ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

29 січня 2015 р.

Справа № 902/1817/14

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя В. Білоус

Секретар судового засідання Д.Нестеров

за участю представників:

позивача : Шевченко Н.В. - згідно довіреності;

відповідача : Обертюх Т.С. - згідно довіреності.

Місце розгляду справи : приміщення суду, кімн.№1114

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" (вул. Козельницька, 15, м. Львів, 79026) в особі відокремленого підрозділу "Ладижинська теплова електрична станція" ПАТ "ДТЕК Західенерго" (вул. Наконечного, 173, м. Ладижин, Вінницька область, 24321) до:Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (вул. Першотравнева, 2, м. Вінниця, 21050) в особі структурної одиниці "Тростянецькі електричні мережі" ПАТ "Вінницяобленерго"(вул. Леніна, 98, смт. Тростянець, Вінницька область) про стягнення 111 265,18 грн., з яких: 104 222, 23 грн. - заборгованості за використання технологічних електричних мереж, 7042, 95 грн. - інфляційних, згідно договору про спільне використання технологічних мереж № 103 від 03.02.2009 р., -

ВСТАНОВИВ :

Відповідач у відзиві на позовну заяву № 14-498 від 26.01.2015 р. проти зазначеної в позові заборгованості по основному боргу в сумі - 104 222,23 грн. не заперечив, однак не визнав суму інфляційних нарахувань в розмірі - 7 042,95 грн., покликаючись на те, що у відповіді на надіслану позивачем претензію від 24.10.2014р. Товариство зазначило, що в нашій країні склалась неоднозначна суспільно-політична ситуація, яка потягнула за собою негативні фінансові наслідки, викликані неповними розрахунками за спожиту електроенергію установ, організацій і закладів, що фінансуються з бюджетів усіх рівнів, тому не в повній мірі проводяться розрахунки по відшкодуванню витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання, однак, у разі покращення ситуації, зобов'язання будуть виконуватись належним чином.

Стосовно заявленої позивачем інфляційних нарахувань за несвоєчасність внесення платежів по договору, вважає, що вона не правильно обчислена. Позивач зазначив, що сума інфляційних нарахувань 7 042,95 грн. обчислена з червня по серпень 2014р. включно.Позивач не врахував ту обставину, що розрахунковий період згідно договору складає з 30-го попереднього місяця до 30-го числа поточного місяця. Заборгованість за червень виникла з 30 травня до 30 червня 2014р., термін оплати рахунку 10-днів з дати отримання, тобто заборгованість виникла з 10 липня 2014р., тому неправомірне нарахування інфляційних нарахувань за червень 2014р. Відповідно до зазначеного, сума всієї суми інфляційних нарахувань є неправильною.Враховуючи вищевикладене, заборгованість по основному боргу в сумі - 104 222,23грн. відповідач визнає та просить відмовити ПАТ «ДТЕК Західенерго» в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення інфляційних в сумі - 7 042,95 грн.

Представником позивача в судовому засіданні 29.01.2015 р. заявлено усне клопотання про долучення до матеріалів справи розгорнутого розрахунку. Судом вказане клопотання задоволено та долучено до матеріалів справи розрахунок ціни позову від 29.01.2015 р.

Представник відповідача в судовому засіданні подав клопотання від 29.01.2015 р. про припинення провадження у справі згідно п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України в частині ціни позову в сумі 104 222, 23 грн., в зв"язку з повним погашенням згідно платіжних доручень № 309 від 28.01.2015 р. на суму 31 274, 34 грн., № 300 від 28.01.2015 р. на суму 72 947, 89 грн.

Представник позивача не заперечив щодо припинення провадження у справі в частині стягнення суми заборгованості 104 222, 23 грн.

Заява про припинення позовних вимог щодо стягнення боргу не суперечить чинному законодавству, матеріалам справи і підтверджується платіжними дорученями № 309 від 28.01.2015 р. на суму 31 274, 34 грн., № 300 від 28.01.2015 р. на суму 72 947, 89 грн.

Згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судом вказану заяву задоволено та ухвалено про припинення провадження у справі щодо стягнення боргу в сумі 104 222, 23 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги щодо стягнення 7042, 95 грн. - інфляційних.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог щодо 7042, 95 грн. - інфляційних.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги, на підставі ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 625, 901, 903 ЦК України підлягають частковому задоволенню в сумі 7042, 95 грн. - інфляційних та про припинення провадження в справі щодо стягнення 104 222, 23 грн. - боргу, на підставі п.1 -1 ст.80 ГПК України.

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

03.02.2009 р. між позивачем (в договорі - "Власник мереж") та відповідачем (в договорі - "Користувач") було укладено договір про спільне використання технологічних мереж № 103 (надалі - "Договір").

Згідно п.1.1., п.1.2. Договору Власник мереж зобов'язується забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених Користувачу до використання, а Користувач - своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, отримані послуги, в тому числі за перетікання реактивної електричної енергії. Передача електричної енергії забезпечується відповідно до однолінійної схеми, наведеної в додатку "Однолінійна схема". Власник мереж забезпечує передачу електричної енергії до межі балансової належності належних йому електричних мереж.

В п.4.1. договору Користувач зобов'язався здійснювати оплату за використання електричних мереж Власника мереж за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж Власника мереж здійснюється згідно з додатком "Порядок розрахунку оплати обґрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії".

