РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

28 січня 2015 року Справа № 902/1134/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Грязнов В.В. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі судового засідання Баклан Н.С.,

За участю представників сторін:

Прокурор - Кректун Олександра Андріївна, наказ №26 від 05.01.2015 р. ,

Позивача - Богачук Сергій Анатолійович, довіреність № 49 від 29.05.14,

Відповідача - не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу Вінницької міської ради на рішення господарського суду Вінницької області від 17.10.14 р. у справі №902/1134/14

за позовом заступника прокурора міста Вінниці в інтересах держави в особі Вінницької міської ради (м. Вінниця)

до товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Вінавтотранс" (м. Вінниця)

про стягнення 74 308, 26 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Вінницької області від 17.10.2014 р. у справі №902/1134/14 (суддя Грабик В.В.) частково задоволено позов заступника прокурора міста Вінниці в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Вінавтотранс" про стягнення 74 308, 26 грн.

Стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Вінавтотранс" збитки, які нанесені Вінницькій міській раді внаслідок неодержання нею доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки площею 1,8427 га, по вул. Садова, 10 в м. Вінниця в розмірі 8267, 47 грн. на користь Вінницької міської ради.

Стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Вінавтотранс" в дохід Держаного бюджету України судовий збір в сумі 203, 27 грн. Стягнено з Вінницької міської ради в дохід Держаного бюджету України судовий збір в сумі 1623, 73 грн. Відмовлено в задоволені позову в частині стягнення збитків в сумі 66040, 79 грн.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в часині стягнення збитків за період з 02.11.2012 по 31.12.2012р. в сумі 8267,47грн. відповідають чинному законодавству і фактичним обставинам справи, підтверджені належними доказами. в задоволенні решти частини позову в сумі 66040,79грн. слід відмовити (арк.справи 105-109).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Вінницька міська рада звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (арк.справи 118-122).

В скарзі зокрема зазначає, що перехід права на земельну ділянку не відбувається автоматично, а відповідач повинен був оформити правовстановлюючий документ на земельну ділянку шляхом її викупу або укладення договору оренди земельної ділянки як того вимагали норми Земельного кодексу України.

Оскільки відповідач не має належним чином оформлених правовстановлюючих документів, тому не може користуватися пільгою відносно звільнення від сплати загальнодержавного податку (земельного податку).

При обґрунтуванні апеляційних вимог, скаржник посилається на норми ст.337 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.120, ст.125, ч.1 ст.206 Земельного кодексу України, ст.ст.14, 16, 269, 270, ч.4 п.297.1, ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» п.п.2.10, 2.11, 2.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», та на правову позицію викладену у судових справах №902/4/13-г(18), №902/370/13-г.

На підставі викладеного просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 17.10.2014р. у справі №902/1134/14 в частині відмови у стягненні збитків в сумі 66040, 79 грн. та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.11.2014р. апеляційну скаргу Вінницької міської ради прийнято до провадження, справу призначено до слухання (арк.справи 117).

Розпорядженням в.о.голови суду від 10.12.2014р., у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Дужича С.П. та відповідно до затверджених складів колегій, внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді. У справі № 902/1134/14 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Грязнов В.В., суддя Мамченко Ю.А.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву, що відповідно до ст.96 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 28.01.2015р. представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції, просив суд рішення в частині відмови у стягненні збитків в сумі 66040,79 грн. скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову

Прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Відповідач не забезпечив явку свого представника в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду скарги був повідомлений у встановленому порядку (арк.справи 163).

Враховуючи приписи ст. 101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, ст. 102 ГПК України про строки розгляду апеляційної скарги та той факт, що неявка в засідання суду представників сторін, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 26.01.2006р. у справі №2-681/06 визнано за ТОВ-Ф "Вінавтотранс" право власності на майновий комплекс: будівлю боксу, площею 1083,4 кв.м., позначену на плані літерою "А", будівлю гаражу, площею 85,7 кв.м., позначену на плані літерою "Б", будівлю складу, площею 399,8 кв.м., позначену на плані літерою "В", естакаду позначену на плані №2, огорожу, позначену на плані №1, що знаходиться за адресою: місто Вінниця, вулиця Садова, 10 за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2006 року (арк.справи 90, 91).

