ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 р. Справа № 923/1823/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі Обласного відділення "ПАТ "Промінвестбанк" в м.Херсоні"

до - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Херсон

про стягнення 21 871 грн. 62 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Кірієнко А.В., представник за дорученням № 09-32/742 від 15.10.2014р.;

від відповідача - не прибув

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі Обласного відділення "ПАТ "Промінвестбанк" в м.Херсоні" (позивач) звернувся з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 04-807 найму (оренди) частини нежитлового приміщення від 01.01.2012р. у розмірі 21 871 грн. 62 коп.

Розпорядженням господарського суду Херсонської області № 15 від 12.01.2015р. та відповідно до повторного автоматизованого розподілу справ, у зв'язку з відпусткою судді Клепай З.В., справу передано до провадження судді Литвинової В.В.

Ухвалою суду від 12.01.2015р. прийнято справу до провадження судді Литвинової В.В.

25.12.2014 року до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (а.с.61).

15.01.2015р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, даний документ залучено до матеріалів справи.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив. Відповідач належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Між сторонами 01 січня 2012 р. укладений договір № 04-807 найму (оренди) частини нежитлового приміщення (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати, а відповідач прийняти у строкове платне користування частину частину нежитлового приміщення, загальною площею 75,1 кв.м., яке розташоване на третьому поверсі триповерхової будівлі за адресою: АДРЕСА_1

За актом приймання-передачі в найм (оренду) частини нежитлового приміщення від 01.01.2012 р. позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нежитлове приміщення загальною площею 75,1 кв.м. у складі: № 14 - кабінет загальною площею 38,1 кв.м.; № 15 - кабінет загальною площею 17,0 кв.м.; № 16 - кабінет загальною площею 20,0 кв.м.

У відповідності до п. 5.1, п. 5.2, п. 5.3 Договору орендна плата нараховується та сплачується за кожен місяць найму (оренди) у порядку та терміни, передбачені Договором і перераховується орендарем в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця не пізніше 25 числа поточного місяця, згідно з рахунками, які виставляються орендодавцем. При цьому, розмір орендної плати за Договором встановлений у сумі 2853,80 грн., в т.ч. ПДВ - 475,63 грн. (п.5.2 Договору). До розміру орендної плати не включається сплата комунальних платежів.

Датою початку оплати вважається дата приймання-передачі майна, що вказана у додатку 1.

Пунктом 5.5 Договору передбачено, що сторони дійшли згоди, щодо того, якщо орендодавцем орендарю вчасно не буде виставлений рахунок на оплату орендної плати, то орендар зобов'язаний самостійно сплатити орендну плату в терміни передбачені даним Договором з наступним наданням орендодавцем орендарю рахунку, на підставі якого було внесено орендну плату.

Згідно п.3.4 Договору тимчасово, до укладання прямих договорів з відповідними організаціями - постачальниками, відшкодування оплати за теплопостачання та водопостачання, провадяться орендарем орендодавцю на підставі рахунків, наданих останнім відповідно до діючих тарифів та пропорційно займаній площі.

Оплата орендарем вартості спожитої електроенергії провадиться відповідно до показань лічильника, встановленого на об'єкті оренди та на підставі рахунків, наданих орендодавцем. При цьому, орендар спільно з представником орендодавця не пізніше 10 числа кожного календарного місяця, але до виставлення орендодавцем відповідного рахунку, знімають показання з лічильника, зазначеного вище.

Орендна плата, платежі, вказані в п. 3.4 Договору, сплачується орендарем не пізніше двадцять п'ятого числа поточного місяця безготівковим перерахуванням на поточний рахунок орендодавця на підставі виставлених рахунків

У період з грудня 2013 року по квітень 2014 року позивачем були виставлені відповідачу рахунки для орендної оплати та здійснення платежів з компенсації комунальних послуг. Однак, рахунки: № 24977 від 05.03.2014 р., № 24952 від 04.03.2014 р., № 23728 від 28.01.2014 р., № 23636 від 24.01.2014 р., № 23476 від 15.01.2014 р., № 25860 від 28.03.2014 р., № 25859 від 28.03.2014 р., № 23160 від 10.01.2014 р., № 26981 від 30.04.2014 р., № 26534 від 16.04.2014 р., № 25908 від 31.03.2014 р., № 25883 від 31.03.2014 р., № 25520 від 20.03.2014 р., № 24978 від 05.03.2014 р. відповідачем не оплачені, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість по сплаті платежів за договором № 04-807 від 01.01.2012 р. на загальну суму - 20478,64 грн., з якої: орендна плата за договором № 04-807 найму (оренди) від 01.01.2012 р. - 7456,70 грн., відшкодування комунальних витрат - 13021,93 грн.

Отже, заборгованість відповідача за користування приміщенням позивача становить 20478,64 грн.

Так, орендна плата нарахована позивачем за період з 01.01.2014 р. по 19.03.2014 р. в сумі 7456,70 грн. (січень 2014р. - 2853,80 грн.; лютий 2014 р. - 2853,80 грн. та березень 2014 р. - 1749,10 грн.).

