ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 р. Справа №917/2525/14

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз", вул. Л.Толстого, 87, м. Лубни, Полтавська область, 37500

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Яромир-Агро", вул. Київська, 4в, с. Вікторія, Пирятинський район, Полтавська область, 37044

про стягнення грошових коштів у розмірі 2 747,59 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: Лук'янова Ю. В., дов. № 14 від 05.01.2015 р.,

від відповідача: не з'явився

Розглядається позовна заява про стягнення 2 747,59 грн., у тому числі 930,36 грн. пені за неналежне виконання зобов'язань за договором № 5-ПП-п від 03.01.2014р., 306,67 грн. - 3% річних, 1509,56 грн. інфляційних втрат.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав рішення господарського суду Полтавської області про стягнення 20 861,98 грн. з яких: 19 595,01 грн. - основний борг, 592,68 грн. - пеня, 548,66 грн. - інфляційні витрати, 125,62 грн. 3% річних та 1 827,00 грн. судового збору.

Позивачем через канцелярію суду надані письмові пояснення (вх. № 1505 від 05.02.2015 р.) та заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. №1547 від 05.02.2015 року). В заяві про зменшення розміру позовних вимог заявлені вимоги про стягнення 920,16 грн. - пені, 1 509,56 грн. - інфляційних нарахувань та 306,00 грн. - 3% річних.

Відповідно до постанови Пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Таким чином, судом розглядаються вимоги про стягнення 920,16 грн. - пені, 1 509,56 грн. - інфляційних нарахувань та 306,00 грн. - 3% річних.

Відповідач тричі був належним чином повідомлений про час і місце проведення судових засідань, проте вимог ухвал суду не виконав, відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач значиться в реєстрі за адресою, що вказана позивачем у позові.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 10.06.2012 р. по справі № 917/844/14 з товариства з обмеженою відповідальністю "Яромир - Агро" (далі-відповідач, споживач) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" (далі-позивач, постачальник) було стягнуто заборгованість у розмірі 20 861,98 грн., а саме: суму основного боргу - 19 595,01 грн., 548,66 грн. - суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, 125,62 грн. - три відсотки річних, 592,68 грн. - пені та 1 827,00 грн. - витрат на плату судового збору.

Факт існування між сторонами договірних правовідносин щодо постачання природного газу, обсяги переданого відповідачеві за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом № 5-ПП-п від 03.01.2014 р., факт наявності у відповідача перед позивачем простроченої заборгованості в сумі 20 861,98 грн. встановлено рішенням господарського суду Полтавської області від 10.06.2014 року по справі № 917/844/14, яке набрало законної сили 01.07.2014 року.

Як зазначає позивач, відповідач на день подачі позову не виконав рішення господарського суду Полтавської області від 10.06.2014 р. по справі № 917/844/14.

За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 22.05.2014 р. по 11.08.2014 р. у сумі 920,16 грн., інфляційні нарахування за період з 22.05.2014 р. по 27.11.2014 р. у сумі 1 509,56 грн. та 3% відсотки річних за період з 22.05.2014 р. по 27.11.2014 р. у сумі 306,00 грн. .

Згідно ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно із ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. ст. 509, 510 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як було зазначено позивачем та підтверджується матеріалами справи, рішення господарського суду Полтавської області від 10.06.2014 року по справі № 917/844/14 на даний час не виконане.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

При цьому чинним законодавством України не заперечується право кредитора на звернення до господарського суду з позовом про стягнення з боржника 3% річних від простроченої суми боргу за період після прийняття судом рішення про стягнення відповідної заборгованості, про що вказується у постанові Верховного Суду України від 30.09.2008 року за № 1/384-07.

Відповідно до п. 7.1 Постанови Пленуму ВГС України від 17.12.2013 р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

У відповідності до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони вільні у наданні до суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені за період з 22.05.2014 р. по 11.08.2014 р. у сумі 920,16 грн., інфляційних нарахувань за період з 22.05.2014 р. по 27.11.2014 р. у сумі 1 509,56 грн. та 3% відсотків річних за період з 22.05.2014 р. по 27.11.2014 р. у сумі 306,00 грн., суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. .

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1 Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Яромир - Агро" (вул. Київська, 4В, с. Вікторія, Пирятинський район, Полтавська область, 37044, р/р 0001 в філії Центр. РУАТ Банку "Фінанси та кредит", МФО 300937, , ІПН 37) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" (вул. Л. Толстого, 87, м. Лубни, Полтавська область, 37500, , п/р 101 в ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна", МФО 300120, ІПН 46) 920,16 грн. пені, 1 509,56 грн. - інфляційних нарахувань, 306,00 грн. - 3% річних та 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено _____________

Суддя О. А. Киричук