Відповідно реєстраційного посвідчення, виданого 14.02.2006р. КП "ВООБТІ майновий комплекс по вул.Садова за №10 в м.Вінниця в цілому зареєстровано за ТОВ-Ф "Вінавтотранс" на праві приватної власності на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 26 січня 2006 р. справа №2-681/06. В цілому майновий комплекс складається з: будівлі боксу літ."А", площею 1083,4 кв.м., будівлі гаражу літ. "Б", площею 85,7 кв.м., будівлі складу літ. "В", площею 399,8 кв.м., естакади №2, огорожі №1 про що зроблено запис в реєстраційну книгу №14 за реєстровим №797 (арк.справи 89).

01.11.2012р. головним спеціалістом відділу контролю за використанням територій та сплати місцевих податків департаменту самоврядного контролю Вінницької міської ради Татариним А.М. у присутності директора ТОВ-Ф "Вінавтотранс" була проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства при використанні земель міста Вінниці за адресою: м.Вінниця, вул.Садова, 10. Перевіркою встановлено: ТОВ-Ф "Вінавтотранс" використовує земельну ділянку площею 1,58 га, розташовану по вул. Садовій, 10 в м. Вінниці, для комерційних потреб (стоянка та обслуговування автомобільного транспорту, надання послуг по перевезенню в т.ч. площею 1568,9 кв.м. під забудовою. На даній земельній ділянці розташовано майновий комплекс, що складається з : будівлі боксу, площею 1083,4 кв.м.; будівлі гаражу - 85,7 кв.м.; будівлі складу - 399,8 кв.м.; естакади, огорожі, який зареєстровано в КП ВОО БТІ від 14.02.2006р. на правах приватної власності за ТОВ-Ф "Вінавтотранс". У зв'язку з включенням земельної ділянки, яка виділена ТОВ "Вінавтотранс", до меж міста Вінниці, відповідно до постанови Верховної ради України від 19.06.2003р. №1014-VІ, ТОВ-Ф "Вінавтотранс" звернулось до Вінницької міської ради щодо оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташовані його об'єкти нерухомого майна. Розглянувши матеріали техніко-економічного обгрунтування №35/09 від 22.05.2009р., управління земельних ресурсів Вінницької міської ради погодило оформлення права на земельну ділянку орієнтовною площею 1,58 га. Під час проведення перевірки пред'явлено техніко-економічне обгрунтування №35/09 від 22.05.2009р. ТОВ-Ф "Вінавтотранс" на земельну ділянку площею 1,58га по вул.Садовій,10 в м.Вінниці. ТОВ-Ф "Вінавтотранс" використовує земельну ділянку площею 1,58 га по вул.Садовій в м.Вінниці без правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності (користування) земельною ділянкою, що не відповідає вимогам ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України. ТОВ-Ф "Вінавтотранс" плату за використання земельної ділянки по вул.Садовій, 10 не здійснює. Враховуючи вищевикладене ТОВ-Ф "Вінавтотранс" необхідно звернутись до Вінницької міської ради щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку по вул. Садовій, 10 в м. Вінниці згідно фактичного функціонального використання; сплатити плату за землю відповідно до чинного законодавства. Про вжиті заходи та їх результати повідомити письмово департамент самоврядного контролю Вінницької міської ради в 30-денний термін. Результати перевірки оформлені актом №369/9-04-11 від 02.11.2012р.. В акті міститься відмітка про те, що примірник акту вручено директору ТОВ-Ф "Вінавтотранс" , який від підпису про отримання акту відмовився (арк.справи 8-10).

