ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2015 р. Справа № 911/5150/14

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВФАРМ»;

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона № 12»;

про стягнення 20 000,00 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача : Шаповалов Д.В. (доручення № 6 від 08.07.2014 р.);

від відповідача: Козацький О.М. (довіреність б/н від 22.12.2014 р.).

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВФАРМ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона № 12» про стягнення 20 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.12.2014 року порушено провадження у справі № 911/5150/14 та призначено до розгляду на 22.12.2014 року.

В судовому засіданні 22.12.2014 року розгляд справи відкладався до 20.01.2015 року.

В судове засідання, яке відбулось 20.01.2015 року представник позивача не з'явився, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

В судовому засіданні 20.01.2015 року розгляд справи відкладався до 02.02.2015 року.

В судовому засіданні 02.02.2015 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач проти позову заперечував.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами докази та пояснення, суд

встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, між сторонами було укладено Договір підряду № 54 від 04.08.2014року (далі - Договір), згідно п. 1.1. якого позивач доручив, а відповідач прийняв на себе зобов'язання у встановлені даним договором строки на власний ризик провести ремонт будинку А-1 по вул. Леніна, 53 в смт. Калита Броварського району Київської області.

Згідно з п. 3.1 Договору договірна ціна робіт та матеріалів, використовуваних на ремонт об'єкта, які є предметом даного Договору, визначається на підставі Кошторису і складає 103 924,80 грн.

Відповідно до п. 3.2 Договору позивач здійснює попередню оплату в розмірі 20 000 грн. на розрахунковий рахунок підрядника (відповідача). На виконання вказаного пункту Договору платіжним дорученням № 6799 від 12.08.2014 року позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 20 000 грн., що відповідачем не заперечується.

Згідно з п. 2.6 Договору строк виконання робіт складає 25 календарних днів з моменту підписання Договору і до здачі об'єкта позивачу.

Однак, позивач стверджує, що роботи не виконані відповідачем, у зв'язку з чим, позивач відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України (якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим) відмовився від договору підряду листом № 482 від 06.11.2014 року (вручений 11.11.2014 року) та вимагав негайно відшкодувати збитки у вигляді витрачених грошових коштів в сумі 20 000 грн.

Оскільки, відповідач передплачених коштів не повернув, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 20000 грн., у зв'язку з розірванням Договору в односторонньому порядку, оскільки відповідач своєчасно та в повному обсязі роботи не виконав.

Відповідач надав відзив на позов, в якому проти позову заперечував, зазначив, що на виконання своїх зобов'язань передбачених п.4.1.1. Договору, розпочав роботу з моменту підписання договору, п.4.1.2. власними силами якісно виконував роботу по даному договору в строки узгоджені сторонами.

Відповідач пояснив та надав докази того, що 05.08.2014 року сторонами був підписаний Дефектний акт на ремонт будинку, складений локальний кошторис на будівельні роботи №1-1-1, визначена договірна ціна, що становить 103 924,80 грн.

В підтвердження виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо ремонту приміщення по вул. Леніна, 53, 1-А в смт.Калита, Броварського р-ну, Київської області суду надано видаткову накладну №254 від 15.08.2014 року про закупівлю відповідачем матеріалу на ремонт приміщення на суму 37143,90 грн. також фотографічні знімки будівлі, яка зазнала покращень відповідно Локального кошторису на будівельні роботи (фото 1. Фасад: фронтон - синім, приміщення - жовтим. - №1 Локального кошторису (підтвердження на електронну адресу від директора від 12.08.2014 року; фото 2-3. Безпіщане покриття та фарбування стелі, стін, демонтаж світильників та встановлення люмінесцентних ламп, прокладання проводів та встановлення вимикачів. - №13. 18, №23 - №26 локального кошторису; фото 4 -5. Демонтаж, заміна, відновлення дверних полотен - № 5-78, №19,20; фото 6. Розбирання покриттів підлоги, улаштування цементної стяжки, облицювання поверхонь керамічними плитками. - №3.9. 21,22 локального кошторису; фото 7. Відновлення дверного полотна - №19 локального кошторису).

Згідно електронної переписки роботи виконувалися в строки та у повному обсязі, однак, замовником було збільшено обсяг робіт (лист 12.08.2014 року в якому директор прийняв рішення розширити обсяг робіт; листи 18.08.2014 року, де вказано, що об'єм робіт збільшувався, а представники ТОВ «КИЇВФАРМ» визнають, що проект по реконструкції не повністю співпадає з фактичними роботами та приносять вибачення, що заздалегідь у письмовому вигляді не погодили з Підрядником; лист 15.09.2014 року доповнення по Калиті на виконання додаткових робіт).

Відповідно п.5.1.на виконання умов Договору №54 представником ТОВ «КИЇВФАРМ» Петровим В.І. та представником ТОВ «ПМК-12» був складений акт приймання виконаних робіт за вересень 2014 року та надісланий по електронній пошті на адресу ТОВ «КИЇВФАРМ» 20.10.2014 року для його погодження з керівництвом Замовника. Після чого, Замовником був надісланий лист 21.10.2014 року, в якому ще раз було підтверджено виконання не тільки основних, а й додаткових робіт і взято на себе зобов'язання скласти акт прийому передачі матеріалів, які були використані Підрядником в ході роботи. Вищевказані документи зі сторони Замовника залишилися без розгляду.

На підтвердження виконання додаткових робіт, які не були передбачені Договором №54 був складений акт приймання виконаних робіт за листопад 2014 року та надісланий по електронній пошті на адресу ТОВ «КИЇВФАРМ», однак відповідний акт залишено без розгляду.

