РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015Справа № 910/25875/14
За позовом Приватного акціонерного товариства «Броварське шляхово-будівельне управління №50»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудбетон»

про стягнення 48439,99 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Смірнов О.С. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Броварське шляхово-будівельне управління №50» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудбетон» (далі - Відповідач) про стягнення 48439,99 грн. заборгованості та санкцій за Договором оренди № 15/07-ОР від 15.07.2013. Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за вищевказаним договором оренди.

Відзиву на позов Відповідач не подав. У судові засідання представники Відповідача не з'являлися, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданнях суду, про час і місце їх проведення, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей, які містяться у ЄДРЮО та ФОП та у матеріалах справи. А відтак, будь-які несприятливі наслідки неявки повноважних представників у судові засідання покладаються на Відповідача.

Судом враховано, що відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні, тому суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Позивачем, як орендодавцем, та Відповідачем, як орендарем, 15.07.2013 було укладено Договір оренди № 15/07-ОР (далі - Договір), за умовами якого в оренду Відповідачу було передано земельну ділянку площею 3000 кв.м., яка знаходиться на території Бази Асфальтно-бетоного заводу, що розташований за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова, 139, для складування та збереження будівельних матеріалів.

Фактично земельна ділянка була передана Відповідачу в користування 15.07.2013 за актом приймання-передачі, та повернута з оренди також за актом 31.10.2013.

Строк дії Договору встановлено з для його підписання та до 31.10.2013.

Орендна плата сплачується Орендарем на розрахунковий рахунок Орендодавця щомісяця у розмірі 13500 грн. (в т.ч. ПДВ), на вноситься до 25 числа кожного місяця.

Позивач заявляє до стягнення заборгованість з орендної плати в розмірі 33500 грн., що виникла в зв'язку з неповною оплатою орендних платежів за період дії Договору, та підтверджується двосторонніми підписаними сторонами актами надання послуг (перелік наведено в позові, копії залучені до матеріалів справи) та наданими Позивачем доказами часткової оплати. Доказів погашення 33500 грн. заборгованості матеріали справи не містять. Судом вищевказана сума заборгованості перевірена, та визнана обґрунтованою і арифметично правильною.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази, що між сторонами існує спір або розбіжності щодо обсягів та/або якості наданих Позивачем Відповідачу передбачених умовами Договору послуг у вищевказаний період, а відтак, згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України та 193 ГК України, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 33500 грн. з орендної плати визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення:

- інфляційних та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України за весь період прострочення;

- пені відповідно до п. 9.6 Договору, на підставі статей 546, 549 ЦК України, з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Перевіривши наведені Позивачем у позові розрахунки вищевказаних санкцій, суд дійшов висновку про обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Договору розрахунки інфляційних та 3% річних, а відтак, позовні вимоги про стягнення 6743,05 грн. інфляційних та 1184,83 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Натомість розрахунок пені Позивачем виконано з помилками, тому суд робить власний розрахунок пені в межах заявленого Позивачем у позові періоду нарахування (про зменшення розміру пені або зменшення періодів нарахування відповідно до нового наданого суду розрахунку Позивач не заявляв) та застосовуючи надані Позивачем відомості про часткові проплати, з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», наступним чином:

- сума боргу за липень 7403,22 грн., період прострочення 26.07.2013 - 15.08.2013, пеня 59,02 грн.;

- сума боргу за серпень 13500 грн., період прострочення 26.08.2013 - 26.02.2014, пеня 889,52 грн.;

- сума боргу за вересень 13500 грн., період прострочення 26.09.2013 - 26.03.2014, пеня 875,10 грн.;

- сума боргу за жовтень 13500 грн., період прострочення 26.10.2013 - 30.10.2013, пеня 24,04 грн., та враховуючи часткове погашення на 7000 грн. пені на решту боргу 6500 грн. період прострочення 31.10.2013 - 26.04.2014, пеня 424,90 грн.

Отже за розрахунком суду обґрунтованою сумою пені до стягнення є 2272,58 грн.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудбетон» (м. Київ, вул. Качалова, 5-В; ідентифікаційний код 34731008) на користь Приватного акціонерного товариства «Броварське шляхово-будівельне управління №50» (Київська область, м. Бровари, вул. Кутузова, 2-А; ідентифікаційний код 05408668) 33500 (тридцять три тисячі п'ятсот) грн. орендної плати, 6743 (шість тисяч сімсот сорок три) грн. 05 коп. інфляційних, 1184 (одну тисячу сто вісімдесят чотири) грн. 83 коп. 3% річних, 2272 (дві тисячі двісті сімдесят дві) грн. 58 коп. пені, а також 1648 (одну тисячу шістсот сорок вісім) грн. 24 коп. судового збору.

Видати наказ.

У іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.01.2015

Суддя Сташків Р.Б.