Згідно даних тахеометричної зйомки площа земельної ділянки, яку використовує ТОВ-Ф "Вінавтотранс" без правоустановлюючих документів, становить 1,8427га (арк.справи 11).

Як вбачається з свідоцтва, виданого Вінницькою ОДПІ 17.12.12р., ТОВ-Ф "Вінавтотранс" з 01.01.2013р. є платником єдиного податку (арк.справи 92).

Згідно листа Вінницької ОДПІ Вінницької області ДПС №995/10/1505 від 22.01.2013р. ТОВ-Ф "Вінавтотранс" не сплачує плату за землю, за використання земельної ділянки за адресою: м. Вінниця, вул. Садова, 10 (арк.справи 19).

Відповідно до розрахунку, проведеного Департаментом комунальних ресурсів Вінницької міської ради, розмір збитків у вигляді земельного податку заподіяних територіальній громаді м.Вінниці ТОВ-Ф "Вінавтотранс" за використання земельної ділянки в м.Вінниці по вул.Садова,10 протягом 508 днів, починаючи з 02.11.2012 (дата вручення акту перевірки) до 26.03.2014р.(дата проведення засідання комісії) становить 74308,26грн.грн., з яких : за 58 днів у 2012р. в сумі - 8267,47грн.; за 365 днів у 2013р. - 52170,53грн.; за 85 днів у 2014р. - 13870,26грн. (арк.справи 26).

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №822 від 03.04.2014р. затверджено акт визначення розміру збитків, поданий комісією по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельних ділянок міста згідно додатків 1-2 в новій редакції та скасовано додаток 3 рішення виконкому міської ради від 11.10.2012 року №2480 та додаток до рішення виконкому міської ради від 14.03.2013 року №546 як такі, що втратили чинність. Зобов'язано боржників відшкодувати визначені збитки в повному обсязі не пізніше 30-ти денного терміну з дня прийняття даного рішення (арк.справи 21, 22).

Додатком №2 до рішення виконкому міської від 03.04.2014р. №822 ради є акт визначення розміру збитків, нарахованих з 02.11.2012р. по 26.03.2014р. (на підставі розрахунку департаменту комунальних ресурсів Вінницької міської ради від 26.03.2014р.) до сплати ТОВ-Ф "Вінавтотранс" в сумі 74 308,26грн. (нараховані за 508 днів у вигляді земельного податку) у зв'язку з використанням без правовстановлюючих документів земельної ділянки для обслуговування автомобільного транспорту, площею 1,8427га по вул. Садова, 10 в м. Вінниці (арк.справи 23).

11.04.2014р. за №01-00-010-15750 від 11.04.2014р. ТОВ-Ф "Вінавтотранс" повідомлено про необхідність протягом 30-ти денного терміну з дати прийняття рішення №822 від 03.04.2014р. відшкодувати збитки, завдані територіальній громаді міста тимчасовим зайняттям земельної ділянки, в сумі, що затверджена згідно акту визначення розміру збитків. Витяг з рішення виконкому міської ради від 03.04.2014 р. №822 та акт визначення розміру збитків можна отримати в Центрі адміністративних послуг "Прозорий офіс" міської ради (2-3 місце) за пред'явленням документів, що посвідчують особу (арк.справи 24).

Згідно листа департаменту фінансів Вінницької міської ради №10-00-012-18842 від 07.05.2014р. станом на 06.05.2014р. за період з листопада 2012 року по березень 2014 року, кошти від ТОВ-Ф "Вінавтотранс" за кодом доходів 24062200 "Кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу; відшкодування збитків за погіршення якості грунтового покрову тощо та за неодержання доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок" по рахунку №0002 та за кодом доходів 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності" по рахунку №0002 не надходили (арк.справи 25).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: а) розпорядження землями територіальних громад; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.157 ЗК України).

Відповідно положень ст.189 Земельного кодексу України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Використання землі в Україні є платним, об'єктом плати за землю є земельна ділянка. (ст.206 ЗК України).

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому, суд в рішенні зазначив, що в зв'язку із набуттям права власності на нерухоме майно ТОВ-Ф "Вінавтотранс" набуло право на оформлення, у встановленому законом порядку, прав на земельну ділянку. Проте, відповідач документально не закріпив за собою право на землю. На переконання суду, зайняття відповідачем земельної ділянки без належного оформлення прав на неї саме і вказує на тимчасовість такого зайняття, оскільки інше не встановлено правовстановлюючими документами та є підставою для застосування Порядку, затвердженого постановою КМУ №284 від 19.04.1993р. Оскільки, з 01.01.2013р. відповідач зареєстрований платником єдиного податку, що підтверджується свідоцтвом серії А №746157, виданим 17.12.2012р. Вінницькою ОДПІ, а відповідно до ст.297 Податкового кодексу України платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку, суд вважає, що в даному випадку правомірною є вимога про стягнення збитків лише за період з 02.11.2012 по 31.12.2012р., в якому відповідач не мав статусу платника єдиного податку, в сумі 8267,47грн. відповідно до розрахунку збитків, а в задоволенні решти частини позову в сумі 66040,79грн. слід відмовити.

Однак, висновок суду не ґрунтується на нормах матеріального права виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України, в редакції, що діяла на момент укладання відповідачем угод купівлі-продажу будівель, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Частиною 1 статті 120 Земельного кодексу України, в редакції, що діяла на момент укладання відповідачем угод купівлі-продажу будівель, встановлено, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Відповідно ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

З приписів статті 123 цього кодексу вбачається, що набуттю права користування передує волевиявлення особи, яка виявила бажання набути таке право, і лише після цього здійснюється волевиявлення відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності або право тимчасового користування земельною ділянкою виникає після одержання власником або користувачем документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, а право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди та його державної реєстрації.

Чинним законодавством заборонено використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа що посвідчує право на неї та його державної реєстрації у встановленому законом порядку.

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено документи, що посвідчують право на земельну ділянку, зокрема, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право користування земельною ділянкою державним актом на право постійного користування, а право оренди земельної ділянки договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

З аналізу вказаних вище норм вбачається, що перехід права на земельну ділянку не відбувається автоматично, а потребує оформлення.

Відтак, висновок місцевого господарського суду, про те, що ТОВ-Ф «Вінавтотранс» набув право на користування земельною ділянкою в силу закону з набуттям права власності на нерухоме майно є помилковим.

Крім того, згідно із пп. 14.1.147 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Згідно із цим кодексом, земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (пп. 14.1.72 ст. 14); орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136).

Таким чином, посилання суду першої інстанції на положення ст.297 Податкового кодексу України, згідно до якої платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку, не є такими, що можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки відповідно до визначення поняття земельного податку він є платежем, що сплачується власниками земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійними землекористувачам, до яких відповідач не відноситься.

Крім того, позов подано не про сплату заборгованості в розмірі несплаченої орендної плати, а про сплату збитків, завданих користуванням земельною ділянкою без оформлення права на неї і без сплати за її користування.

Згідно статті 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (п."д").

Відповідно до статті 157 вказаного кодексу відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють у тому числі громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів (ч.1).

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.2).

Для визначення розміру вказаних збитків постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284 (далі Порядок №284) затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад (п.2 Порядку).

Відшкодуванню підлягають, зокрема, інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. (п.3 Порядку).

Як роз'яснив у своїй постанові Пленум Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 Земельного кодексу України, та за процедурою, передбаченою "Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 N 284 (п. 3.7). Вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, шкоди у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди, крім спеціальних норм, повинні брати до уваги загальні положення статті 22, глави 82 ЦК України, частини другої статті 224 ГК України.

Порядком визначення та відшкодування збитків власникам земель та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 передбачено наступне: розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад (п.2); відшкодуванню підлягають: інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обгрунтовані (неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян) (п.3); збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій (п.5).

Положенням про комісію по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних, тимчасовим зайняттям земельних ділянок міста (додаток 2 до рішення виконкому №325 від 16.02.2012р.) з подальшими змінами, внесеними рішенням виконкому №1517 від 12.07.2013р. передбачено наступне: розрахунок суми збитків виконується Департаментом комунальних ресурсів міської ради, на підставі рішення голови Комісії про внесення на розгляд Комісії питання про визначення розміру збитків (п.4.1); у разі використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, збитки визначаються за період фактичного користування земельною ділянкою. З урахуванням обставин використання земельної ділянки комісія може зменшити період, за який нараховуються збитки (п.4.2); при використанні земельної ділянки за відсутності рішення Вінницької міської ради про надання земельної ділянки у користування, збитки нараховуються у розмірі земельного податку за ставкою, яка діяла в період виникнення збитків, з урахуванням функціонального використання земельної ділянки (п.4.3) (арк.справи 29-32).

Як було встановлено, розрахунок збитків здійснений згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №822 від 03.04.2014р.

За таких обставин, а також враховуючи положення ст.ст.22, 1166 ЦК України, оскільки відповідач використовував земельні ділянки площею 1,8427 га по вул.Садова, 10 у м.Вінниця без правовстановлюючих документів за період з 02.11.2012р. по 26.03.2014р., колегія суддів вважає правомірною позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача визначених Комісією по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки міста, збитків в сумі 74308,26 грн.

Аналогічних правових позицій дотримувався Вищий господарський суд України при прийнятті постанов у справах №902/4/13-г(18) та №902/370/13-г.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції в порушення вказаних норм помилково дійшов висновку про безоплатне відносно позивача користування вказаною земельною ділянкою, та незаконно позбавив орган місцевого самоврядування права на відшкодування йому збитків, пов'язаних з незаконним використанням відповідачем земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги, відповідно п.2 ст.103 ГПК України, має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Відтак, прийняте судом рішення в частині відмови у позові про стягнення збитків з ТОВ-Ф "Вінавтотранс" за період з 01.01.2013р. по 26.03.2014р. в сумі 66040,79грн. слід скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Розподіл судового збору здійснюється відповідно положень ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вінницької міської ради на рішення господарського суду Вінницької області від 17.10.14 р. у справі №902/1134/14 задоволити.

Рішення в частині відмови у стягненні збитків в сумі 66040,79 грн. скасувати (пункт 5).

Прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Вінавтотранс" (вул.Садова, 10, м.Вінниця, 21011, код ЄДРЮОФОП 23104995) збитки, які нанесені Вінницькій міській раді внаслідок неодержання нею доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки площею 1,8427га, по вул. Садова, 10 в м. Вінниця в розмірі 66040 (шістдесят шість тисяч сорок) грн. 79 коп. на користь Вінницької міської ради на рахунок №0002, код ЄДРЮОФОП 38054707, отримувач: УК у м. Вінниці (м. Вінниця), 24062200, Банк: ГУДКСУ у Вінницькій області м. Вінниця, МФО 802015.

Скасувати рішення в частині стягнення з Вінницької міської ради в доход Державного бюджету України судового збору в сумі 1623,73грн. (пункт 4), прийнявши в цій частині нове рішення.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Вінавтотранс" (вул. Садова, 10, м. Вінниця, 21011, код ЄДРЮОФОП 23104995) в доход Державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1623 (одна тисяча шістсот двадцять три) грн. 73 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Вінавтотранс" (вул. Садова, 10, м. Вінниця, 21011, код ЄДРЮОФОП 23104995) на користь Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, код ЄДРЮОФОП 25512617) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп.

Видачу наказів доручити господарському суду Вінницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Мамченко Ю.А.