ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р. Справа № 6/330пд

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Пелипенко Н.М. , суддя Тихий П.В.,

при секретарі Пляс Л.Ф.,

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - Романюка А.В. за довіреністю від 31.12.2014 р. № 77;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 3658Д/1-28) на рішення Господарського суду Донецької області від 24 червня 2014 року у справі № 6/330пд

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс", м. Маріуполь Донецької області;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейч Ар Гарант", м. Маріуполь Донецької області;

про визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2011 р. ТОВ "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до ТОВ "Ейч Ар Гарант", в якій просило визнати недійсним правочин, оформлений відповідачем шляхом направлення позивачу заяви від 07.11.2011 р. № 576 про одностороннє припинення грошових зобов'язань перед ТОВ "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс" по договорам купівлі-продажу майна від 22.04.2011 р. № 100, від 07.07.2011 р. № 123 та від 08.07.2011 р. № 123/2, на загальну суму 1279743,45 грн. Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на те, що відповідач в односторонньому порядку здійснив залік зустрічних однорідних вимог та припинив свої грошові зобов'язання перед позивачем по зазначеним договорам купівлі-продажу майна на загальну суму 1279743,45 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.10.2013 р. у справі № 6/330пд в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 10.12.2013 р. рішення Господарського суду Донецької області від 17.10.2013 р. у справі № 6/330пд скасовано, позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Постановою Вищого Господарського Суду України від 05.02.2014 р. рішення Господарського суду Донецької області від 17.10.2013 р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.12.2013 р. у справі № 6/330пд скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Донецької області, з посиланням на те, що до предмету доказування в дані справі належить встановлення фактів переводу працівників від ТОВ "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс" на роботу до ТОВ "Ейч Ар Гарант", наявність боргу між суб'єктами господарювання щодо сум компенсаційних виплат своїм працівникам, його розміру і строку виконання зобов'язання.

За результатом нового розгляду справи Господарським судом Донецької області прийнято рішення від 24.06.2014 р. у справі № 6/330пд, яким позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним правочин, оформлений ТОВ "Ейч Ар Гарант" шляхом направлення заяви від 07.11.2011 р. № 576 про одностороннє припинення грошових зобов'язань перед ТОВ "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс" по договорам купівлі-продажу майна від 22.04.2011 р. № 100, від 07.07.2011 р. № 123 та від 08.07.2011 р. № 123/2, на загальну суму 1279743,45 грн.

Відповідач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 24.06.2014 р. у справі № 6/330пд, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, стягнути з позивача витрати по сплаті судового збору. Посилається на те, що матеріалами справи підтверджено факт переведення працівників ТОВ "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс" на роботу до ТОВ "Ейч Ар Гарант" та наявність боргу з компенсаційних виплат працівникам, яких було переведено, а також визначено розмір цих компенсаційних виплат та строк їх здійснення.

Позивач у запереченні на апеляційну скаргу відповідача (вх. № 12483 від 17.12.2014 р.) не погоджується з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.11.2014 р. у справі № 6/330пд апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25.11.2014 р.

Ухвалами Харківського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 р. та від 17.12.2014 р. розгляд справи відкладався.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 08.01.2015 р., у зв'язку з відпусткою судді Медуниці О.Є., для розгляду справи № 6/330пд сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Пелипенко Н.М., суддя Тихий П.В.

Відповідно до пункту 9-2. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17.05.2011 N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України», у разі зміни складу суду апеляційної інстанції, розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.01.2015 р. у справі № 6/330пд, у зв'язку з клопотанням позивача про відкладення розгляду справи та відсутністю представника позивача в судовому засіданні, з метою повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору, розгляд справи відкладено на 05.02.2015 р.

Представник позивача в судове засідання 05.02.2015 р. не з'явився, про причину неявки суду апеляційної інстанції не повідомив.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.02.2015 р. підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього в судових засіданнях представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, в квітні 2011 року відповідач - ТОВ "Ейч Ар Гарант" звернувся до позивача - ТОВ "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс" з листом № 1/1 від 12.04.2011 р., в якому просив розглянути питання про переведення в штат ТОВ "Ейч Ар Гарант" працівників ТОВ "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс" певної кваліфікації, згідно з додатками до цього листа, для виконання господарських договорів з підприємствами-замовниками (т. 1 а.с. 80).

У відповідь на звернення відповідача листом від 13.04.2011 р. № 1306/1 позивач повідомив відповідачеві, що не заперечує проти звільнення працівників, зазначених у додатку до листа № 1/1 від 12.04.2011 р. за умови їх волевиявлення та дотримання всіх процедур, передбачених чинним законодавством про працю, та гарантував перерахувати на розрахункові рахунки відповідача компенсації невикористаних відпусток звільненим працівникам, в разі подання ними відповідних заяв (т. 1 а.с. 81).

З метою виконання зобов'язань по переведенню робітників до ТОВ "Ейч Ар Гарант" позивач 13.05.2011 р. на адресу відповідача направив лист № 1403, в якому гарантував, що у строк до 08.06.2011 р. сплатить суми належної переведеним працівникам компенсації на рахунок ТОВ "Ейч Ар Гарант", додавши до листа список працівників, які подали заяви на перерахування сум компенсацій (т. 1 а.с. 82).

Позивачем додано до матеріалів справи Реєстр сум компенсації відпусток робітникам ТОВ "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс", що повинні бути перераховані ТОВ "Ейч Ар Гарант" та Реєстри для перерахування грошових коштів за невикористані планові відпустки працівників ТОВ "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс", з яких вбачається, що загальна сума коштів, що підлягає перерахуванню на рахунок ТОВ "Ейч Ар Гарант", станом на 13.05.2011 р. становить 5836566,13 грн. (т. 1 а.с. 83-92).

Відповідач, не отримавши у строк до 08.06.2011 р. гарантованих позивачем сум компенсації, належної переведеним працівникам, направив на адресу позивача заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.11.2011 р. № 576 (т. 1 а.с. 66).

Відповідач на вимогу позивача від 25.11.2011 р. (т. 1 а.с. 70) вручив вказану заяву головному бухгалтеру ТОВ «Кадрове агентство «Азов персонал сервіс» Баєву А.В. під розписку.

Із заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.11.2011 р. № 576 вбачається, що відповідач - ТОВ «Ейч Ар Гарант» як покупець має грошові зобов'язання по оплаті придбаного майна по укладеним між позивачем та відповідачем договорам купівлі-продажу майна від 22.04.2011 р. № 100, від 07.07.2011 р. № 123 та від 08.07.2011 р. № 123/2, на загальну суму 1279743,45 грн., а саме: 959140,64 грн. з ПДВ по договору від 22.04.2011 р. № 100; 315452,27 грн. по договору від 07.07.2011 р. № 123 та 5150,54 грн. по договору від 08.07.2011 р. № 123/2.

В свою чергу, позивач - ТОВ «Кадрове агентство «Азов персонал сервіс», має грошове зобов'язання щодо сплати відповідачеві - ТОВ «Ейч Ар Гарант» компенсацій за невикористані відпустки працівників, переведених на роботу до ТОВ "Ейч Ар Гарант".

Сума грошової компенсації невикористаних днів щорічної відпустки, що підлягають виплаті працівникам ТОВ «Кадрове агентство «Азов персонал сервіс», звільнених у період з травня по червень 2011 р., у зв'язку з переведенням на роботу до ТОВ "Ейч Ар Гарант", була визначена в процесі проведення судово-економічної експертизи (висновок № 143/26 від 04.08.2014 р. по справі Господарського суду Донецької області № 24/104), підтверджена документально та складає 4485299,10 грн. без врахування сум податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску (т. 2 а.с. 4-24).

Відповідач - ТОВ «Ейч Ар Гарант» в Заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.11.2011 р. № 576, посилаючись на ст. 601 Цивільного кодексу України та ст. 203 Господарського кодексу України, заявив про припинення грошових зобов'язань ТОВ «Ейч Ар Гарант» перед ТОВ «Кадрове агентство «Азов персонал сервіс» по договорам купівлі-продажу майна від 22.04.2011 р. № 100, від 07.07.2011 р. № 123 та від 08.07.2011 р. № 123/2 на загальну суму 1279743,45 грн. та зменшення на вказану суму (1279743,45 грн.) грошового зобов'язання ТОВ «Кадрове агентство «Азов персонал сервіс» перед ТОВ «Ейч Ар Гарант» щодо сплати компенсацій за невикористані відпустки працівників, переведених на роботу до ТОВ "Ейч Ар Гарант", шляхом зарахування зустрічних однорідних грошових вимог, строк виконання яких настав.

Позивач, не погоджуючись з проведенням зарахування зустрічних однорідних вимог, звернувся до Господарського суду Донецької області з вимогою про визнання недійсним правочину, оформленого відповідачем шляхом направлення позивачу заяви від 07.11.2011 р. № 576 про одностороннє припинення грошових зобов'язань перед ТОВ "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс" по договорам купівлі-продажу майна від 22.04.2011 р. № 100, від 07.07.2011 р. № 123 та від 08.07.2011 р. № 123/2, на загальну суму 1279743,45 грн., яку задоволено рішенням Господарського суду Донецької області від 24.06.2014 р. у справі № 6/330пд.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання недійсним правочину, оформленого ТОВ "Ейч Ар Гарант" шляхом направлення заяви від 07.11.2011 р. № 576 про одностороннє припинення грошових зобов'язань перед ТОВ "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс" за договорами купівлі-продажу майна від 22.04.2011 р. № 100, від 07.07.2011 р. № 123 та від 08.07.2011 р. № 123/2, на загальну суму 1279743,45 грн., виходячи з наступного.

Згідно ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України та ст. 203 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

З аналізу ст. 601 Цивільного кодексу України та ст. 203 Господарського кодексу України вбачається, що припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї з сторін.

Особливість припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги полягає в тому, що воно може припинити одразу два зустрічних зобов'язання.

Можливість заліку за заявою однієї зі сторін означає неприпустимість заперечування зарахування за мотивом незгоди іншої сторони.

При цьому зарахування можливе лише при наявності таких умов:

- зустрічність вимог: сторони одночасно беруть участь у двох зобов'язаннях і при цьому кредитор за одним зобов'язанням є боржником в іншому зобов'язанні;

- однорідність, яка виявляється у природі зобов'язань;

- «дозрілість» вимог: необхідно щоб строк виконання зобов'язань або вже настав, або був визначений моментом запитання, або щоб термін не був зазначений взагалі;

- ясність вимог.

Зустрічний характер зобов'язання полягає у тому, що сторони відповідного зобов'язання є одночасно і боржниками і кредиторами зобов'язання, що підлягає зарахуванню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Тобто зарахування взагалі не може розглядатись як правочин, оскільки не є дією особи. Відповідно правила Цивільного кодексу України про правочин саме до зарахування застосовуватись не можуть.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про безпідставність посилання позивача на неоднорідність зобов'язань сторін, оскільки зобов'язання відповідача по договорам купівлі-продажу майна № 100 від 22.04.2011 р., № 123 від 07.07.2011 р. та № 123/2 від 08.07.2011 р. є грошовим зобов'язанням щодо сплати заборгованості за придбане по вказаним договором майно, а зобов'язання позивача щодо перерахування відповідачу сум компенсацій за невикористані відпустки при звільнені працівників в порядку переведення є грошовим зобов'язанням щодо сплати заборгованості товариства перед працівниками по виплаті компенсації невикористаних днів щорічної відпустки, і по кожному з цих зобов'язань сторони виступають кредитором або боржником. Отже в обох випадках зобов'язання являються грошовими, тобто однорідними.

