КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2015 р. Справа№ 910/16147/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від учасників судового процесу: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2014 про відмову у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на бездіяльність Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві

у справі № 910/16147/13 (суддя Лиськів М. О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Дніпронафтогазремонт»

до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

про стягнення 630 534,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 221-225 т. 1), в якій просило:

- визнати бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо несвоєчасного вчинення дій з закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/16147/13 від 08.01.2014 незаконною;

- зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві вчинити дії щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/16147/13 від 08.01.2014;

- визнати недійсною постанову Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення з боржника виконавчого збору від 11.09.2014 ВП № 42137009.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2014 у справі № 910/16147/13 у задоволенні скарги ПАТ «Укргазвидобування» на бездіяльність Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вказаної скарги, суд першої інстанції виходив з того, що заявник рішення суду першої інстанції у даній справі виконав поза межами строку встановленого для його виконання у добровільному порядку з огляду на що та враховуючи той факт, що відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» сам факт несвоєчасного виконання виконавчого документу, а не фактичне виконання рішення суду органом ДВС в примусовому порядку, є підставою для стягнення з боржника виконавчого збору.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2014 у справі № 910/16147/13 та прийняти нове рішення, яким його скаргу на бездіяльність ВДВС задовольнити.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що при винесенні оспорюваної ухвали судом першої інстанції порушено ч. 1 ст. 11, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», в обґрунтування апеляційної скарги позивач послався на ті ж самі обставини, що й в скарзі на бездіяльність ВДВС, фактично скопіювавши її текст.

Ухвалою від 14.01.2015 колегією суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Ропій Л. М., Рябуха В. І. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

Позивач, відповідач та Відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання представників не направили, про причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою та що згідно з ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників сторін та Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2013, повний текст якого складений 23.09.2013, у справі № 910/16147/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2013, позов задоволено повністю, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 596 781 грн. основного боргу, 33 753,93 грн. 3 % річних та 12 611 грн. судового збору.

Загальна сума, що її присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача, становить 653 145,93 грн. (596 781+33 753,93+12 611).

На виконання вказаного рішення, 08.01.2014 Господарським судом міста Києва видано наказ № 910/16147/13 (далі Наказ), який 18.02.2014 за заявою від 17.02.2014 пред'явлено позивачем до виконання до Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (далі Відділ ДВС) (а.с. 253 т. 1).

На виконання Наказу державним виконавцем Відділу ДВС відкрите виконавче провадження № 42137009 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.02.2014 (а.с. 256 т. 1).

Зі змісту вказаної постанови слідує, що в ній відповідачу запропоновано в семиденний термін з моменту відкриття виконавчого провадження оплатити заборгованість за вказаними в постанові реквізитами, а документ, підтверджуючий оплату боргу надіслати на адресу Відділу ДВС, та зазначено, що у випадку ненадання відповідачем документального підтвердження виконання рішення буде розпочато примусове виконання цього рішення зі стягненням з відповідача витрат, пов'язаних з організацією та проведення виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Вказану постанову разом з супровідним листом № 2026/19 від 19.02.2014 (а.с. 255 т. 1) направлено відповідачу та отримано ним 05.03.2014, про що свідчить відмітка канцелярії відповідача на примірку вказаної постанови, яка додана відповідачем до матеріалів справи (а.с. 234 т. 1).

З огляду на те, що відповідачем у вказаний строк Наказ не виконано, Постановою про стягнення з боржника виконавчого збору від 11.09.2014 постановлено стягнути з боржника виконавчий збір в сумі 64 314,59 грн.

З наданих відповідачем належним чином засвідчених копії платіжних доручень № 4931 від 12.11.2014 на суму 100 000 грн. (проведено банком 14.11.2014) та № 4964 від 12.11.2014 (проведено банком 17.11.2014) на суму 543 145,93 грн. (а.с. 232-233 т. 1) слідує, що рішення суду у цій справі відповідачем виконано у повному обсязі шляхом перерахування на рахунок Відділу ДВС грошових коштів в сумі 653 145,93 грн., проте виконавчій збір в сумі в сумі 64 314,59 грн., накладений на відповідача постановою про стягнення з боржника виконавчого збору від 11.09.2014, останнім не сплачено, що ним самим не заперечується.

Як свідчать матеріали справи 19.11.2014 відповідач звернувся до Відділу ДВС з заявою про закінчення виконавчого провадження № 2/1-488 від 19.11.2014 (а.с. 260 т. 1), в якій, з огляду на фактичне виконання Наказу, просив виконавче провадження ВП № 42137009 з примусового виконання Наказу закінчити, а про прийняте рішення письмово повідомити відповідача.

Проте Відділ ДВС, незважаючи на відповідну заяву відповідача та фактичне виконання Наказу, спірне виконавче провадження не закрив, з огляду на що 26.11.2014 відповідач звернувся до суду з цією скаргою, в якій просив:

- визнати бездіяльність Відділу ДВС щодо несвоєчасного вчинення дій з закінчення виконавчого провадження з примусового виконання Наказу незаконною;

- зобов'язати Відділ ДВС вчинити дії щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання Наказу;

- визнати недійсною постанову Відділу ДВС про стягнення з боржника виконавчого збору від 11.09.2014 ВП № 42137009.

В обґрунтування скарги відповідач послався на те, що з матеріалів спірного виконавчого провадження слідує, що державним виконавцем не здійснювалось жодних дій щодо виконання Наказу із застосуванням заходів примусового виконання, а відтак, відповідно до приписів ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчій збір у такому випадку не стягується, а державний виконавець, отримавши документальне підтвердження про повне виконання Наказу до початку його примусового виконання, повинен був своєчасно вчинити відповідні дії з закінчення вказаного виконавчого провадження.

Крім цього, відповідач зазначив про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.02.2014 була йому направлена Відділом ДВС лише 04.03.2014, а відповідачем, відповідно, отримана лише 05.03.2014, а відтак, державний виконавець позбавив відповідача можливості виконати Наказ у строки, передбачені ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 121-2 ГПК України:

- скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена (ч. 1);

- скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 2);

- за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 3).

Суд першої інстанції відмовив відповідачу у задоволенні скарги, з чим колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Частина 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) встановлює, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Отже, відповідно до приписів Закону підставою для стягнення з боржника виконавчого збору є саме факт невиконання виконавчого документу у встановлений Законом строк, а не здійснення органом ДВС будь-який дій для виконання виконавчого документу в примусовому порядку.

Як вказано самим відповідачем, постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.02.2014 ним отримано 05.03.2014, в той час як Наказ фактично виконано 17.11.2014, тобто із значним порушенням встановленого ч. 2 ст. 25 Закону строку.

Водночас колегія суддів зауважує відповідачу на тому, що у випадку наявності обставин, що перешкоджали провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання документів виконавчого провадження відповідач не був позбавлений права звернутися до державного виконавця в порядку встановленому ст. 35 Закону, з відповідною заявою про відкладення провадження виконавчих дій, що ним зроблено не було.

Оскільки Наказ відповідачем виконано після закінчення строку для його добровільного виконання, Відділ ДВС правомірно виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 11.09.2014 ВП №42137009, а відтак, підстави для визнання її недійсною відсутні.

При цьому0 посилання відповідача на ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки цією нормою регулюються випадки, коли рішення суду виконано до початку його примусового виконання державною службою, чого в даному випадку не було.

Враховуючи, що виконавчий збір за виконання Наказу відповідачем сплачено не було, у Відділу ДВС відсутні підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання Наказу, а відтак, вимоги відповідача про визнання бездіяльності Відділу ДВС щодо несвоєчасного вчинення дій з закінчення виконавчого провадження з примусового виконання Наказу незаконною та зобов'язання Відділу ДВС вчинити дії щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання Наказу, також задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на бездіяльність Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві в повному обсязі.

Правові підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 08.12.2014 у справі № 910/16147/13 відсутні.

Судові витрати на подачу апеляційної скарги, відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, покладаються на Публічне акціонерне товариства «Укргазвидобування».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2014 у справі № 910/16147/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2014 у справі № 910/16147/13 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/16147/13.

Повний текст постанови складено: 02.02.2015

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.М. Ропій

В.І. Рябуха