ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" січня 2015 р. справа № 5027/1144/2011

За скаргою комунального підприємства "Чернівціводоканал "

на дії органу ДВС - Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області

У справі за позовом публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго"

до державного комунального підприємства "Чернівціводоканал "

про стягнення заборгованості на суму 2086281,27 грн.

Суддя І.В.Марущак

Представники:

від стягувача - Тимофійчук В.М., довіреність №444 від 01.02.2014 року.

від заявника (боржника) - не з'явився.

від ДВС - Семенов М.В., довіреність №01-20/11 від 13.01.2015 року.

СУТЬ СПОРУ:

19.12.2014 року, КП "Чернівціводоканал" звернулась до господарського суду Чернівецької області із скаргою на дії органу ДВС в якій просить:

"1. визнати недійсною постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.12.2014 року, винесену заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області Семеновим М.В.;

2. зобов'язати заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду Чернівецької області № 5027/1144 від 03.01.2012р. протягом трьох днів з моменту набрання ухвалою суду законної сили.".

Розпорядження керівника апарату господарського суду Чернівецької області від 19.12.2014 р. справу №5027/1144/2011, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Швеця М.В. передано до провадження судді Марущак І.В.

Ухвалою господарського суду від 22.12.2014р. розгляд скарги призначено в судовому засіданні на 19.01.2015 р. Ухвалою від 19.01.2015 р. відкладено розгляд скарги на 26.01.2015 р., зобов'язано орган ДВС надати матеріали виконавчого провадження для огляду в судовому засіданні.

Судом в ухвалі про призначення скарги до розгляду від 22.12.2014 року помилково зазначено відповідачем по скарзі відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області, хоча в скарзі скаржником вірно зазначено заінтересованою особою орган ДВС (відповідач по скарзі) Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області. Відтак, належним відповідачем за скаргою КП "Чернівціводоканал" є управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області у відповідності до ст. 3 Закону України "Про державну виконавчу службу".

Скаржник явку свого представника в судове засіданні 26.01.2015 р. не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується також підписом в протоколі судового засідання від 19.01.2015 р.

Представник стягувача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, з причин вказаних у відзиві на скаргу.

Представник УДВС ГУЮ в Чернівецькій області в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, вважаючи оскаржувану постанову законною та посилаючись на викладене у поданих відзиві на скаргу.

Заслухавши пояснення представників учасників виконавчого провадження, ознайомившись зі скаргою на дії органу ДВС та дослідивши інші матеріали справи, суд встановив.

Рішенням господарського суду Чернівецької області віл 20.12.2011 р. по справі №5027/1144/2011 позовні вимоги ПАТ „Енергопостачальна компанія „Чернівціобленерго" в сумі 9265713,37 грн. задоволено, з КП „Чернівціводоканал" на користь ПАТ „Енергопостачальна компанія „Чернівціобленерго" стягнуто: основний борг за спожиту активну електроенергію за період березень 2011 року -жовтень 2011 року в сумі 8212772,84 грн.; основний борг за реактивну електроенергію за період березень 2011 року -жовтень 2011 року в сумі 466428,31 грн.; пеню в сумі 380417,53 грн.; інфляційні втрати в сумі 112987,28 грн.; 3% річних в сумі 90665,69 грн.; відшкодування державного мита в сумі 25409,60 грн.; відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 235,17 грн..

03.01.2012 року господарським судом видано наказ по справі №5027/1144/2011 про примусове виконання рішення господарського суду Чернівецької області від 20.12.2011 р.

Ухвалою від 14.05.2012 року, заяву про відстрочку виконання рішення господарського суду по справі № 5027/1144/2011 від 20.12.2011 року терміном на 1 рік -задоволено частково та відстрочено виконання рішення господарського суду Чернівецької області по справі № 5027/1144/2011 від 20.12.2011 року строком на 6 місяців.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2014 року, залишено без змін ухвалу господарського суду Чернівецької області від 14.05.2012 року по справі №5027/1144/2011.

01 грудня 2014 року ПАТ "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго", звернулося до відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції в Чернівецькій області з листом № 9/6343, в якому просило тимчасово припинити заходи примусового виконання рішень судів про стягнення з КП "Чернівціводоканал" заборгованості за спожиту електричну енергію у зв'язку з добровільним погашенням заборгованості боржником протягом грудня 2014 року та надати останньому можливість здійснювати платежі самостійно.

Того ж дня заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області Семеновим М.В. на підставі ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (ВП № 32286996) (в довідці з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень №106389 від 16.01.2015 підставою зазначено п.4 ч.1 ст.47) р із зазначенням, що стягувач просить припинити заходи примусового виконання рішення в зв'язку з гарантуванням КП "Чернівціводоканал" здійснення платежів за спожиту електричну енергію та утриманням ПАТ "ЕК "Чернівціобленерго" від заходів примусового виконання рішення. В пункті 3 цієї постанови роз'яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 01.12.2015 р.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про державну виконавчу службу" органами державної виконавчої служби є, зокрема, управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в областях, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень, представник управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області.

У пункті 9.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець здійснює примусове виконання рішень у порядку, передбаченому законом. У той же час відповідно до положень статті 121-2 ГПК представляти в судах державну виконавчу службу мають органи, зазначені у статті 3 названого Закону.