Плата за використання електричних мереж Власника мереж вноситься Користувачем на підставі рахунка, одержаного від Власника мереж. Тривалість періоду для оплати отриманого рахунка становить 10 днів (тривалість періоду оплати має не перевищувати 5 днів для суб'єктів господарювання, які здійснюють плату самостійно, і 10 днів - для суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахунки через свою територіально відокремлену головну організацію).

За час, протягом якого Власником мереж припинялась передача електричної енергії з вини або на вимогу Користувача, плата за використання електричних мереж Власника мереж стягується в повному обсязі.

Згідно п. 7.2. договору розрахунковим вважається період з 30 числа попереднього місяця до 30 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 7.4. договору вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання визначається за кошторисом згідно з додатком №3 "Порядок розрахунку оплати обґрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії".

Згідно п. 7.5. договору оплата Користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється окремим платіжним дорученням на підставі виставленого Власником мереж рахунка в 10-денний термін з дати отримання рахунка.

В п. 10.4. договору сторони передбачили, що цей Договір укладається на строк до 31.12.2009 року, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із Сторін про відмову від цього Договору або його перегляд. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із Сторін у порядку, визначеному законодавством.

01.09.2009 р. сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору № 103 від 03.02.2009 р. про спільне використання технологічних мереж.

Позивач за період червень - серпень 2014 р. надав відповідачу послуг на суму 104 222, 23 грн.

В червні 2014р. позивачем надано послуг відповідачу з утримання технологічних електричних мереж спільного використання (з використання технологічних електричних мереж) на суму 35677,49 грн. з ПДВ, що підтверджується актом виконаних робіт № 06/2014, який був підписаний обома сторонами. На оплату Власником мереж було виставлено рахунок- фактуру № 1203 від 26.06.2014р., який був погоджений Користувачем 26.06.2014р.

В липні 2014 р. позивачем надано послуг відповідачу з утримання технологічних електричних мереж спільного використання на суму 37270,40 грн. з ПДВ, що підтверджується актом виконаних робіт №07/2014, який був підписаний обома сторонами. На оплату Власником мереж було виставлено рахунок-фактуру №1377 від 29.07.2014р., який був погоджений Користувачем 29.07.2014р.

В серпні 2014 р. позивачем надано відповідачу послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання на суму складає 31274,34 грн. з ПДВ, що підтверджується актом виконаних робіт №08/2014, який був підписаний обома сторонами. На оплату Власником мереж було виставлено рахунок-фактуру №1554 від 29.08.2014р. на суму 31274,34грн. який погоджений Користувачем 29.08.2014р.

20.10.2014р. позивач пред'явив відповідачу претензію № 22-7614 на суму 104 222,23 грн., яку відповідач визнав обґрунтованою, однак зазначив, що ним не в повній мірі проводяться розрахунки по відшкодуванню витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання у зв'язку із негативними фінансовими наслідками, які викликані неповними розрахунками за спожиту електроенергію.

Станом на 01.01.2015 р. сторони підписаои акт звіряння взаємних розрахунків, згідно якого у відповідача перед позивачем існувала заборгованість на суму 261 103, 89 грн.

Відповідач борг в сумі 104 222, 23 грн. сплатив тільки після подачі позову позивачем до суду, що стверджується платіжними дорученями № 309 від 28.01.2015 р. на суму 31 274, 34 грн., № 300 від 28.01.2015 р. на суму 72 947, 89 грн.

З огляду на предмет і характер зобов'язань взятих сторонами в договорі, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 63 "Послуги. Загальні положення", ст. 901, 903 ЦК України (договір про надання послуг).

Відповідно до вказаних статтей за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї статі застосовуються до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема з договорів та інших правочинів.

Господарські зобов'язання можуть виникати, відповідно до ст. 174 ГК України, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.525, ст.526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із приписів ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610, ст. 612 ЦК України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання.

Статті 628, 629 ЦК України передбачають, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач заявив до стягнення також 7042, 95 грн. - інфляційних.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок ціни позову від 29.01.2015 р. суд приходить до висновку про законність, правильність нарахування, обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 7042, 95 грн. - інфляційних.

Заперечення відповідача проти позовних вимог про стягнення 7042, 95 грн. - інфляційних судом до уваги не беруться, оскільки спростовуються розрахунком цих вимог від 29.01.2015 р., згідно якому обчислення інфляційних здійснено з серпня, а не з червня 2014 р.

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 7042,95 грн. - інфляційних.

В зв'язку із доведенням спору до розгляду в суді внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати на судовий збір в сумі 2225, 30 грн., на підставі ч. 2 ст. 49 ГПК України, підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись ст.4-3, 4-5, 22, 33, 34, 36, 43, 49, п.1-1 ст. 80, ст. 82 - 84, 115, 116, 117 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Провадження в справі щодо стягнення 104 222, 23 грн. - боргу припинити.

2. Позов задовольнити частково. Судові витрати на судовий збір в сумі 2225, 30 грн., покласти на відповідача.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (вул. Першотравнева, 2, м. Вінниця, 21050) в особі структурної одиниці "Тростянецькі електричні мережі" ПАТ "Вінницяобленерго"(вул. Леніна, 98, смт. Тростянець, Вінницька область) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО"(вул. Козельницька, 15, м. Львів, 79026) в особі відокремленого підрозділу "Ладижинська теплова електрична станція" ПАТ "ДТЕК Західенерго" (вул. Наконечного, 173, м. Ладижин, Вінницька область, 24321) 7042,95 грн. - інфляційних, 2225, 30 грн. - судових витрат на судовий збір. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 29.01.2015 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 02.02.2015 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи