ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 січня 2015 року Справа № 902/816/13

Вищий господарський суд України у складі:

головуючого суддіСтратієнко Л.В.,
суддів:Вовка І.В.,
Грека Б.М.,
Селіваненка В.П.,
Черкащенка М.М.,

розглянувши заявутовариства з обмеженою відповідальністю "Кусто агро трейдінг"
про перегляд Верховним Судом України
постановиВищого господарського суду України від 05.11.2014
у справі№ 902/816/13
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто агро трейдінг"
дофермерського господарства "Фавор ВГВ"
простягнення 476 665,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 17.09.2013 задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто агро трейдінг" до фермерського господарства "Фавор ВГВ" про стягнення суми збитків в розмірі 476 665,92 грн.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2013 рішення господарського суду Вінницької області скасовано, прийнято нове рішення про відмову в задоволенні заявленого позову.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2014 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2013 та рішення господарського суду Вінницької області від 17.09.2013 скасовано, а справу № 902/816/13 передано на новий розгляд до місцевого господарського суду.

За результатами нового розгляду, рішенням господарського суду Вінницької області від 15.05.2014, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.06.2014, відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.11.2014 у справі № 902/816/13 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.09.2014 р. та рішення господарського суду Вінницької області від 15.05.2014 залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кусто агро трейдінг" звернулося із заявою про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 05.11.2014 у справі № 902/816/13, в якій просить вказану постанову скасувати, прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Заяву з посиланням на постанову Вищого господарського суду України від 26.02.2014 у справі № 916/1937/13 мотивовано неоднаковим застосуванням Вищим господарським судом України одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд постанови суду касаційної інстанції та додані до неї матеріали, Вищий господарський суд України вважає, що справа № 902/816/13 не підлягає допуску до провадження Верховного Суду України з таких підстав.

Відповідно до статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана виключно на таких підставах: 1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових рішень (пункт 1 цієї статті) матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за подібних предмета та підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

Так, у постанові від 05.11.2014 у справі № 902/816/13, про перегляд якої просить заявник, Вищий господарський суд України погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції щодо відмови у задоволенні позову про стягнення збитків, завданих в зв'язку із оплатою позивачем послуг елеватора для приведення зерна кукурудзи до узгоджених договором купівлі-продажу її якісних показників. Відповідних висновків суд касаційної інстанції дійшов з огляду на встановлення судами попередніх інстанцій обставин справи про те, що відсутній причинний зв'язок між діями відповідача та оплатою позивачем зазначених послуг елеватора, оскільки реєстри накладних на прийняте зерно з визначенням якості за середньодобовою пробою не дають підстав вважати, що предметом дослідження було саме те зерно, яке було відправлене відповідачем (продавцем) на елеватор, при цьому, зразки (проби) відбирались не комісійно, а одноособово працівниками елеватора та складські квитанції також складені представниками елеватора одноособово; встановлено, що позивачем не надано доказів того, що продавцем (відповідачем) в даному випадку порушено зобов'язання на виконання умов договору купівлі-продажу; встановлено, що позивач дізнався про невідповідність партії зерна в кінці жовтня 2012 року, проте не призупинив його прийомку, провів повний розрахунок за отриманий товар, не скористався правом компенсації вартості доробки товару до встановлених показників якості, і лише в кінці березня 2013 року повідомив відповідача про претензії щодо якості товару, звернувшись з вимогою про відшкодування витрат зі сплати послуг елеватора за зберігання та обслуговування зерна.

Водночас, у постанові від 26.02.2014 у справі № 916/1937/13, на яку заявник посилається, Вищий господарський суд України погодися із висновками судів першої та апеляційної інстанції щодо задоволення позову про стягнення збитків з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи про те, що відповідно до умов договору купівлі-продажу відповідач поставив, а позивач прийняв та оплатив партію фуражної кукурудзи, проте протиправна поведінка відповідача полягала у недотриманні умов договору купівлі-продажу щодо якості поставленого позивачу товару, внаслідок чого позивач був змушений провести додаткові роботи по доведенню зерна кукурудзи до передбачених договором якісних показників (сушка та очистка), в зв'язку з чим поніс додаткові витрати на оплату таких робіт.

Таким чином, відповідні правові висновки, покладені в основу згаданих постанов суду касаційної інстанції, не можна розцінювати як ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, оскільки при їх прийнятті суд касаційної інстанції виходив з різних фактичних обставин.

З огляду на викладене, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для допуску даної справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 11116, 11121 ГПК України Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Кусто агро трейдінг" у допуску справи № 902/816/13 до провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя:Л.Стратієнко
Судді:І.Вовк
Б.Грек
В.Селіваненко
М.Черкащенко