РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24196/14 14.01.15

За позовомПублічного акціонерного товариства "Cтрахова компанія "Універсальна"
доВідкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"
провідшкодування матеріальної шкоди 15 453,85 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Ретерук Н.О. - юрисконсульт;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Cтрахова компанія "Універсальна" (надалі - ПАТ "СК "Універсальна") звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (надалі - ВАТ "НАСК "Оранта") про відшкодування матеріальної шкоди 15 453,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ "СК "Універсальна", на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №3111/215/004001 від 15.08.2013 р. внаслідок настання страхової події дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "TOYOTA YARIS", реєстраційний номер ВС 3407 СТ, а тому позивачем отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки "HYUNDAI GETZ", реєстраційний номер 11НВ9670, яким скоєно ДТП, застрахована ВАТ "НАСК "Оранта" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АС/7503016), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.11.2014 р. порушено провадження по справі, розгляд справи призначено на 05.12.2014 р.

04.12.2014 р. представником відповідача через загальний відділ суду було подано відзив на позовну заяву згідно змісту якого проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні вказуючи на те, що позивачем в рахунках не було враховано коефіцієнту фізичного зносу за вирахуванням якого сума страхового відшкодування складає 12 593,05 грн., яку відповідачем було сплачено 27.11.2014 р., на підтвердження чого надав платіжне доручення №68783. Крім того, представник відповідача просить суд розгляд справи здійснювати без його участі.

Представник позивача в судове засідання 05.12.2014 р. з'явився, на виконання вимог ухвали суду від 06.11.2014 р. надав витребувані документи, а також подав клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Представник відповідача в судове засідання 05.12.2014 р. не з'явився, вимоги ухвали суду від 06.11.2014 р. виконав, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.12.2014 р. задоволено клопотання позивача про продовження строку вирішення спору на 15 днів та у зв'язку із необхідністю витребування додаткових доказів по справі, розгляд справи відкладено на 14.01.2015 р.

Представник позивача в судове засідання 14.01.2015 р. не з'явився, вимоги ухвал суду виконав подав заперечення на відзив згідно змісту якого позовні підтримує та зазначає, що на момент спірного ДТП застрахованому транспортному засобу "TOYOTA YARIS", реєстраційний номер ВС 3407 СТ було лише два роки, а тому коефіцієнт фізичного зносу не нараховується.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 14.01.2015 р. не з'явився, вимоги ухвал суду виконав.

Належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №532 440) згідно якого відповідачем ухвалу про відкладення розгляду справи від 05.12.2014 р. отримано 12.12.2014 р.

В судовому засіданні 14.01.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

З постанови Франківського районного суду м. Львова від 02.06.2014 р. у справі №465/2635/14-п (3/465/1100/14) вбачається, що 29.04.2014 р. о 20 год. 30 хв. по вул. Стрийська - Чмоли в м. Львові сталося ДТП за участі застрахованого автомобіля марки "TOYOTA YARIS", реєстраційний номер ВС 3407 СТ, а саме: водій Наумов Сергій Володимирович керуючи автомобілем марки "HYUNDAI GETZ", реєстраційний номер 11НВ9670 перед початком руху на дозволений сигнал світлофора, не надав змоги завершити рух через перехрестя транспортному засобу, який здійснював проїзд, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "TOYOTA YARIS", реєстраційний номер ВС 3407 СТ, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Зазначеною постановою суду Наумова Сергія Володимировича визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пошкоджений автомобіль застрахований у Публічного акціонерного товариства "Cтрахова компанія "Універсальна" на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №3111/215/004001 від 15.08.2013 р.

Стаття 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначає, що оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Суб'єктами оціночної діяльності є, зокрема суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом (ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Згідно ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача (далі - кваліфікаційне свідоцтво) є документом, який підтверджує достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна. Форми кваліфікаційних свідоцтв оцінювача встановлюються Фондом державного майна України.

Кваліфікаційне свідоцтво видається Фондом державного майна України спільно з навчальним закладом, на базі якого проводилася підготовка та складався кваліфікаційний іспит, на підставі відповідного рішення Екзаменаційної комісії.

Відповідно до ст. 18 Закону сертифікат суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання (далі - сертифікат) є документом, що засвідчує право суб'єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб'єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб'єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені.

Рішення про видачу сертифіката приймається Фондом державного майна України (стаття 19 Закону).