Відтак, скаржником вірно зазначено належним відповідачем за скаргою управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області

Повернення виконавчого документа стягувачеві регулюється статтею 47 Закону України "Про виконавче провадження", частина перша якої містить дев'ять підстав для повернення стягувачеві виконавчого документа.

Такої підстави, як заява стягувача припинити заходи примусового виконання рішення, названа стаття не містить. Разом з тим, пунктом 1 частини першої цієї статті Закону передбачено повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі його письмової заяви. Однак, як вже було зазначено вище, у листі стягувача від 01.12.2014 р. № 9/6343 йдеться не про повернення виконавчого документа, а про тимчасове припинення заходів примусового виконання усіх рішень судів для надання можливості КП "Чернівціводоканал" здійснювати платежі самостійно.

За такого, викладені у скарзі твердження боржника про те, що виконавчий документ (наказ) повернутий стягувачеві за його заявою у відповідності ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", не відповідають дійсності.

Представники стягувача і органу ДВС пояснили, що повернення виконавчого документа ПАТ "ЕК "Чернівціобленерго" відбулося не по п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (за заявою стягувача), а у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 47 цього Закону (стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій), у зв'язку з чим згідно з ч. 5 статті 47 Закону стягувач має право повторно пред'явити виконавчий документ до виконання.

Суд погоджується з такими доводами стягувача і органу ДВС, оскільки за змістом листа ПАТ "ЕК "Чернівціобленерго" № 9/6343 від 01.12.2014 р. останнє просило відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Чернівецькій області не повернути виконавчий документ, а тимчасово припинити заходи примусового виконання судових рішень, що суть не одне й те ж саме.

09.12.2014 р. стягувач звернувся до ВПВР УДВС ГУЮ у Чернівецькій області із заявою про примусове виконання наказу по справі №5027/1144/2011, за результатами розгляду якої (заяви) заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області Семеновим М.В. було винесено постанову від 09.12.2014 р. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Чернівецької області №5027/1144 від 03.01.2012 р. (ВП № 45765766).

Дана постанова повністю відповідає вимогам статей 19, 22, 23, 25 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до приписів згаданих норм Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення і зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ та відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що однією з підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження є повернення виконавчого документу стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів.

Разом з тим, у справі встановлено, що такої підстави для повернення ПАТ "ЕК "Чернівціобленерго" наказу господарського суду Чернівецької області №5027/1144/2011 від 03.01.2012 р. у зв'язку з його листом від 01.12.2014 р. № 9/6343 не існувало і в постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 01.12.2014 р. така підстава не вказувалася.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Частиною 5 цієї статті Закону унормовано, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Таким чином, незалежно навіть від того, чи по пункту 1 чи по пункту 4 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ - наказ господарського суду Чернівецької області №5027/1144/2011 від 03.01.2012 р., було повернуто стягувачеві, останній мав право повторно пред'явити його до виконання відповідно до закону, а державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження з його примусового виконання за відсутності інших підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, проте таких суд за результатами розгляду скарги КП "Чернівціводоканал" не встановив.

У пункті 9.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що за змістом пункту 1 частини першої і частини п'ятої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" та положень статті 26 в сукупності цих норм повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закриття виконавчого провадження, не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу Державної виконавчої служби за виконанням судового рішення.

У пункті 9.13 зазначеної постанови пленуму Вищого господарського суду України також роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до частини першої статті 9 Конституції України стала частиною національного законодавства. Згідно із статтею 19 Конвенції для забезпечення дотримання державами-учасницями взятих на себе зобов'язань за Конвенцією та протоколами до неї створюється Європейський суд з прав людини (далі - Європейський суд).

У справі Soering vs UK, Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Крім того, будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої - забезпечення і розвиток ідеалів та цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов'язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції.

Як зазначив Європейський суд у рішенні, ухваленому у справі «Горнсбі проти Греції», виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Відтак, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Суд не приймає доводів представника стягувача і органу ДВС, що скаржником обрано неправильний спосіб захисту порушеного права, оскільки захист прав сторони виконавчого провадження здійснюється, як зазначено вище у постанові пленуму ВГСУ від 17.10.2012 року № 9, у тому числі шляхом визнання постанови державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною та/або зобов'язання органу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. Також відхиляє доводи про те, що скарга підписана не уповноваженою особою, оскільки дані доводи спростовуються випискою з ЄДРПОУ та розпорядженням Чернівецького міського голови №1020-к від 12.12.2014 р.

За результатами розгляду скарги КП "Чернівціводоканал" на постанову ВПВР УДВС ГУЮ у Чернівецькій області від 09.12.2014 р. про відкриття виконавчого провадження суд не знайшов законних підстав для її задоволення, доводи скаржника є неправомірними, такими, що не засновані на законі, права скаржника оскаржуваною постановою органу ДВС не порушені, тому скаргу належить відхилити.

На підставі викладеного та керуючись ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відхилити скаргу КП "Чернівціводоканал" на постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецької області Семенова М. В. про відкриття виконавчого провадження від 09.12.2014 р. (ВП №45765766).

Суддя І.В. Марущак