Проти наявності даної заборгованості відповідач заперечує, посилаючись на те, що договір оренди було розірвано за вимогою позивача з 07.03.2014 року (а.с.71).

За отримані відповідачем тепло- , електро- та водопостачання позивачем нараховано 13021,93 грн.

Відповідач не визнає заборгованість, посилаючись на безпідставне подвійне оподаткування (з ПДВ) та нарахування боргу після розірвання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Здійснені позивачем розрахунки перевірені судом та документально обґрунтовані. За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення з відповідача боргу з орендної плати в сумі 7456,71 грн. та платежам у відшкодування витрат на утримання нежитлового приміщення в сумі 13021,93 грн. є доведеними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 816,69 грн. за період з 26.01.2014 р. по 23.07.2014 р.

Відповідно до п.7.5. договору у випадку несвоєчасного внесення орендної плати, або внесення її не в повному обсязі, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня за кожний день прострочки платежу за договором.

Згідно частини 1 статті 230 ГК України пеня й штраф є господарськими штрафними санкціями, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пункт 6 ст.231 Господарського кодексу України визначає, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Суд за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи «Ліга» (з врахуванням Порядку проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, затвердженого листом Верховного суду України від 03.04.97р. №62-97р «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ») перевірив розрахунок пені та, враховуючи вищевикладене, дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково в сумі 538,29 грн. за період з 26.01.2014 р. по 23.07.2014 р. (за січень 2014 р. з 26.01.2014 р. по 23.07.2014 р. в сумі 232,14 грн.; за лютий 2014 р. з 26.02.2014 р. по 23.07.2014 р. в сумі 200,63 грн. та за березень 2014 р. за період з 26.03.2014 р. по 23.07.2014 р. в сумі 105,52 грн.).

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 536,93 грн. 3% річних.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому, відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача три відсотки річних з простроченої суми.

Суд за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи «Ліга» (з врахуванням Порядку проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, затвердженого листом Верховного суду України від 03.04.97р. №62-97р «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ») перевірив розрахунок в частині стягнення 3 % річних і зазначає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково в сумі 93,95 грн. за період з 26.01.2014 р. по 23.07.2014 р. (за січень 2014 р. з 26.01.2014 р. по 23.07.2014 р. в сумі 41,99 грн.; за лютий 2014 р. з 26.02.2014 р. по 23.07.2014 р. в сумі 34,71 грн. та за березень 2014 р. за період з 26.03.2014 р. по 23.07.2014р. в сумі 17,25 грн.).

Заперечення відповідача проти позовних вимог щодо безпідставного подвійного оподаткування (з ПДВ) в рахунках з відшкодування комунальних платежів не можуть бути прийняті судом до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями (далі - ПКУ) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (конкретної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 ПКУ, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 ПКУ, протягом такого звітного періоду, зокрема у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, при придбанні товарів/послуг, які частково використовуються в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а частково не призначаються для використання у господарській діяльності, платник податку має право віднести до складу податкового кредиту суму ПДВ, що відповідає частці використання таких товарів в оподаткованих операціях в межах господарської діяльності.

Позивачем обґрунтовано нараховується ПДВ на підлягаючі відшкодуванню суми сплачені за отримані комунальні послуги.

Відповідач заперечує проти здійснення позивачем розрахунків на відшкодування комунальних витрат після 27.04.2013 р. у зв'язку із розірванням ним договору найму в односторонньому порядку (а.с.70).

Проте, таке твердження відповідача є необґрунтованим, безпідставним та суперечить умовам договору і нормам чинного законодавства.

Відповідач вважає, що згідно з п. 8.7 договору він є розірваним з 27.04.2013 р.

Пунктом 8.5 договору передбачена така підстава односторонньої відмови від договору, однак, по-перше, відповідачем не доведено жодним допустимим доказом факту непридатності для користування найманим приміщенням.

Відповідачем орендоване приміщення звільнене 19.03.2014 р., що підтверджується актом приймання-передачі приміщення як це встановлено умовами договору найму (п.2.3).

З огляду на неявку представника відповідача, суд зазначає, що в силу статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право брати участь в господарських засіданнях. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст.28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Відповідно до ст.77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Суд зауважує, що відкладення на підставі ст.77 ГПК України розгляду справи у разі нез'явлення представника сторони за викликом господарського суду є правом, а не обов'язком суду, і використовується ним, якщо причини неявки є поважними та обґрунтованими, та неявка представника сторони перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні.

Позивачу на підставі ст.49 ГПК України відшкодовуються судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (73000, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі обласного відділення "ПАТ "Промінвестбанк" в м. Херсоні" (73000, м. Херсон, вул. Горького, 8 ) - 7456,70 грн. заборгованості з орендної плати, 13021,93 грн. заборгованості по платежам у відшкодування витрат на утримання нежитлового приміщення, 538,29 грн. пені, 93,95 грн. 3% річних, 1766,71 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.01.2015 р.

Суддя В.В.Литвинова