Згідно звіту про оцінку автомобіля марки "TOYOTA YARIS", реєстраційний номер ВС 3407 СТ №608/14, складеного 30.04.2014 р. суб'єктом оціночної діяльності Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Войтиком Ярославом Михайловичем (Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №15880/13 від 27.12.2013 р.) вартість матеріального збитку, завданого автомобілю "TOYOTA YARIS", реєстраційний номер ВС 3407 СТ в результаті його пошкодження при ДТП складає 16 843,50 грн.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 статті 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

На підставі страхового акту №6306/1 ПАТ "СК "Універсальна", виконуючи свої зобов'язання за Договором добровільного страхування наземного транспорту №3111/215/004001 від 15.08.2013 р., сплатила своєму страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 15 963,85 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №57729 від 23.05.2014 р. та №57730 від 23.05.2014 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 15 963,85 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із відомостей про дорожньо-транспортну пригоду №9381137 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль "HYUNDAI GETZ", реєстраційний номер 11НВ9670, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю "TOYOTA YARIS", реєстраційний номер ВС 3407 СТ знаходився під керуванням Наумова Сергія Володимировича.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем марки "HYUNDAI GETZ", реєстраційний номер 11НВ9670, встановлена у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб "HYUNDAI GETZ", реєстраційний номер 11НВ9670, яким спричинено ДТП, застрахована у ВАТ НАСК "Оранта" згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7503016.

Строк дії поліса №АС/7503016 встановлено з 01.04.2014 р. по 31.03.2015 р.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника транспортного "HYUNDAI GETZ", реєстраційний номер 11НВ9670, застрахована у відповідача згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7503016, то відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП вищевказаним водієм власнику автотранспортного засобу покладається на відповідача.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Вказаним договором (полісом) №АС/7503016 передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи визначено в розмірі 510,00 грн.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля "TOYOTA YARIS", реєстраційний номер ВС 3407 СТ становить 16 843,50 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах суми 15 963,85 грн.

Позивач заявою на виплату (страхового) відшкодування №УН2296Р від 16.07.2014 р., до якої додані документи, передбачені ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", звернувся до відповідача з вимогою відшкодувати у порядку регресу шкоду, заподіяну в результаті ДТП у розмірі 15 963,85 грн.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Проте, відповідач після отримання вищезазначеної заяви у встановлений пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк суми страхового відшкодування на користь позивача не виплатив.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування за мінусом франшизи, а тому враховуючи визначені полісом №АС/7503016 розміри лімітів відповідальності, а також розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 15 453,85 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що після подачі позову до суду відповідач частково сплатив суму страхового відшкодування в розмірі 12 593,05 грн., що підтверджується платіжним дорученням №68783 від 27.11.2014 р.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 12 593,05 грн. підлягає припиненню згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки погашення боргу здійснено після звернення позивача до суду.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що у ВАТ "НАСК "Оранта" наявна заборгованість по сплаті страхового відшкодування в розмірі 2 860,80 грн.

Таким чином, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, суд задовольняє позов в частині стягнення несплаченої суми страхового відшкодування.

Що ж до обставин наведених відповідачем у відзиві на позовну заяву суд зазначає наступне.

Пунктом 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 р. передбачено, що значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Відповідно до Свідоцтва САО №169267 про державну реєстрацію транспортного засобу автомобіля "TOYOTA YARIS", реєстраційний номер ВС 3407 СТ, рік випуску - 2012 і на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував 7 - ми років, а коефіцієнт фізичного зносу дорівнював нулю, відтак, суд здійснивши перерахунок розрахунку витрат, пов'язаних з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (нуль), приходить до висновку, що він відповідає розрахунку позивача.

При цьому, суд зазначає, що сторонами не наведено, а судом не встановлено інших обставин, за яких згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів необхідно здійснити перерахунок збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, позові вимоги Публічного акціонерного товариства "Cтрахова компанія "Універсальна" обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, оскільки часткова сплата страхового відшкодування відбулась вже після звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Cтрахова компанія "Універсальна" задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Публічного акціонерного товариства "Cтрахова компанія "Універсальна" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 48а; ідентифікаційний код 20113829) страхове відшкодування у розмірі 2 860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Провадження у справі в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 12 593,05 грн. припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 19.01.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко