691011 від 24.10.2011р. В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує про неналежне виконання відповідачем зобов'язань з оплати вартості товарів за накладними № 458 від 23.08.2012р., № 500 від 14.09.2012р., № 517 від 27.09.2012р. та про невиконання зобов'язань з оплати вартості товарів за накладними № 622 від 26.11.2012р., № 636 від 30.11.2012р., № 645 від 10.12.2012р.

У судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про відшкодування у числі судових витрат 4000грн. витрат з оплати послуг адвоката та 499,17грн. на відшкодування витрат з оплати вартості проїзду представника до суду.

Відповідач не проявив свого відношення до позовних вимог, заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Відповідач належно повідомлявся судом про кожне судове засідання у справі, про що свідчать залучені до справи витяги з реєстрів поштових відправлень рекомендованою кореспонденцією щодо відправлення копії ухвали від 24.12.2014р. про порушення справи та призначення її до розгляду на 20.01.2013р. і ухвали від 24.12.2014р. про відкладення розгляду справи на 03.02.2015р. об 11год. 00хв.

Копія ухвали про порушення справи, що направлялась відповідачеві, повернулась Укрпоштою до суду за закінченням строком зберігання вже після судового засідання 20.01.2015р., а саме, 29.01.2015р. Копія ухвали від 20.01.2015р. про відкладення розгляду справи на 03.02.2015р. об 11год. 00хв., що направлялась на адресу відповідача, до суду не поверталась.

За отриманим судом витягом з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 30.01.2015р. адреса місцезнаходження відповідача відповідає вказаній у позовній заяві (м.Каховка, вул. Нафтовиків, буд.9).

Відповідач вважається належно повідомленим про час і місце розгляду справи з огляду на зміст ст.64, 87 ГПК України та п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.11 № 18, за якими особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду судом справи у разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі, відкладення розгляду справи надіслано за належною адресою, зокрема, зазначеною стороною, наведеною в ЄДР, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час та місце розгляду справи судом.

Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи 03.02.2015р. без участі його представника. У судовому засіданні 20.01.2015р. інтереси позивача представляв адвокат Валько І.В.

Відповідно до ст.77 ГПК України неявка представників сторін у судове засідання є підставою для відкладення розгляду справи, якщо з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

Суд не викликав представників сторін в судове засідання, не визнавав їх явку обов'язковою.

Неявка представника відповідача в судове засідання 03.02.2015р., нереалізація відповідачем права на участь у судовому засіданні не унеможливлює розгляд справи № 923/1879/14, не є підставою для відкладення розгляду справи.

Суд в с т а н о в и в:

24.10.2011р. між ТОВ "Іспакім" та ТОВ "Ветта-Ком" укладено договір № 691011, за предметом якого ТОВ "Іспакім" (постачальник, позивач) зобов'язалось передати у власність ТОВ "Ветта-Ком" (покупець, відповідач) товари, що застосовуються у виробництві ПВХ, а покупець зобов'язувався прийняти товар і сплатити його вартість.

Про строк платежу за викладенням договору (а.с.9) сторони не зазначили.

Як слідує з доданих до позовної заяви копій видаткових накладних (а також копій довіреностей на отримання товару, податкових накладних) № 458 від 23.08.2012р., № 500 від 14.09.2012р., № 517 від 27.09.2012р., № 622 від 26.11.2012р., № 636 від 30.11.2012р., № 645 від 10.12.2012р. відповідач у відносинах, врегульованих названим договором № 691011 від 24.10.2011р., отримав товари (стабілізатор, віск, модифікатор т.і.) загальною вартістю 152743,80грн. Кількість та ціна товару зазначені за викладенням накладних.

Як зазначено позивачем у розрахунку у вигляді таблиці-додатку до позовної заяви та слідує з виписок банку з картки обліку руху коштів на банківському рахунку покупець частково оплатив набутий товар на суму 71572грн.

За поштовим штемпелем на конверті, у якому позовна заява надійшла до суду (а.с.45), позов заявлено 19.12.2014р. До цієї дати спливли строки платежу щодо кожної з перелічених накладних з огляду на зміст ст.692 ЦК України, за якою позивач зобов'язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором, або законодавством не встановлено інший строк оплати товару. .

Відповідно до ст.526, 625 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору та вимог законодавства; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, має на вимогу кредитора сплатити борг.

Решта між вартістю товарів у 152743,80грн. та платежами у 71572грн. складає 81171,80грн.

Відповідач не надав доказів сплати позивачу цієї суми чи її частини, позивач стверджує про неотримання 81171,80грн. від відповідача ні в якості виконання зобов'язання, ні в якості сплати боргу станом до судового засідання у справі.

Викладені встановлені судом обставини та наведені норми є підставами для задоволення позову про стягнення 81171,80грн. боргу.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати у справі розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги суд відносить судові витрати у справі на відповідача.

До судових витрат у справі відноситься судовий збір (його в сумі 1827грн. сплачено до бюджету позивачем) та витрати з оплати послуг адвоката в сумі 2000грн., вчинені позивачем на користь адвоката Валька І.В. за платіжним дорученням № 3071 від 29.12.2014р.

У справі, окрім примірника цього платіжного доручення, є копія договору про надання правової допомоги між ТОВ "Іспакім" та адвокатом Валько І.В. №133/14 від 13.02.2014р., копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та дубліката посвідчення адвоката, акта № 5 прийняття-передачі послуг, складеного позивачем з адвокатом, рахунка-фактури № 134/14 від 22.12.2014р. щодо оплати цих послуг.

Суд прийняв до уваги, що за ст.44 ГПК України до складу судових витрат відносяться і витрати з оплати судового збору, і витрати з оплати послуг адвоката.

Розмір судового збору визначено законом.

Розміри решти судових витрат визначаються судом з огляду на їх пов'язаність зі справою, обумовленість справою певного об'єктивно достатнього розміру витрат, а щодо розміру судових витрат з оплати вартості послуг адвоката - ще й об'єктивним рівнем складності підготовки позову, представництва інтересів, достатністю певного обсягу роботи певної кількості та якості щодо таких підготовки і представництва.

При цьому суд враховує та оцінює точки зору учасників процесу на розміри таких витрат. Суд не обмежує розмір витрат, які учасник оплачує адвокату, проте з цього розміру може відносити до судових витрат суму, пов'язану зі справою, обумовлену позовом, об'єктивно достатню суму.

З огляду на зміст названих акта № 5 прийняття-передачі послуг, рахунка-фактури № 134/14, платіжного доручення № 3071 відповідач сплатив адвокату тільки 2000грн. за послуги пов'язані з цією справою. По-перше, неоплачені послуги не можуть бути відшкодовані, по-друге, сума в 2000грн. є об'єктивно достаньою.

Відповідач має відшкодувати позивачеві витрати з оплати 1827грн. судового збору та 2000грн. з оплати послуг адвоката.

Суд не має достатніх підстав віднести до судових витрат у справі та, відповідно, відшкодувати позивачеві за рахунок відповідача заявлені 499,17грн. на відшкодування витрат з оплати вартості проїзду представника до суду з огляду та зміст п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України", за яким витрати сторін, пов'язані з явкою їх представників у засідання господарського суду відносяться до судових витрат лише за умови, що таку явку судом визнано обов'язковою. Суд же в цій справі явку представників сторін у судове засідання не визнавав обов'язковою.

Керуючись ст.ст.82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Ветта-Ком" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Іспакім" 81171грн. 80коп. боргу, 1827грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору, 2000грн. на відшкодування витрат з оплати послуг адвоката.

Повне рішення складено 04.02.2015р.

Суддя В.В. Чернявський