КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р. Справа№ 911/4884/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Разіної Т.І.

Сотнікова С.В.

при секретарі судового засідання - Атарщіковій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Хмельницької обласної дирекції акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

на ухвалу господарського суду Київської області від 24.11.2014 року

по справі № 911/4884/14 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою (боржника) товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркристал»

про банкрутство,

за участю представників:

від апелянта: Міхай-Седова Ю.С., довіреність № 1634/13 від 20.11.2013

від заявника (боржника): ліквідатор Кучак Ю.Ф.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.11.2014 порушено провадження у справі № 911/4884/14 (суддя Лопатін А.В.) за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркристал» (надалі по тексту ТОВ «Інтеркристал», боржник) про визнання його банкрутом, в зв'язку з неможливістю сплатити борг, з урахуванням приписів ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, тощо.

Обґрунтовуючи свою ухвалу господарський суд Київської області посилався на той факт, що при зверненні ліквідатора ТОВ «Інтеркристал» із заявою про визнання останнього банкрутом, ним дотримано вимог чинного законодавства, зокрема приписів ст.ст. 105, 110, 111 Цивільного кодексу України та ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», виявлено недостатність активів боржника для задоволення вимог кредиторів і відповідно, дійшов висновку про наявність підстав для порушення провадження по справі про банкрутство ТОВ «Інтеркристал».

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» (надалі по тексту ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції, апелянт, скаржник, банк) звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу суду та повернути заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркристал» про визнання боржника банкрутом, у зв'язку з невідповідністю вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, банк посилається на порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права. Скаржник вважає порушення справи про банкрутство ТОВ «Інтеркристал» передчасним, оскільки заява про порушення справи про банкрутство та додані до неї документи не відповідають нормам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зокрема відсутні докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили, постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання прийнятого судом рішення про задоволення вимог кредиторів про стягнення заборгованості, тощо, то і відповідно підстав для порушення провадження по справі про банкрутство не вбачається. Крім того, скаржник зазначає, що наявних на рахунку боржника коштів в розмірі 12500,00 грн. не достатньо для покриття всіх судових витрат у справі про банкрутство та для оплати праці арбітражного керуючого (ліквідатора), в зв'язку з чим господарський суд повинен був повернути подану боржником заяву про визнання його банкрутом.

Ухвалою від 26.12.2014 Київський апеляційний господарський суд у складі: головуючого судді - Гарник Л.Л., суддів: Доманської М.Л., Пантелієнка В.О., відновлено публічному акціонерному товариству «Райффайзен банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» строк на подання апеляційної скарги; прийнято апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Київської області від 24.11.2014 по справі № 911/4884/13 до провадження та призначено її до розгляду на 12.01.2015.

Розпорядженням керівника апарату № 09-52/4/15 від 12.01.2015 в зв'язку з перебування головуючого судді Гарник Л.Л. у відпустці, було призначено повторний автоматичний розподіл справи між суддями, відповідно до якого апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції по справі № 911/4884/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Копитової О.С. суддів: Разіної Т.І., Сотнікова С.В.

Ухвалою суду від 14.01.2014 колегією суддів справу № 911/4884/14 прийнято до провадження та призначено її розгляд на 27.01.2015.

В судовому засіданні 27.01.2015 представник скаржника підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати.

Присутній в судовому засіданні ліквідатор боржника Кучак Ю.Ф. заперечив проти апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін. Ліквідатор вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та зазначає, що обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання загального порядку ліквідації юридичної особи відповідно до цивільного законодавства України, який дотриманий ліквідатором в повному обсязі. Ліквідатор стверджує, що після проведення процедури припинення ТОВ «Інтеркристал» та вжиття всіх дій передбачених Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, встановлення факту, що вартість майна боржника є недостатньою для задоволення вимог кредиторів на виконання ч.1 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатором подано до господарського суду Київської області заяву про порушення провадження по справі про банкрутство ТОВ «Інтеркристал» з усіма підтверджуючими документами. Крім того, ліквідатор з посиланням на п. 12 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/606/2013 від 28.03.2013, наголошував, при здійсненні ліквідаційної процедури за приписами ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо безспірності кредиторських вимог та строків їх невиконання не поширюються. Також, ліквідатор вважає безпідставними посилання скаржника на недостатність у боржника коштів для відшкодування витрат арбітражного керуючого, як на підставу повернення заяви про порушення справи про банкрутство, оскільки, звертаючись до місцевого господарського суду із заявою про визнання боржника банкрутом, останній просив призначити ліквідатором голову ліквідаційної комісії Кучака Ю.Ф., а не арбітражного керуючого і питання винагороди останнього за виконання ним обов'язків ліквідатора боржника були вирішені при прийнятті рішення засновниками ТОВ «Інтеркристал» про припинення діяльності останнього шляхом ліквідації.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції порушено провадження та застосовано до боржника судову процедуру ліквідації на підставі приписів ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якою передбачено особливості банкрутства боржника, що ліквідується власником.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Порядок припинення юридичної особи визначений Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 105 Цивільного кодексу України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

У відповідності до ч.1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» інформація про проведення державної реєстрації юридичної особи, про прийняття засновниками (учасниками) або уповноваженим ними органом рішення щодо припинення юридичної особи, тощо підлягає обов'язковому опублікуванню в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Згідно зі ст. 1 вказаного закону, спеціалізований друкований засіб масової інформації - видання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, в якому відповідно до цього Закону публікуються відомості з Єдиного державного реєстру.

«Бюлетень державної реєстрації» є спеціалізованим друкованим засобом масової інформації, в якому обов'язково розміщуються відомості про реєстраційні дії, зокрема, відомості про прийняття засновниками (учасниками) рішення щодо припинення юридичної особи. Таке повідомлення здійснюється за встановленою формою і містить всі передбачені законом обов'язкові реквізити.

Частинами 1, 3 ст. 110 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами. Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Відповідно до ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

За змістом ч. 5 ст. 60 Господарського кодексу України, яка регулює загальний порядок ліквідації суб'єкта господарювання, орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію суб'єкта господарювання, встановлює порядок та визначає строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторами, що не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію. Ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб'єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки. Ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який ліквідується, і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію. Достовірність та повнота ліквідаційного балансу повинні бути перевірені у встановленому законодавством порядку з обов'язковою перевіркою органом доходів і зборів, у якому перебуває на обліку суб'єкт господарювання.

З урахуванням зазначених положень, колегія суддів приходить до висновку, що необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є: оцінка вартості наявного майна боржника, публікація оголошення згідно з вимогами ст. 105 Цивільного кодексу України з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості, повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства та складання проміжного ліквідаційного балансу. Крім того, звернення до суду з такою заявою можливо лише після закінчення строку, передбаченого ст. 105 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, протоколом № 16 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркристал» від 01.09.2014 було прийнято рішення про ліквідацію підприємства та призначено ліквідатором боржника Кучака Ю.Ф.

Згідно заяви про банкрутство та доданих до неї документів, повідомлення про прийняття засновниками (учасниками) рішення щодо припинення ТОВ «Інтеркристал» опубліковано у Бюлетені державної реєстрації № 294 (24) від 08.09.2014 (копія наявна в матеріалах справи).

У термін до 09.11.2014 (двохмісячний строк) до боржника звернулися кредитори з грошовими вимогами на загальну суму 4249162,39 грн., які визнані ліквідатором ТОВ «Інтеркристал» у повному обсязі, зокрема скаржника - публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції АТ «Райффайзен банк Аваль» на суму 12354823,23 грн.

Боржником, на адресу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області було направлено заяву про припинення ТОВ «Інтеркристал» від 03.09.2014 (форма № 8-ОПП) та копію протоколу загальних зборів ТОВ «Інтеркристал» від 01.09.2014 № 16, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією фіскального чеку № 0155 від 04.09.2014. Крім того, листом Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області № 5250/10 від 16.09.2014 було повідомлено голову ліквідаційної комісії ТОВ «Інтеркристал» про перебування боржника, як платника податків, на момент прийняття рішення про припинення на обліку у Хмельницькій об'єднаній державній податковій інспекції у Хмельницькій області. Оскільки боржник перебував на обліку у останньої згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, було направлено заяву про припинення ТОВ «Інтеркристал» від 03.09.2014 (форма № 8-ОПП) та завірену копію протоколу загальних зборів ТОВ «Інтеркристал» від 01.09.2014 № 16, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією фіскального чеку № 9901 від 22.09.2014.

У ході здійснення ліквідаційних дій щодо товариства, ліквідатором було виявлено обставини, що свідчать про факт недостатності майна боржника для задоволення вимог кредиторів. Згідно матеріалів справи, за результатами роботи щодо виявлення кредиторів та розгляду грошових вимог останніх, виявлення та оцінки активів боржника ліквідатором ТОВ «Інтеркристал» було складено проміжний ліквідаційний баланс боржника станом 11.11.2014, який затверджений відповідним протоколом загальних зборів учасників № 17, відповідно до якого загальна вартість активу боржника складає 12500,00 грн., в той час, як кредиторська заборгованість боржника становить 4249162,39 грн., а відтак у боржника недостатньо активів для задоволення визнаних боржником кредиторських вимог.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство.

Доводи скаржника щодо обов'язку заявника (боржника) при зверненні до суду першої інстанції із заявою про визнання його банкрутом довести свою неплатоспроможність, зокрема подати докази безспірності вимог кредиторів, а саме копії судових рішень про стягнення кредиторами з нього заборгованості, копії постанов про відкриття виконавчих проваджень по зазначеним рішенням та довести неможливість їх погашення протягом трьох місяців після їх відкриття не приймаються апеляційним судом, оскільки, такі докази є необхідними при здійсненні судового провадження за загальними процедурами банкрутства, визначеними Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Колегія суддів вважає, що боржник не повинен доводити свою неплатоспроможність лише в єдиному випадку - при зверненні до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство за спрощеною процедурою, передбаченою ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (банкрутство боржника, що ліквідується власником). Тут має місце неоплатність, яку встановлює сам боржник в процесі ліквідації. Зазначеної позиції дотримується Вищий господарський суд України у своїй постанові № 49/188-б від 10.03.2010 та у листі Вищого господарського суду України № 01-06/606/2013 від 28.03.2013.

Враховуючи вищевикладене, зокрема той факт, що при зверненні ліквідатора ТОВ «Інтеркристал» із заявою про визнання останнього банкрутом дотримано всіх вимог чинного законодавства та виявлено недостатність активів боржника для задоволення вимог кредиторів, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для порушення провадження по справі про банкрутство ТОВ «Інтеркристал» в порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Доводи скаржника щодо наявності підстав для повернення судом першої інстанції поданої боржником заяви про визнання його банкрутом в зв'язку з відсутністю коштів на оплату праці арбітражного керуючого (ліквідатора), не приймаються колегією суддів Київського апеляційного господарського суду, оскільки, вимоги закону щодо того, що боржник звертаючись з заявою про порушення відносно нього справи про банкрутство зобов'язаний надати докази наявності у нього коштів достатніх для покриття судових витрат загалом стосуються випадків, коли боржник ініціює відносно себе справу про банкрутство із застосуванням загальних судових процедур або при поданні заяви у відповідності до ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» клопоче щодо призначення в якості його ліквідатора арбітражного керуючого, визначеного шляхом застосування автоматизованої системи з відбору арбітражних керуючих. В даному ж випадку, боржник, в якості ліквідатора в справі про банкрутство просить призначити голову ліквідаційної комісії, який здійснював ліквідацію боржника у відповідності до вимог Цивільного та Господарського кодексів України, що прямо передбачено приписами ч. 2 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». В даному випадку, закон не встановлює ні порядок визначення оплати праці такому ліквідатору, ні визначає її мінімальний розмір, та відповідно не зобов'язує боржника акумулювати кошти для розрахунків з ним на дату подання заяви про порушення провадження по справі про банкрутство.

На думку апеляційного суду, можливість призначення ліквідатором в справі про банкрутство, порушеної за спрощеною процедурою визначеною ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» голови ліквідаційної комісії, запроваджена законодавцем саме з метою економії коштів, що можуть бути витрачені на ліквідаційну процедуру та її найшвидшого завершення, оскільки факт відсутності у боржника достатніх активів встановлений вже на час звернення до суду з відповідною заявою.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з викладених апелянтом доводів.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали господарського суду Київської області від 24.11.2014 по справі № 911/4884/14 та відповідно залишає її без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції без задоволення. Апелянтом підставності своїх вимог не доведено.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 24.11.2014 по справі № 911/4884/14 про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркристал» - без змін.

Матеріали справи № 911/4884/14 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді Т.І. Разіна

С.В. Сотніков