ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.01.2015 Справа № 920/84/15
За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми

до відповідача: Сумський державний університет, м. Суми

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби у Сумській області, м. Суми

про стягнення 55882 грн. 65 коп.

Суддя Зражевський Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 26.01.2014 року

від відповідача: Світайло А.О., довіреність № 05.03/01-05/516 від 05.02.2014 року

від третьої особи: не з'явився;

За участю секретаря судового засідання Кас'ян А.О.

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання послуг № 1121 від 23.10.2014 року у розмірі 55882 грн. 65 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн. 00 коп.

Предстаник відповідача усно у судовому засіданні подав клопотання про те що він не заперечує проти позовних вимог.

Головне управління Державної казначейської служби у Сумській області подав до суду відзив № 15-35/51-565 від 22.01.2015 року в якому зазначає що вони не мають відношення до спірних правовідносин і при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

На підставі вимог статті 22 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів даної справи наданий третьою особою відзив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг № 1121 від 23.10.2014 року у розмірі 55882 грн. 65 коп.

Відповідно до пункту 1.1 договору позивач зобов'язувався надати відповідачу послуги з технічного обслуговування та ремонтування автомобілів і маловантажних автотранспортних засобів.

Згідно пункту 3.2 договору замовник здійснює оплату шляхом перерахування суми на рахунок виконавця, а відповідно до пункту 3.3 оплата послуг здійснюється протягом 7 робочих днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг та надання рахунку.

Позивачем було повністю виконано умови договору, проте в грудні 2014 року відповідач перестав вчасно розраховуватись за отримані послуги.

Станом на 29.12.2014 року у відповідача існує заборгованість перед позивачем у розмірі 55882 грн. 65 коп. за договором № 1121 від 23.10.2014 року, що підтверджується актами виконаних робіт (аркуші справи: 16-31).

В зв'язку з вищенаведеним позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання послуг № 1121 від 23.10.2014 року у розмірі 55882 грн. 65 коп.

Відповідач проти позову не заперечує.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов'язку.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Частина 2 статті 612 цивільного кодексу України встановлює норми, згідно яких боржник вважається таким, що прострочив своє зобов'язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його в строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Не виконуючи належним чином свої зобов'язання, відповідач порушив вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України - допустив прострочення грошового зобов'язання.

Стаття 530 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконанняя, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона зобов'язується за завданням другої сторони надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

На підстав статті 617 Цивільного кодексу України, статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Договір є підставою виникнення господарського зобов'язання, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 629, 530 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідачем не виконані належним чином умови договору, що повністю підтверджується матеріалами справи, господарський суд вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 55882 грн. 65 коп. боргу визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1827 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33-34, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сумського державного університету (4007, м. Суми, вул. Римського-Корсакова, буд. 2, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (40013, АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) заборгованість за договором № 1121 від 23.10.2014 року у розмірі 55882 грн. 65 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827 грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Повне рішення складено 30.01.2015 р.

Суддя Ю.О. Зражевський