Безспірність зустрічних вимог на суму 1279743, 45 грн. підтверджена рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.12.2014 р. у справі № 24/104-908/3946/14 за позовом ТОВ «Ейч Ар Гарант» до ТОВ «Кадрове агенство «Азов Персонал Сервіс» про стягнення 2669847,85 грн., яким визначена сума компенсації за невикористані відпустки працівникам, які звільнені за переведенням, що складає 2669847,85 грн., в т.ч. 1279743,45 грн., на які відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою № 576 від 07.11.2011 р. (т. 3 а.с. 14-18).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.12.2014 р. у справі № 24/104-908/3946/14 на підставі наявних у справі доказів та висновків судової економічної експертизи встановлено факт переведення працівників з ТОВ «Кадрове агентство «Азов Персонал Сервіс» до ТОВ «Ейч Ар Гарант», надання їм у подальшому з боку ТОВ «Ейч Ар Гарант» оплачуваних відпусток та грошової компенсації за невикористання відпусток, у тому числі за відпрацьовані у ТОВ «Кадрове агентство «Азов Персонал Сервіс» періоди та прийняття переведеними працівниками таких виплат і оплачуваних відпусток.

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, факт переведення працівників ТОВ "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс" на роботу до ТОВ "Ейч Ар Гарант", наявність боргу з компенсаційних виплат вказаним працівникам та розмір цих компенсаційних виплат підтверджено матеріалами справи.

А тому сума необхідних компенсаційних виплат позивача на користь відповідача в розмірі 1279743,45 грн., на яку відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою № 576 від 07.11.2011 р., також підтверджена матеріалами справи.

Крім того, розмір компенсаційних виплат та строк їх здійснення (до 08.06.2011 р.) були визначені самим позивачем в листі від 13.05.2011 р. № 1403.

Постановою Вищого Господарського Суду України від 04.09.2012 р. у справі № 500629/25пд/2012 залишена без змін постанова Донецького апеляційного господарського суду від 03.07.2012 р., якою відмовлено в задоволенні вимог позивача - ТОВ "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс" про визнання недійсним правочину шляхом видачі позивачем - ТОВ "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс" на адресу відповідача - ТОВ "Ейч Ар Гарант" гарантійних листів № 1306/1 від 13.04.2011 р. та № 1403 від 13.05.2011 р. на перерахування сум компенсацій.

Строк виконання зобов'язань за договорами купівлі-продажу майна №100 від 22.04.2011р., №123 від 07.07.2011р., №123/2 від 08.07.2011р. з огляду на умови договорів настав.

Факт отримання позивачем заяви про проведення заліку взаємних вимог № 576 від 07.11.2011 р. підтверджено матеріалами справи.

Враховуючи зазначене, відповідачем було дотримано вимоги ст. 601 Цивільного кодексу України та ст. 203 Господарського кодексу України.

Позивачем не доведено недодержання відповідачем вимог законодавства про одностороннє припинення грошових зобов'язань перед ТОВ "Кадрове агентство "Азов Персонал Сервіс" по договорам купівлі-продажу майна від 22.04.2011 р. № 100, від 07.07.2011 р. № 123 та від 08.07.2011 р. № 123/2, на загальну суму 1279743,45 грн., оформленого шляхом направлення позивачу заяви від 07.11.2011 р. № 576, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п. 5 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний викласти в позовній заяві обставини, на які ґрунтуються його вимоги, надати докази, що підтверджують позов.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що рішення Господарського суду Донецької області від 24.06.2014 р. у справі № 6/330пд прийняте при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, висновки суду, викладені в рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п.п. 1-4 ст. 104, ст. 105 Господарсько процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення Господарського суду Донецької області від 24 червня 2014 року у справі № 6/330пд скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадрове агентство «Азов Персонал Сервіс» (87503, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Київська, 53, кв. 49, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейч Ар Гарант» (87505, Донецька область, м. Маріуполь, пров. Банний, 2, ) 609,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена

протягом двадцяти днів до Вищого Господарського Суду України через Харківський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складений та підписаний 10.02.2015 р.

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Тихий П.В.