ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" січня 2015 р.Справа № 916/4491/14

За позовом: Товариство з додатковою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 98";

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" в особі Ізмаїльських електромереж (Кілійський РЕМ);

про визнання недійсними та скасування оперативно-господарські санкцій

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Климентій Є.О. - довіреність № 1 від 13.08.2014 року;

від відповідача: Шаманська К.І. - довіреність № 5 від 30.12.2014 року;

У судовому засіданні було оголошено перерву відповідно до ст. 77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з додатковою відповідальністю "Пересувна механізована колона №98" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" в особі Ізмаїльських електромереж (Кілійський РЕМ), в якій, з урахуванням уточнень до позовної заяви (а.с.47-50), просить суд визнати недійсним та скасувати оперативно-господарські санкції, застосовані у формі протоколу №159 від 28.10.2014р. на акт №026961 від 23.07.2014р. в сумі 16 696,49 грн., а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.10.2014р. представником ТОВ "Пересувна механізована колона № 98" було отримано протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ №159 від 28.10.2014р., згідно якого підприємству було нараховано 16 696,49 грн. за недовраховану електроенергію згідно акту №026961 від 23.07.2014р.

На думку позивача, рішення, викладене в протоколі, є незаконним, прийняте всупереч вимогам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Так, як вказує позивач, рішення комісії є одностороннім, таким, що прийнято не об'єктивно, оскільки засідання проведено формально, зауваження представника позивача, висловлені стосовно обставин справи, в протоколі комісії не відображено та не враховано при прийнятті рішення за актом.

В уточненнях до позовної заяви позивач наголошує на тому, що актом №026961 від 23.07.2014р. факт порушення ПКЕЕ не встановлено, оскільки в ньому відображено лише підозри на наявність порушень. До того ж, огляд засобів обліку, його заміна, складання акту здійснювались представниками відповідача без участі представника ТОВ "Пересувна механізована колона № 98".

Також позивач звертає увагу суду на те, що відповідачем, в порушення приписів ч.2 п.2.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, останню було застосовано до отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи.

Враховуючи зазначене, позивач і звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.11.2014р. було порушено провадження у справі № 916/4491/14 із призначенням її до розгляду в судовому засіданні.

26.01.2015р. Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.72-77), згідно якого відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю, з огляду на наступне.

Так, відповідач зазначає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного, на його думку, права, оскільки обраний ТОВ "Пересувна механізована колона № 98" спосіб захисту - визнання недійсною оперативно-господарську санкцію - рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ, оформлене протоколом №159 від 28.10.2014р., не відповідає вимогам ч.2 ст. 237 ГК України.

Крім того, відповідач акцентує увагу суду на тому, що акт №026961 від 23.07.2014р. складено у відповідності до вимог Правил та підписано трьома представниками ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" у відповідності до п.6.41. Правил, з огляду на те, що представник позивача відмовився підписувати вказаний акт, про що у ньому зроблено відповідну відмітку. Отже, на думку відповідача, зазначений акт є належним та допустимим доказом наявності у позивача порушення ПКЕЕ.

Також відповідач зазначає, що під час проведення перевірки представниками ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" було знято засіб обліку (разом із встановленими на ньому пломбами), запаковано його у пакет, який опломбовано пломбою №9876203, про що складено акт про пломбування №Н1/2307/П1 від 23.07.2014р.

Проте представниками позивача пакет з електролічильником був відібраний у представників відповідача, проти волі останніх, та досі не повернутий. Оскільки засіб обліку знаходиться у позивача, відповідач на сьогоднішній день позбавлений можливості проводити будь-які його дослідження, в тому числі експертні.

Крім того, відповідач також наголошує на тому, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність у нього порушень Правил у вигляді зміни конструкції засобу обліку та фальсифікації пломб держповірителя в момент проведення перевірки.

Представник позивача у судовому засіданні 27.01.2015р. підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просив суд задовольнити позов. При цьому, представником позивача було зазначено, що під час доставки лічильника для проведення експертизи його було викрадено з машини, у зв'язку з чим позивачем було подано заяву до правоохоронних органів. Проте на якій стадії знаходиться розгляд вказаної заяви невідомо.

