ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 січня 2015 р. Справа № 903/1127/14

за позовом публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни, м. Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Луцьк

про стягнення 962870,13 грн.

Суддя Вороняк А.С.

при секретарі судового засідання Чорному С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність №10/21-02 від 11.08.2014р.;

від відповідача: ОСОБА_4 - адвокат, посвідчення НОМЕР_2 від 15.04.2010р., договір про надання правової допомоги №1 від 12.01.2015р..

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України(далі - ГПК України) роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу від представників сторін не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 962870,13 грн., з них 189321,07 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 691370 грн. - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів, 59827,85 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 9168,84 грн. - поточна заборгованість за нарахованими процентами, 10250,52 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та 2931,85 грн. - пеня за несвоєчасне повернення нарахованих процентів, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору №0010/11/23-Klu від 13.04.2011р..

Ухвалою господарського суду Волинської області від 12.11.2014р. було порушено провадження у справі, а справу призначено до розгляду на 26.11.2014р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 26.11.2014р. розгляд справи відкладено на 17.12.2014р. у зв'язку з нез'явленням відповідача в судове засідання, повторного витребування доказів та для з'ясування всіх істотних обставин справи.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 17.12.2014р. розгляд справи відкладено на 14.01.2015р., а строк вирішення спору продовжено на 15 днів до 27.01.2015р. у зв'язку з винятковістю випадку через нез'явлення представника відповідача в судове засідання, для повторного витребування доказів, а також для повного, всебічного з'ясування всіх обставин справи та об'єктивного їх вирішення.

В судовому засіданні 14.01.2015р. адвокатом відповідача подано письмові заперечення №14 від 12.01.2015р. з додатками. В запереченнях відповідач зазначає, що отримав від ПАТ «Банк Форум» кредитні кошти в сумі 2074000, з квітня 2011 року по квітень 2014 року виконував умови кредитного договору №0010/11/23-КLu від 13.04.2011 року в повному об'ємі, зокрема страхував транспортні засоби, сплачував тіло кредиту та відсотки згідно погодженого графіку. В травні 2014 року відповідач не зміг проводити платежі ПАТ «Банк Форум», в зв'язку з тим, що їх поточні рахунки були заблоковані та кошти могли зависнути на міжбанку. Просить суд, зменшити суму тіло кредиту на 89875,84 грн., що є страховим відшкодуванням за договорами добровільного страхування наземного транспорту А№0255199 від 13.06.2013р. та А№365236 від 30.10.2013р. та зменшити розмір пені до 500 грн..

В судовому засіданні 14.01.2015р. судом оголошено перерву до 27.01.2015р. для подання нових доказів та подання позивачем письмових пояснень на письмові заперечення відповідача.

27.01.2015р. на адресу господарського суду від відповідача поступила заява №17 від 27.01.2015р. згідно якої просить відстрочити сплату заборгованості по кредитному договору №0010/11/23-КLu від 13.04.2011 року на 4 місяці. В обґрунтування даної заяви відповідач зазначає, що на даний час не в змозі погасити кредит одною сумою, тому відповідачем проводяться переговори з ПАТ АБ «Укргазбанк» про реструктуризацію даного кредиту, а стягнення з відповідача заборгованості згідно кредитного договору №0010/11/23-КLu від 13.04.2011р. призведе до того, що виконавчою службою будуть заблоковані банківські рахунки та до неможливості здійснення відповідачем господарської діяльності.

В судовому засіданні 27.01.2015р. представник позивача позов підтримав, вимоги просив задовольнити.

У судовому засіданні 27.01.2015р. адвокат відповідача позовні вимоги визнав, проте в частині стягнення пені, просить суд зменшити до 500 грн. та відстрочити сплату заборгованості по кредитному договору №0010/11/23-КLu від 13.04.2011 року на 4 місяці.

З урахуванням вимог ст.69 ГПК України, справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши уповноважених представників сторін, суд, -

встановив:

відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 р. № 355 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Форум" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.06.2014 р. № 49 "Про початок ліквідації ПАТ "Банк Форум" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію"(а.с.70-71). Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» призначено начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Соловйову Н.А. строком на 1 рік з 16 червня 2014р. по 16 червня 2015р. включно.

13 квітня 2011 року між публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (далі - Банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - Позичальник) був укладений кредитний договір № 0010/11/23-КLu (далі - Кредитний договір) (а.с.47-51).

21 липня 2011р. між Банком та Позичальником укладено додатковий договір №1 до Кредитного договору №0010/11/23-КLu від 13.04.2011р., яким сторони домовились п.1.1 Кредитного договору викласти в наступній редакції:

«Банк надає Позичальнику кредитні кошти у формі невідновлювальної кредитної лінії для придбання автобусів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 2 074 000 грн. (далі - кредитні кошти). Видача кредитних коштів (траншів) здійснюється наступним чином:

- перший транш в сумі 340000 грн. надається після передачі в заставу першого автобуса, придбаного за власні кошти та за документальним підтвердженням передоплати Позичальником 50% вартості другого автобуса;

- другий транш в сумі 374000 грн. надається за документальним підтвердженням передоплати Позичальником 45% вартості третього автобуса;

- третій транш в сумі 680000 грн. надається по факту виготовлення четвертого автобуса;

- четвертий транш в сумі 680000 грн. надається по факту виготовлення п'ятого автобуса та після узгодження зі службою ризиків Банку.

Видача кожного окремого траншу проводиться після надання до установи Банку свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу та акту прийому-передачі транспортного засобу, який буде придбано за участю кредитних коштів по договору №01-25-11/10 купівлі-продажу автобусів від 25.11.2010р. з відповідним оформленням договору застави даного транспортного засобу. Для видачі кредитних коштів Банк відкриває Позичальнику рахунок № НОМЕР_3».

Згідно п.1.2. Кредитного договору кредитні кошти надаються строком по 12 квітня 2016 року зі встановленням графіку погашення згідно Додатку №1 до даного Договору.

Згідно п. 1.3. Кредитного договору за користування кредитними коштами встановлюється плата у розмірі 19 процентів річних.

Згідно п. 3.1.1. Кредитного договору Банк зобов'язаний на умовах передбачених п.2.2 цього Договору, надавати Позичальнику кредитні кошти шляхом їх перерахування відповідно до цільового призначення за наданими Позичальником письмовими заявками, договорами та платіжними документами.

Відповідачем були подані позивачу клопотання про перерахування кредитних коштів по Кредитному договору, зокрема згідно клопотань від 21.07.2011р., від 14.04.2011р. та від 20.04.2011р. на суму 680000 грн., 340000 грн. та 1054000 грн. відповідно.

На виконання п.1.1. додаткового договору №1 до Кредитного договору №0010/11/23-КLu від 13.04.2011р. Банком надано Позичальнику кредитні кошти у межах суми ліміту кредитного договору 2074000 грн. та підтверджується наступними меморіальними ордерами: № 587036 від 14 квітня 2011 р. на суму 340000грн., № 801273 від 21 липня 2011 р. на суму 680000 грн., № 855404 від 20 квітня 2011 року на суму 1054000 грн.(а.с.52-53).

В якості забезпечення повернення кредитних коштів 13 квітня 2014 року між Банком (Заставодержатель) та майновим поручителем позичальника ОСОБА_5 (Заставодавець) був укладений Договір застави транспортних засобів, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_6 13.04.2011 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1422 (а.с.63-65).

Також у якості забезпечення повернення кредитних коштів між Банком та Позичальником було укладено договори застави транспортних засобів, зокрема Договір застави від 13 квітня 2011р., що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_6 13.04.2011 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1420 (а.с.54-56), Договір застави від 19 квітня 2011р., що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_6 19.04.2011 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1496 (а.с.57-59), Договір застави від 18 липня 2011р., що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 18.07.2011 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1379 (а.с.60-62).

Враховуючи вищевикладене Банк зобов'язання по наданню кредитних коштів на суму 2074000 грн. виконав у повному об'ємі.

Згідно п. 3.2.2. Кредитного договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником та/або Поручителем зобов'язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов'язань.

Згідно п. 2.6. Кредитного договору проценти за користування кредитними коштами Позичальник сплачує в валюті кредиту самостійно на рахунок погашення кредиту та процентів № НОМЕР_3 в Луцькій дирекції ПАТ «БАНК ФОРУМ», код Банку 322948, ідентифікаційний код Позичальника 247220001, за перший місяць користування кредитними коштами не пізніше останнього робочого дня першого місяця користування кредитними коштами за період з моменту видачі кредитних коштів по 25-те число першого місяця користування кредитними коштами включно. В подальшому проценти за користування кредитними коштами сплачуються Позичальником щомісячно, за період з 26-го числа попереднього місяця по 25-те число поточного місяця включно, не пізніше останнього дня поточного місяця. Якщо останній день місяця, в якому клієнт має сплатити проценти, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, проценти за користування кредитом Позичальник сплачує у перший робочий банківський день після вихідних, святкових або неробочих днів.

Згідно п. 2.4. Кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами сплачуються Позичальником в національній валюті згідно п.2.6 цього договору. Несплата Позичальником процентів є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для дострокового звернення Банком стягнення на заставлене майно.

Станом на 16 жовтня 2014 року заборгованість відповідача за Кредитним договором перед ПАТ «Банк Форум» становить 189321,07 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 691370 грн. - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів, 59827,85 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 9168,84 грн. - поточна заборгованість за нарахованими процентами.

У зв'язку з порушенням умов Кредитного договору ПАТ «Банк Форум» направив відповідачу 17.10.2014р.: вимогу про дострокове виконання зобов'язань №10012/3.2, вимогу про усунення порушення за № 10013/3.2, вимогу про усунення порушення за №10014/3.2, вимогу про усунення порушення за №10015/3.2.

Однак вимоги Банку відповідачем залишені без задоволення.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Кредитний договір № 0010/11/23-КLu від 13.04.2011р. на час провадження у справі недійсним судом не визнаний.

На час розгляду спору заборгованість по Кредитному договору відповідачем не оспорена і не погашена.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов кредитного договору надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується наданими у справу позивачем копіями меморіальних ордерів. Заперечень проти неотримання кредитних коштів відповідач суду не надав.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 0010/11/23-КLu від 13.04.2011р. по простроченій заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 189321,07 грн., по поточній заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 691370 грн., по простроченій заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 59827,85 грн. та по поточній заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 9168,84 грн. належним чином доведений, документально підтверджений, позичальником не спростований та підлягає до стягнення з останнього.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 10 250,52 грн. пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та 2931,85 грн. пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів, всього 13 182,37 грн., слід зазначити наступне.

Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє Позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені), зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно із статтею 3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.1, 2 ст. 343 ГК України платники і одержувачі коштів здійснюють контроль за своєчасним проведенням розрахунків та розглядають претензії, що виникли, без участі установ банку та платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Нарахування пені здійснено позивачем виходячи із подвійної облікової ставки НБУ з урахуванням обмежень, визначених ст.343 ГК України, ст.ст. 1, 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", вимог ч.6 ст.232 ГК України та п. 4.1 Кредитного договору.

З огляду на вищенаведене, суд погоджується з розрахунком пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів в розмірі 10250,52 грн. та пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів в розмірі 2931,85 грн., наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги позивача щодо стягнення пені підставними.

Згідно ч.5 ст.22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно ч.1 ст.35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно ч.5 ст.78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом прийнято визнання позову адвокатом відповідача, згідно ст.ст.22, 35, 78 ГПК України, як таке, що не суперечить законодавству та судом не встановлено порушення прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Суд розглянув клопотання представника відповідача з приводу зменшення пені до 500 грн., що викладене в письмових запереченнях №14 від 12.01.2015р., вважає його таким що не підлягає до задоволення у зв'язку з наступним.

При вирішенні питання щодо зменшення стягнення пені, суд виходить з того, що згідно п.3 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно ст.233 ГК України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Згідно п.3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", передбачено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Отже, зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки(пені), суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення розміру штрафних санкцій. При цьому, розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Суд зважаючи на вищевикладене, враховуючи що розмір пені є незначним в співвідношенні розміру заявленої суми кредитних коштів та заявленої суми заборгованості за нарахованими процентами, враховуючи що даний випадок не є винятковим, враховуючи ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Форум", суд вважає, що в зменшені розміру пені до 500 грн. слід відмовити.

З приводу клопотання відповідача, щодо зменшення суми тіла кредиту на 89875,84 грн., що викладене у письмових запереченнях №14 від 12.01.2015р., суд зазначає, що дана сума є страховим відшкодуванням за договорами добровільного страхування наземного транспорту А№0255199 від 13.06.2013р. та А№365236 від 30.10.2013р., тому дана вимога не стосується предмету спору та підлягає відхиленню у зв'язку з безпідставністю.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що пред'являються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи визнання адвокатом відповідача позову, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 962870,13 грн., з них 189321,07 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 691370 грн. - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів, 59827,85 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 9168,84 грн. - поточна заборгованість за нарахованими процентами, 10250,52 грн. пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та 2931,85 грн. пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів підлягають задоволенню.

З приводу клопотання представника відповідача про відстрочення виконання рішення суду на 4 місяці, яке викладене у заяві про відстрочку виконання рішення №17 від 27.01.2015р., суд зазначає наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 згідно ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Як передбачено п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Водночас, розстрочення чи відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку пов'язане з об'єктивними та непереборними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Судом встановлено, що відповідач вживає заходів до виконання зобов'язань, зокрема веде переговори з ПАТ АБ «Укргазбанк» про отримання кредиту на рефінансування заборгованості у ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором № 0010/11/23-КLu від 13.04.2011р.(а.с.104), відсутність відстрочки може призвести до блокування виконавчою службою банківських рахунків відповідача, арешту майна, неможливість здійснення господарської діяльності(послуги перевезення), заправляти та ремонтувати транспортні засоби. Крім цього судом враховано інтереси позивача по поверненню заборгованості позичальника до 16.06.2015р. та знаходження в його заставі майна відповідача, можливість погашення відповідачем заборгованості в короткі терміни через рефінансування заборгованості. Враховуючи наявність у даному випадку виняткових підстав, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про відстрочку рішення суду підлягає частковому задоволенню до 12.03.2015р., а в іншій частині відхиленню через необґрунтованість.

Оскільки справу до розгляду в суді доведено з вини відповідача, то судовий збір згідно ст.49 ГПК України в сумі 19257,40 грн. слід покласти на нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

вирішив:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (43000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (02100, м. Київ, бул. Верховної Ради, буд. 7; ) 962870,13 (дев'ятсот шістдесят дві тисячі вісімсот сімдесят гривень тринадцять копійок) грн., з них 189321,07 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 691370 грн. - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів, 59827,85 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 9168,84 грн. - поточна заборгованість за нарахованими процентами, 10250,52 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та 2931,85 грн. пеня за несвоєчасне повернення нарахованих процентів.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (43000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 19257,40 (дев'ятнадцять тисяч двісті п'ятдесят сім гривень сорок копійок) грн. в дохід державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку Волинської області, код отримувача 38009628, банк отримувача - ГУДКСУ у Волинської області, код банку отримувача МФО 803014, рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ суду - 03499885, призначення платежу судовий збір, за позовом публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2).

4. Відстрочити виконання рішення господарського суду Волинської області від 27.01.2015р. у справі №903/1127/14 до 12.03.2015 р..

Повний текст рішення складено

31.01.2015

Суддя А. С. Вороняк