ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2015 р. Справа № 921/699/14-г/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П. Матущака О.І.

При секретарі судового засідання: Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційні скарги ТзОВ «МВ Стеллар» за № 5838 від 30.09.2014 року

та ПАТ «Страхова група «ТАС» б/н від 11.11.2014 року

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.09.2014 року

у справі № 921/699/14-г/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «МВ Стеллар», м. Тернопіль

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», м. Київ в особі Тернопільської філії Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», м. Тернопіль

про стягнення грошових коштів в розмірі 249 925,33 грн.,

за участю представників:

від позивача: Костишин В.М. - довіреність б/н від 21.11.2014 року;

від відповідача: Сорочук М.Ю. - довіреність № ГО-14/251 від 19.12.2014 року;

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «МВ Стеллар» звернулось до Господарського суду Тернопільської області із позовом до ПАТ «Страхова група «ТАС», в особі Тернопільської філії Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення грошових коштів в розмірі 249 925,33 грн.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.09.2014 року у справі № 921/699/14-г/16 (суддя Хома С.О.) позов ТзОВ «МВ Стеллар» задоволено частково. Суд виніс рішення, яким стягнув з ПАТ «Страхова група «ТАС» в особі Тернопільської філії Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ТзОВ «МВ Стеллар» - 60737,60 грн. заборгованості з виплати страхового відшкодування. В частині позовних вимог щодо стягнення 64256,26 грн. заборгованості з виплати страхового відшкодування в позові відмовлено. В частині позовних вимог щодо стягнення 124931,47 грн. заборгованості з виплати страхового відшкодування провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з даним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «МВ Стеллар» подало апеляційну скаргу № 5838 від 30.09.2014 року, в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.09.2014 року скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з ПАТ Страхова група «ТАС» на користь ТзОВ «МВ Стеллар» 124993,86 грн. недоплаченого страхового відшкодування, а в частині позовних вимог щодо стягнення 124 931,47 грн. заборгованості з виплати страхового відшкодування, провадження у справі припинити.

Апеляційна скарга мотивоване тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права. А саме скаржник стверджує, що питання щодо загальної суми збитків, які поніс власник вантажу і які мали бути відшкодовані ТзОВ «МВ Стеллар» не підлягає доказуванню в межах даної справи, адже, зазначене питання було вирішено Господарським судом Тернопільської області у справі № 921/777/13-г/7.

Також не погоджуючись з рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.09.2014 року ПАТ «Страхова група «ТАС» подало апеляційну скаргу б/н від 11.11.2014 року, в якій просить рішення скасувати, а провадження у справі припинити.

Апеляційна скарга ПАТ «Страхова група «ТАС» мотивована на тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права. А саме скаржник стверджує, що ПАТ «Страхова група «ТАС» повністю здійснило виплату страхового відшкодування згідно з договірних відносин.

ТзОВ «МВ Стеллар» було подано до суду відзив на апеляційну скаргу № 7017 від 25.11.2014 року, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Страхова група «ТАС» відмовити.

Розпорядженнями голови Львівського апеляційного господарського суду від 15.12.2014 року та від 21.01.2015 року змінювався склад колегії суддів.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2011 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (страховик) та ТОВ «МВ Стеллар» (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника № А0232262.

Відповідно до п. 1 договору предметом останнього є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди життю та/або здоров'ю фізичної особи або її майну, а також шкоди, заподіяної майну юридичної особи, під час здійснення автоперевезень відповідно до положень міжнародної Конвенції КДПВ 1956 р. (з доповненнями і змінами), включаючи Протокол до Конвенції 1978 р. та транспортного законодавства тієї держави, на території якої сталася подія, що призвела до страхового випадку.

Згідно п. 3.1 договору страхова сума (ліміт страхових виплат) за цим договором становить 300000 дол. США.

В п. 3.2 договору сторони погодили, що субліміт страхових виплат по будь-якому одному страховому випадку (по всіх претензіях, які виникли внаслідок однієї події) сумарно по всіх застрахованих ризиках становить 150000 дол. США.

В п. 3.3 договору зазначено страхові ризики, субліміти страхових виплат, безумовні франшизи по кожному застрахованому ризику та будь-якому страховому випадку, зокрема:

- відповідальність за втрату або пошкодження вантажу - так субліміти страхових виплат - 150000, безумовна франшиза: USD 2500 по вантажах підвищеного ризику; 500 по інших вантажах, 5% від субліміту страхових виплат внаслідок крадіжки, грабежу, розбою, пожежі;

- відповідальність за помилки і упущення - так, субліміти страхових виплат - 100000, безумовна франшиза - 500;

- відповідальність перед третіми особами - так, субліміти страхових виплат - 50000, безумовна франшиза - 500.

Згідно п. 12.1 договору страховим випадком за договором є настання відповідальності страхувальника внаслідок страхових ризиків, що визнані рішенням суду або страхувальником у добровільному порядку за умови, якщо страховик письмово надав свою попередню згоду на визнання вимог (претензій) третіх осіб.

Згідно п. 12.2 договору страховим ризиком у разі відповідного значення у п. 3.3 договору можуть бути, зокрема:

- п.п. 12.2.1 Відповідальність за втрату або пошкодження вантажу - відповідальність "Страхувальника" за повну або часткову втрату або загибель, викрадення, пошкодження вантажу застрахована в період з моменту прийнття вантажу до перевезення і до видачі його одержувачу тільки у відношенні відповідальності, що виникає у зв'язку з умовами:

а) транспортного законодавства або Конвенції, що застосовується до "Страхувальника" в обов'язковому порядку;

б) якщо законодавство , яке застосовується до перевезення, містить положення. Згідно з яким відповідальність "Страхувальника" може збільшитись у випадку оголошення вартості вантажу або за згодою "Страхувальника" з власником вантажу, то таке збільшення може бути застраховане шляхом укладання Додаткового Договору до цього Договору та за умови сплати додаткової страхової премії. При цьому збільшення відповідальності повинне бути оформлене відповідно до вимог транспортного законодавства.

-п.п.12.2.2-Відповідальність за помилки і упущення;

-п.п.12.2.3- Відповідальність перед третіми особами;

-п.п.12.2.4-Додаткові витрати;

-п.п.12.2.5-Витрати Страхувальника на рятування транспортного засобу.

Як визначається в п. 19.1 договору страхування здійснюється страховиком за принципом відшкодування, що означає, що страховик здійснить виплату страхового відшкодування згідно з умовами цього договору лише після того, як страхувальник поніс збиток, тобто оплатив пред'явлену до нього претензію, якщо інше не буде узгоджено сторонами в письмовій формі.

Листом від 27.03.2012 р. № 916 позивач повідомив відповідача про страховий випадок - автомобіля VOLVO FM 13.400 реєстраційний номер ВО139АІ з напівпричепом-цистерною BEHALU реєстраційний номер ВО6474ХХ із вантажем пластикового грануляту, який був застрахований відповідачем згідно договору (належним чином засвідчена копія даного листа знаходиться в матеріалах справи).

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 05.11.2013 року по справі № 921/777/13-г/7 позов ПАТ «АІГ Україна страхова компанія» до відповідача 1: ТзОВ «МВ Стеллар», відповідача 2: ПАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення в порядку регресу 364925,33 грн. відшкодованих збитків за договором страхування № -08 від 01.01.2012 р., задоволено. Суд прийняв рішення, яким стягнув з ТзОВ «МВ «Стеллар» на користь ПАТ «АІГ Україна страхова компанія» 364 925,33 грн. суми страхових збитків. Зазначене рішення набрало законної сили та не оскаржувалось.

В рішенні від 05.11.2013 року у справі № 921/777/13-г/7 суд зазначив, що ТзОВ «Стеллар», відшкодувавши шкоду позивачу, має право на звернення з регресною вимогою до ПАТ «Страхова група «ТАС» на умовах укладеного договору страхування.

На виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.11.2013 року по справі № 921/777/13-г/7 ТзОВ «МВ Стеллар» сплатило на користь ПАТ «АІГ Українська страхова компанія» 364925,33 грн. збитків згідно платіжних доручень:- №7091 від 17.01.2014 р. на суму 25000 грн.;- № 7282 від 24.01.2014 р. на суму 20000 грн.;- № 7414 від 29.01.2014 року на суму 20000 грн.;- №7744 від 19.02.2014 р. на суму 15000 грн.;- №7781 від 21.02.2014 р. на суму 15000 грн.;- № 7847 від 28.02.2014 р. на суму 20000 грн.;- № 8332 від 31.03.2014 р. на суму 80000 грн.;- №8887 від 25.04.2014 р. на суму 44931,47 грн.;- №8937 від 29.04.204 року на суму 40068,53 грн.;- №9431 від 23.05.2014 року на суму 84925,33 грн.

Згідно платіжного доручення від 08.04.2014 року № 5040 ПАТ «Страхова група «ТАС» оплатило ТзОВ «МВ «Стеллар» частину страхового відшкодування в сумі 55 105,00 грн. за договором.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Поняття страхова сума, страхова виплата, страхове відшкодування, франшиза наведені у статті 9 Закону України «Про страхування» за правилами цієї статті: страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку; страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку; страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі, коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого об'єкта, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування; франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування

Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ч.1 ст.6 ЗУ «Про страхування»).

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 05.11.2013 року по справі № 921/777/13-г/7 позов ПАТ «АІГ Україна страхова компанія» до відповідача 1: ТзОВ «МВ Стеллар», відповідача 2: ПАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення в порядку регресу 364925,33 грн. відшкодованих збитків за договором страхування № -08 від 01.01.2012 р., задоволено. Суд прийняв рішення, яким стягнув з ТзОВ «МВ «Стеллар» на користь ПАТ «АІГ Україна страхова компанія» 364 925,33 грн. суми страхових збитків.

Зазначеним рішенням встановлено, що: між ТОВ «МВ Стеллар» (перевізник) та ДП «Тетра Пак Україна» (замовник) було укладено договір про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполучені № ПЗ-053 від 11.01.2012р. (далі Договір надання послуг); ТзОВ «МВ Стеллар», на виконання умов даного договору, здійснював вантажним автомобілем VOLVO, д.н.з. ВО0139А0І з напівпричепом-цистерною BENALU д.н.з ВО6474ХХ, водій Катаной Р.Д., перевезення вантажу - нелінійний гранульований поліетилен марки "EXXONMOBIL LD 25O", щільність 0,916 г/см3 при температурі 15 градусів, вміст поліетилену більше 99%, вагою 22780 кг насипом, вартість вантажу складає 386699,23 грн., митна вартість - 412911,99 грн., ПДВ від митної вартості - 82582.40 грн. (дані вантажно-митної декларації №100210000/2012/655167 від 12.04.2012р.); під час розвантаження 27.03.2012 р. на території ДП «Тетра Пак Україна» (м.Київ, вул. Межигірська, 82) вантажу, загорілася цистерна, що підтверджується Актом про пожежу від 27.03.2012р. складеним старшим інспектором Подільського РВ ГУ Держтехногенбезпеки, та актом до договору перевезення від 28.03.2012р. складеного за участю представників сторін договору перевезення; за даними актами, розвантаження товару припинилося, в цистерні залишилося 21156кг. вантажу, який опломбовано для визначення суми збитків; в результаті пожежі пошкоджено вантаж в кількості 21156 кг., який ДП «Тетра Пак Україна» продав ПП «Немо МБ» згідно договору купівлі - продажу №18062012 від 18.06.2012р. на суму 70017грн. (в т.ч. 11669.65 грн. ПДВ). Загальна сума збитків понесена ДП «Тетра Пак Україна» в результаті пожару, в пропорційному відношенні до пошкодженого товару, складає 353256,58 грн.