Представник відповідача у судовому засіданні 27.01.2015р. проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, представником відповідача було надано суду письмові пояснення щодо розрахунку оперативно-господарської санкції, дати проведення засідання комісії з розгляду акту №026961 від 23.0.2014р. Також, у вказаних поясненнях представник відповідача зазначив, що оскільки засіб обліку Меркурій 230 №1316210 знаходиться на балансі позивача та є його власністю, то у ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" були відсутні правові підстави для звернення до правоохоронних органів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст.2 ГПК України, господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя є захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як встановлено судом, позовні вимоги ТОВ "Пересувна механізована колона № 98" направлені на визнання недійсними та скасування оперативно-господарських санкцій, застосованих у формі протоколу №159 від 28.10.2014р. на акт №026961 від 23.07.2014р. в сумі 16 696,49 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" в особі Ізмаїльських електромереж (Кілійський РЕМ) та ТОВ "Пересувна механізована колона № 98" знаходяться в договірних відносинах по поставці, отриманню та споживанню електроенергії згідно з договором про постачання електричної енергії № 46 від 23.10.2006р. (а.с.95-102).

У відповідності до п.2.1 договору під час виконання його умов з питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).

Як встановлено судом, 23.07.2014 року уповноваженими представниками ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" проведено перевірку дотримання Споживачем - ТОВ "Пересувна механізована колона №98" Правил користування електричною енергією, за результатами якої було виявлено ознаки порушення товариством вказаних правил у вигляді зміни конструкції засобу обліку та фальсифікації пломб держповірителя, про що було складено відповідний акт №026961 від 23.07.2014р. (а.с.51-52).

28.10.2014р. комісією Кілійського РЕМ розглянуто акт №026961 від 23.07.2014р., за результатом розгляду якого прийнято рішення, яке оформлене протоколом №159 від 28.10.2014р. (а.с.147-148), про проведення розрахунку за дозволеною потужністю з моменту останньої технічної перевірки споживача до дня, коли було виявлено порушення, а саме з 07.05.2014р. по 23.07.2014р. на суму 16 697,69 грн., згідно із розрахунком (а.с.149).

Як вбачається з вказаного протоколу, розрахунок об'єму та вартості недорахованої електроенергії внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ було проведено у відповідності до п.2.1.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 р. № 562.

Відповідно до статті 235 ГК України, за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною 1 статті 236 ГК України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Згідно з частиною 2 вищезазначеної статті перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним.

Отже, зі змісту вказаних положень чинного законодавства вбачається, що рішення постачальника електричної енергії про донарахування споживачу 16 697,69 грн. вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні частини 2 статті 20 ГК України.

За частиною 2 статті 237 ГК України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

При вирішенні питання щодо скасування оперативно-господарської санкції, суд, перш за все, повинен чітко встановити правомірність нарахування такої санкції.

При цьому, оскільки підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є, відповідно до ч.1 ст.237 ГК України, факт порушення другою стороною господарського зобов'язання, тобто між сторонами відсутні правовідносини владного підпорядкування, суд вважає, що тягар доведення неправомірності застосування відповідної санкції лежить, з огляду на загальні вимоги ст. 33 ГПК України, на позивачеві.

Як вже зазначалося судом вище, в якості підстави для скасування оперативно-господарської санкції позивач зазначає, що, по-перше, ані акт про порушення, ані протокол не містять фактів порушення правил ПКЕЕ, оскільки в них зазначено лише про підозри на наявність порушень, по-друге, складання акту здійснювались представниками відповідача без участі представника ТОВ "Пересувна механізована колона № 98", та, по-третє, відповідачем в порушення приписів ч.2 п.2.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, останню було застосовано до отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи.

Відповідно до п.10.2.9., 10.2.26 ПКЕЕ споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати функціонування власних розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідно до вимог нормативно-технічних документів та паспортних даних заводу-виробника відповідних засобів обліку, а також забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

За змістом п.3.34. Правил будь-які роботи, пов'язані з порушенням або зміною схеми розрахункового обліку електричної енергії, заміною типу розрахункового засобу обліку електричної енергії, проводяться за погодженням з електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії) у присутності представників заінтересованих сторін та оформляються актом. Роботи з розпломбування, випробування, вимірювання, зміни схеми розрахункового обліку, заміни типу розрахункового обліку електричної енергії без оформлення акта в присутності уповноважених осіб споживача та електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) не допускаються.

Згідно до п.6.37, 6.38 ПКЕЕ у разі виникнення сумніву з боку постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) у роботі розрахункових засобів обліку постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) виконує позапланову технічну перевірку розрахункових засобів обліку. За результатами технічної перевірки складається акт, в якому зазначаються виявлені недоліки. У разі потреби проводиться експертиза відповідних засобів обліку.

Крім того, згідно до п. 3.3. Правил відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

При цьому, відповідно до Правил користування електричною енергією розрахунковий засіб обліку електричної енергії має бути опломбований на кріпленні кожуха лічильника пломбою з тавром Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, а на затискній кришці - пломбою електропередавальної організації. Пломби з тавром електропередавальної організації мають бути встановлені також на пристроях, що закривають первинні і вторинні кола живлення засобу обліку, приводи і кнопки управління комутаційних апаратів та кришки автоматів, встановлених у цих колах, двері комірок трансформаторів напруги, кришки на зборках і колодках затискачів, випробувальних блоках, лінії зв'язку автоматизованих систем обліку та всі інші пристрої і місця, що унеможливлюють доступ до струмоведучих частин схеми обліку (3.31).

Відповідно до п.6.40. ПКЕЕ, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів, перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N782/12656.

При цьому, пунктом 4.1. вказаної Методики, який цілком кореспондується з п.6.41 Правил, встановлено, що факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом порушень споживачем вимог ПКЕЕ або ПКЕЕН оформлюється актом про порушення.

Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред'явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень.

Натомість експертиза засобу обліку в частині дослідження матеріалів, речовин, з яких виготовлені засіб обліку та/або пломби, здійснюється спеціалізованими організаціями, які мають право на виконання таких робіт (п.3.30 Правил).

З огляду на викладене, проаналізувавши вказані положення нормативних актів, суд вважає, що за їх змістом представники енергопостачальника, у яких наявні спеціальні знання визначають у акті лише можливе порушення споживачем відповідних норм ПКЕЕ, натомість остаточна фіксація факту відповідного порушення викладається у висновку спеціалізованої експертної організації, якою організація-енергопостачальник не являється.

Дійсно, у відповідності до п.2.1 Методики у разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства.

До отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи Методика не застосовується.

Разом з тим, зі змісту вищевказаних приписів ПКЕЕ та Методики проведення експертизи при виявлені порушень є обов'язковим лише при наявності заперечень цього факту з боку споживача та відображенні цього заперечення ним (споживачем) безпосередньо в акті.

При цьому, як вбачається з акту про порушення №026961 від 23.07.2014р. жодних вмотивованих заперечень Товариством з додатковою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 98" не зазначено. При цьому, у зазначеному акті зафіксовано факт відмови споживача від підпису.

Приймаючи до уваги, що акт підписаний трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації), вказаний акт є дійсним, з огляду на положення п.6.41 Правил.

До того ж суд враховує, що присутність представників позивача під час перевірки та складення акту, а також факт наявності саме в них опломбованого лічильнику після його зняття позивачем не заперечується.

Так, як встановлено судом зі пояснень позивача у судовому засіданні 27.01.2015р., в якому здійснювалась технічна фіксація, опломбований лічильник, який знаходився у нього після його зняття, на даний час у нього відсутній у зв'язку з його викраденням, про що було подано відповідну заяву до правоохоронних органів.

Разом з тим, суд критично відноситься до поданих позивачем на підтвердження цих пояснень доказів, оскільки сама заява про викрадення у матеріалах справи відсутня, а повідомлення при прийняття і реєстрацію заяви адресовано не позивачу, а гр.Бурцеву Г.М. До того ж будь-які дані щодо досудового розслідування та його результатів позивачем також до матеріалів справи на надано.

Необґрунтованими суд також вважає доводи позивача про те, що відповідальною особою позивача є виключно Кучеренко В.І. згідно із наказом від 1.10.1012р. (а.с.156), у зв'язку з чим електрик Чикирятин І.С. та інженер Мякушин Д.А. не могли брати участь при проведенні перевірки, судом до уваги не приймаються, оскільки, по-перше, доказів доведення цього наказу до відповідача матеріали справи не містять, а, по-друге, враховуючи, що, як вбачається з матеріалів справи, уповноваженою особою позивача є також Разворський Ю.В. (а.с.145, 146, 147-148, 151, 152), суд вважає, що відповідні пояснення позивача не знайшли свого підтвердження. Крім того, жодних мотивів відмови від підпису позивачем в порядку п.6.41 Правил у акті також не викладено.

З огляду на встановлені факти щодо неможливості проведення експертизи опломбованого приладу обліку, що знаходився у позивача та був втрачений саме ним, судом також не приймаються до уваги посилання на неправомірність застосування оперативно-господарської санкції до отримання результатів експертизи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зафіксовані в акті, який є дійсним, підозри щодо наявності порушення ПКЕЕ, встановлені відповідальними працівниками ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго", які пройшли відповідне навчання та інструктаж, за відсутності доказів спростування такого порушення висновками експертизи, та з огляду на встановлення судом неможливості її проведення, є закінченим складом правопорушення, передбаченого п.6.40. ПКЕЕ, у зв'язку з чим нарахування господарських санкцій суд вважає правомірним.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв'язку з чим підстави для покладення на відповідача судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 02 лютого 2015 р.

Суддя Ю.М. Щавинська