ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р. Справа № 911/5617/14

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши справу

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», Київська обл., м. Бориспіль
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Аеро-Хендлінг», Київська обл., с. Чайки
про стягнення 6 086,85 грн.,
за участю представників:

позивача:Гостищєва Н.В., довіреність №01-22/6-105 від 17.01.2015 року;
відповідача:не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2014 року Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Аеро-Хендлінг» (відповідача) про стягнення 4 638,86 грн. основного боргу, 449,88 грн. пені, 110,37 грн. 3% річних, 887,74 грн. інфляційних втрат, а загалом 6 086,85 грн. у зв'язку з неналежним виконанням останнім зобов'язань з оплати наданих телекомунікаційних послуг за договором №02.1.2-14/2.6-56 про надання телекомунікаційних послуг від 01.07.2011 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.12.2014 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 22.01.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.01.2015 року розгляд справи було відкладено на 05.02.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 05.02.2015 року не з'явився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15 березня 2010 року №01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2011 року між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (аеропорт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс-Аеро-Хендлінг» (абонент) було укладено договір №02.1.2-14/2.6-56 про надання телекомунікаційних послуг, за умовами якого, аеропорт надає, а абонент отримує та оплачує телекомунікаційні послуги, що перелічені в п. 3.1. договору, надалі - послуги.

Відповідно до п. 3.1. договору, з урахуванням змін внесених Додатковою угодою №2 від 12.02.2014 року, сплата за договором здійснюється згідно з граничними тарифами на загальнодоступні телекомунікаційні послуги, затвердженими національною комісією з питань регулювання зв'язку України, тарифами розробленими та затвердженими аеропортом, розмір яких приведений у таблиці договору.

Відповідно до п. 3.5. договору, аеропорт щомісячно виставляє абоненту рахунок на надані послуги за звітний місяць та складає акт приймання-здачі виконаних послуг. Абонент 10-го числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержує в бухгалтерії аеропорту рахунок та акт приймання-здачі виконаних послуг. Сплата рахунку проводиться абонентом до 20 числа того ж місяця.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2011 року. Датою підписання договору вважається пізніша дата, якщо договір підписувався окремо. Договір вважаться продовженим на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін протягом місяця до закінчення строк дії договору не заявила про його розірвання.

Додатковою угодою №3 від 21.05.2014 року до договору №02.1.2-14/2.6-56 від 01.07.2011 року про надання телекомунікаційних послуг сторони домовились, припинити зобов'язання за договором з 19.02.2014 року (п. 1. додаткової угоди).

Поясненнями позивача, рахунками-фактурами, актами прийняття-здачі робіт підтверджується факт надання позивачем послуг відповідачу за договором у період з січня 2014 року по 19.02.2014 року на суму 4 638,86 грн. та наявності у останнього станом на час розгляду справи заборгованості з оплати наданих послуг у сумі 4 638,86 грн., після часткової оплати наданих послуг.

Доказів сплати відповідачем зазначеної суми боргу суду не надано.

Відповідач свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з надання послуг за договором, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати наданих послуг і має перед позивачем заборгованість за вказаним договором у сумі 4 638,86 грн.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 4 638,86 грн. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання з оплати наданих послуг за договором, вимога позивача про стягнення відсотків річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України підлягає задоволенню частково в розмірі 69,90 грн. 3% річних та 573,13 грн. інфляційних втрат, які нараховані судом відповідно до вимог закону та умов договору, в іншій частині вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат слід відмовити.

Крім суми боргу, позивачем нарахована пеня за несвоєчасну сплату вартості наданих послуг в розмірі 449,88 грн.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 3.8. договору, встановлено, що стягнення заборгованості по оплаті здійснюється з нарахуванням пені за кожну добу затримки від суми заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у зв'язку з простроченням виконання зобов'язання з оплати наданих послуг нараховано 449,88 грн. пені відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Таким чином, позов про стягнення пені в розмірі 449,88 грн., які нараховано позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з оплати товару за вказаним договором на підставі ст. 230 ГК України є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовий збір у розмірі 1 720,42 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Аеро-Хендлінг» (08130, Київська обл., с. Чайки, вул. В. Чайки, 16, код 37027321) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», код 20572069) 4 638 (чотири тисячі шістсот тридцять вісім) грн. 86 коп. основного боргу, 449 (чотириста сорок дев'ять) грн. 88 коп. пені, 69 (шістдесят дев'ять) грн. 90 коп. 3% річних, 573 (п'ятсот сімдесят три) грн. 13 коп. інфляційної складової боргу, 1 720 (одну тисячу сімсот двадцять) грн. 42 коп. судового збору.

В іншій частині в позові відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 10.02.2015 р.

Суддя Т.Д. Лилак