Відповідач зазначає, що затримка у здачі об'єкту позивачу у строки, визначені Договором, сталась не з вини відповідача, а у зв'язку зі збільшенням замовником обсягу робіт. При цьому, з електронної переписки видно, що роботи за Договором були розпочаті своєчасно і виконувались відповідачем згідно із вказівками та коригуваннями замовника.

Згідно з ст.207 ЦК України зазначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'яззку, тобто під час здійснення правочину воля сторін може бути виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Відповідач зазначив, що 14.11.2014 року представниками ТОВ «КИЇВФАРМ» та ТОВ «ПМК-12» у простій письмовій формі, написаний від руки Яловим О.А., був складений Дефектний акт із збільшенням об'єму робіт, які були виконані Підрядником.

03.12.2014 року за №14, ТОВ «ПМК №12» було надіслало директору ТОВ «КИЇВФАРМ» лист-претензію з додатками, в які ввійшли акти приймання виконаних будівельних робіт за вересень та листопад 2014 року.

Відповідно п. п. 5.1, 5.2 Договору підряду №54 у разі відмови від підписання акту приймання-здачі виконаних робіт Замовник повинен представити Підряднику вмотивовану письмову відмову від підписання акта приймання-здачі виконаних робіт. Скласти перелік претензій, що додається до акту приймання-здачі і визначають строки їх усунення.

Однак, позивач не надав доказів надання мотивованої відмови від підписання Актів виконаних робіт, не зазначив про порушення строків та порядку виконання робіт.

Так в матеріалах справи відсутні будь-які докази виявлення позивачем при прийнятті робіт недоробок і дефектів виконаних підрядних робіт та звернення до відповідача з відповідними претензіями.

Відповідач надав суду докази надіслання на адресу позивача листа-претензії № 14 від 03.12.2014 року, в якому просив підписати акти фактично виконаних робіт та наголошував на необхідності підписання договору на додаткові роботи, попередньо погоджені сторонами. До відповідного листа відповідачем було додано примірник договору на додаткові роботи з кошторисом, дефектні акти, акти виконаних робіт як на основні, так і на додаткові роботи, довідки про вартість виконаних робіт. Відповідний лист з додатками було надіслано позивачу 03.12.2014 року.

Позивач вході розгляду спору не надав обґрунтованих пояснень на відзив відповідача, викладені у відзиві обставини не спростував, надані фото не заперечував.

Також, про отримання позивачем актів виконаних робіт свідчить зміст листа останнього № 559 від 11.12.2014 року, в якому позивач у відповідь на лист-претензію № 14 від 03.12.2014 року підтверджує факт отримання акту виконаних робіт за вересень 2014 року, однак відмовився його підписувати стверджуючи, що роботи не виконувались, оскільки Договір було розірвано ще згідно листа від 17.09.2014 року № 374 (отриманий 23.09.2014 року).

Однак, позивач не надав суду доказів надіслання на адресу відповідача листа від 17.09.2014 року № 374, не надав і примірника відповідного листа.

В листі № 482 від 06.11.2014 року, який за твердженням позивача, було надіслано повторно, відсутні посилання на попередній лист і повторність відповідного листа. Саме у листі № 482 від 06.11.2014 року позивач виявив намір розірвати Договір.

Як визначено ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Таким чином, за Договором між сторонами існували відносини підряду.

Статтею 839 Цивільного кодексу України визначено, що підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Оскільки, умовами Договору було погоджено загальну вартість робіт і матеріалів, з огляду на ст. 839 Цивільного кодексу України робота мала виконуватись з матеріалів і за рахунок підрядника (відповідача).

Згідно з ч. 4 ст. 844 Цивільного кодексу України, якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв'язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.

Відповідно до ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Частина 2 ст. 849 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Однак, враховуючи, що згідно п. 2.6. Договору роботи мали бути виконані принаймні до 29.08.2014 року (включно) відповідне застереження про несвоєчасність виконання робіт позивач мав здійснити до закінчення строку виконання робіт, а не після завершення робіт.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Таким чином, враховуючи, що роботи виконувались з матеріалу підрядника і відповідачем надано суду докази понесення відповідних витрат на придбання матеріалів (видаткова накладна №254 від 15.08.2014 року про закупівлю відповідачем матеріалу на ремонт вищевказаного приміщення на суму 37143,90 грн.), факт виконання робіт підтверджено відповідачем крім Актів виконаних робіт, фотознімками об'єкту, які свідчать про виконання погоджених сторонами робіт і такі фотознімки позивачем не заперечені та не спростовані, вигляд об'єкту свідчить про проведення в ньому ремонтних робіт і візуально не вбачається недоліків в їх проведенні (позивачем також не наведено переліку недоліків робіт і не надано доказів виконання таких робіт власними силами чи іншим підрядником).

Таким чином, з огляду на ст. 839 та ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, відповідач в будь-якому разі має право на відшкодування вартості фактично виконаних робіт (придбаних матеріалів), яка, як свідчать надані відповідачем докази (накладна на придбання матеріалів), перевищує здійснену позивачем передплату.

Таким чином, підстави для задоволення позову відсутні. Щодо обсягу виконаних за Договором робіт та перевищення узгодженої сторонами вартості, факту та правомірності розірвання Договору, відповідні обставини не підлягають дослідженню в межах заявлено у справі предмету спору, оскільки для відмови в задоволенні позову достатньо наданих відповідачем доказів понесення витрат на виконання Договору (накладна на придбання матеріалів), які перевищують передплату позивача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені, відповідачем спростовані, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 33, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

вирішив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено:03.02.2015 р.

Суддя Т.П. Карпечкін