Підставами для відшкодування стали:- повідомлення ДП «Тетра Пак Україна» №52 від 29.03.2012р. страховика про настання вищевказаного страхового випадку; страховий акт (аварійний сертифікат) по страховому випадку №0831-910 від 10.05.2012р. з додатком №0831-910 від 31.05.2012р., який затверджений членами комісії Яшиною Н.О. та Селіверстовою Ю.О., згідно якого даний випадок було визнано страховим випадком та прийнято рішення здійснити виплату страхового відшкодування.

Винною особою в спричинені збитків відшкодованих ПАТ «АІГ Україна страхова компанія» є ТОВ «Стеллар», власник транспортного засобу, яким надавалися послуги, що останнім не заперечується.

В рішенні від 05.11.2013 року у справі № 921/777/13-г/7 суд зазначив, що ТзОВ «Стеллар», відшкодувавши шкоду ПАТ «АІГ Україна страхова компанія», має право на звернення з регресною вимогою до ПАТ «Страхова група «ТАС» на умовах укладеного договору страхування.

Зазначене рішення набрало законної сили та не оскаржувалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що на виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.11.2013 року по справі № 921/777/13-г/7 ТзОВ «МВ Стеллар» сплатило на користь ПАТ «АІГ Українська страхова компанія» 364925,33 грн. збитків.

Згідно платіжного доручення від 08.04.2014 року № 5040 ПАТ «Страхова група «ТАС» оплатило ТзОВ «МВ «Стеллар» частину страхового відшкодування в сумі 55 105,00 грн.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, відповідач сплатив на користь позивача 124931,47 грн. страхового відшкодування згідно платіжних доручень: № 17561 від 31.07.2014 року на суму 80000,00 грн. та №18614 від 12.08.2014 року на суму 44931,47 грн. Отже, судом першої інстанції, обґрунтовано в частині позовних вимог щодо стягнення 124931,47 грн. заборгованості з виплати страхового відшкодування провадження у справі було припинено на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 124993,86 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції, обґрунтовано задоволив позовні вимоги щодо стягнення стягнення з відповідача 60737,60 грн. заборгованості з виплати страхового відшкодування.

- 386689,23 грн. (вартість товару, що перевозився): 22780 кг (вага товару, що перевозився) х 21186 кг (вага зіпсованого товару в результаті пожежі ) = 359017,32 грн. (вартість зіпсованого товару внаслідок пожежі);

- 359017,32 грн. (всього вартість зіпсованого товару) - 58348,25 грн. (вартість проданого зіпсованого товару без ПДВ) = 300669,07 грн. (різниця);

- 300669,07 грн. (різниця між всією вартістю зіпсованого товару та вартістю проданого зіпсованого товару без ПДВ) - 59095,00 грн. (безумовна франшиза (п.3.3. договору №А0232262 від 01.12.2011 року) - 55105,00 грн. (оплата відповідачем страхового відшкодування до порушення провадження по справі) - 80000,00 грн. (сума страхового відшкодування, сплачена відповідачем після порушення провадження по справі) - 44737,60 грн. (сума страхового відшкодування, сплачена відповідачем після порушення провадження по справі) = 60737,60 грн.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині 64256,26 грн. послався на те, що зазначена сума включає в себе непрямі збитки (ПДВ, вартість послуг по оформленню ВДМ згідно договору № 2044-1 від 01.02.2004 р. та вартість перевезення вантажу згідно додатку до договору перевезення), що згідно п. 14.2 договору страхувальник не відшкодовує.

Так, відповідно до ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Реальні збитки це - 1) витрати, які особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі. Це може вартість знищеної речі, інші реальні втрати, які зазнала особа у зв'язку із знищенням речі тощо.

2) витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Законом України «Про страхування» визначено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Із змісту договору добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника вбачається, що сторони у договорі не передбачили положень щодо вирахування сум податку на додану вартість та сум вартості послуг щодо перевезення вантажу та щодо оформлення ВДМ, з суми страхового відшкодування, яка підлягає виплаті відповідачем у зв'язку з настанням страхового випадку, що судом при винесенні рішення не було враховано.

Так, відповідно до п.3 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. №1440, прямі збитки - поточна вартість витрат на відтворення, заміщення або відшкодування ринкової вартості об'єкта оцінки без урахування неотриманих майбутніх вигод.

Враховуючи вищенаведене, збитки, які були понесені позивачем (ПДВ та послуг по оформленню ВДМ згідно договору № 2044-1 від 01.02.2004 р. та по перевезенні вантажу згідно додатку до договору перевезення) підлягають відшкодуванню.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що сторони в договорі страхування передбачили, що предметом останнього є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди життю та/або здоров'ю фізичної особи або її майну, а також шкоди, заподіяної майну юридичної особи, під час здійснення автоперевезень відповідно до положень міжнародної Конвенції КДПВ 1956 р. (з доповненнями і змінами), включаючи Протокол до Конвенції 1978 р. та транспортного законодавства тієї держави, на території якої сталася подія, що призвела до страхового випадку.

Згідно п. 19.2.3.4 договору сторони передбачили, що за страховим ризиком «відповідальність за помилки і упущення» відшкодовуються наступні збитки, а зокрема витрати при пошкодженні майна - в розмірі витрат на його відновлення до стану, у якому вона знаходилося безпосередньо перед настанням страхового випадку.

Враховуючи те, що вартість понесених позивачем збитків підтверджується рішенням Господарського суду Тернопільської області від 05.11.2013 року у справі № 921/777/13-г/7 та зазначені збитки були оплачені останнім на рахунок ПАТ «АІГ Україна страхова компанія», тому у Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», м. Київ в особі Тернопільської філії Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», згідно договору від 01.12.2011 року, виник обов'язок відшкодувати позивачу понесені ним збитки. Адже, сторони у договорі погодили, що страхування здійснюється страховиком за принципом відшкодування, що означає, що страховик здійснить виплату страхового відшкодування згідно з умовами цього договору лише після того, як страхувальник поніс збиток, тобто оплатив пред'явлену до нього претензію, якщо інше не буде узгоджено сторонами в письмовій формі.

Оскільки відповідач не розрахувався в повному обсязі перед позивачем, згідно договору від 01.12.2011 року, колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 124993,86 грн. заборгованості по страховому відшкодуванні підлягають до задоволення.

Таким чином колегія суддів прийшла до висновку, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.09.2014 року слід скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог, прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити. В решті рішення залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу ТзОВ «МВ Стеллар» задоволити, а в задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Страхова група «ТАС» відмовити.

2.Рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.09.2014 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 64 256,26 грн. Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити. В решті рішення залишити без змін: стягнути з Приватного акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (пр. Перемоги, 65, м. Київ, ідентифікаційний код 30115243), в особі Тернопільської філії Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», (вул. Листопадова, 9, м. Тернопіль, ідентифікаційний код ВП-25782044), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МВ Стеллар», (вул. Гріга, 3, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 32578150) 124 993,86 грн. заборгованості з виплати страхового відшкодування. В частині позовних вимог щодо стягнення 124931,47 грн. заборгованості з виплати страхового відшкодування провадження у справі припинити.

3.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (пр. Перемоги, 65, м. Київ, ідентифікаційний код 30115243), в особі Тернопільської філії приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», (вул. Листопадова, 9, м. Тернопіль, ідентифікаційний код ВП-25782044) на користь ТзОВ «МВ Стеллар» (вул. Гріга, 3, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 32578150) 4 998,51 грн. судового збору, 642,57 грн. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

4.Доручити Господарському суду Тернопільської області видати накази.

5.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

6.Справу направити в Господарський суд Тернопільської області.

Повний текст постанови складено і підписано 26.01.2015 року

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Матущак О.І.