КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" лютого 2015 р. Справа №910/21674/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Ропій Л.М.

Калатай Н.Ф.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Бітеко Біогаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 (підписане 24.12.2014)

у справі №910/21674/14 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Бітеко Біогаз"

до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Бітеко Біогаз" (далі - позивач) до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відповідач) про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.07.2014 №76/02-р/к «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу» у справі №31-02/4.14.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 28.01.2015 №28/01/15-01 та з клопотанням про відновлення строку на подання апеляційної скарги.

Розглянувши клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку, колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Таким чином, останнім днем 10-ти денного строку на оскарження рішення, повний текст якого складено та підписано 24.12.2014, сплив 03.01.2015. Однак, суд апеляційної інстанції враховує новорічні та різдв'яні вихідні дні, тому останній день оскарження 03.01.2015 переноситься на 05.01.2015 - робочий день місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Для вирішення господарським судом питання про відновлення процесуального строку самого лише клопотання недостатньо, наявність поважної причини пропуску строку має бути доведена заявником.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах) (п.п. 6 п.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України").

Отже, ст.53 ГПК України пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 01.02.2012 у справі №7/587-17/13.

Апеляційна скарга ТОВ „Бітеко Біогаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі №910/21674/14 подана до Господарського суду міста Києва 28.01.2015 (згідно штемпеля поштового відділення на конверті позивача, в якому було відправлено апеляційну скаргу на адресу Господарського суду міста Києва), тобто з пропуском десятиденного строку для її подання.

Звертаючись до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги заявник зазначає, оскільки директор товариства з 12.01.2015 по 27.01.2015 був у службовому відрядженні (докази додані до апеляційної скарги), він не мав змоги ознайомитись з текстом апеляційної скарги, засвідчити її підписом, який скріпити печаткою товариства та надати розпорядження про сплату судового збору за подачу апеляційної скарги. Інших осіб, які б мали повноваження підписати апеляційну скаргу в товаристві не має.

Крім того, позивач вказує, що, маючи намір забрати копію оскаржуваного рішення, 30.12.2014 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням. Однак, як стверджує апелянт, оскільки текст рішення фактично не був виготовлений, він отримав його 14.01.2015. Таким чином, на думку позивача, останнім днем для оскарження рішення є 26.01.2015 (понеділок). Однак, апеляційна скарга подана 28.01.2015.

Такі твердження позивача сприймаються судом апеляційної інстанції критично, оскільки з матеріалів справи вбачається, що повний текст рішення складено та підписано суддею 24.12.2014.

Окрім того, відповідач 26.12.2014 також звернувся до місцевого господарського суду з клопотання про видачу копії рішення та отримав його 29.12.2014.

Отже, у випадку фактичної відсутності повного тексту рішення 30.12.2014, як вказує на це позивач, відповідач не мав би змоги отримати його 29.12.2014.

Таким чином, позивач з 24.12.2014 міг скористатись своїми правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, на отримання інформації про результати виготовлення повного тексту рішення, ознайомлення з ним, отримання копії рішення та подачі апеляційної скарги на нього до службового відрядження директора товариства.

Також слід вказати, що відповідно до положень Закону України "Про доступ до судових рішень" від 22.12.2005 №3262-ІV кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом.

Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень, користувачу надаються можливість пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхньої частини.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання наведених приписів законодавства текст рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/21674/14 був внесений до Єдиного державного реєстру судових рішень 29.12.2014 та, відповідно, наданий для ознайомлення усім зацікавленим особам, у тому числі, і сторонам у справі №910/21674/14.

Вказане вище також спростовує твердження позивача про відсутність тексту оскаржуваного рішення 30.12.2014.

В клопотанні про відновлення строку відсутні посилання на належні докази того, що скаржник не мав можливості вчасно та у стислі строки здійснити відповідні процесуальні дії при зверненні з апеляційною скаргою.

Оскільки, відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником, котрих, за переконанням колегії суддів, у даному випадку не вбачається, так як скаржником не наведено жодних вагомих причин, які б позбавляли його у передбачений розділом ХІІ ГПК України порядок та строк подати до суду правильно оформлену апеляційну скаргу.

Отже, причини пропуску строку подання апеляційної скарги, наведені апелянтом, не можуть бути визнані поважними в розумінні ст. 53 ГПК України, з огляду на їх недоведеність та суперечливість матеріалам справи.

Враховуючи викладене вище, Київський апеляційний господарський суд визнав недоведеною поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На підставі ч. 2 ст.93 ГПК України апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для відновлення строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо, зокрема, скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст.ст. 53, 86, 91, 93, п.4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Бітеко Біогаз" про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі №910/21674/14 не приймати до розгляду та повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „Бітеко Біогаз".

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „Бітеко Біогаз" з Державного бюджету України судовий збір в сумі 913 (дев'ятсот тринадцять) грн 50 коп., сплачений в зв'язку з подачею апеляційної скарги згідно квитанції від 28.01.2015 №592/з30.

4. Матеріали справи №910/21674/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Л.М. Ропій

Н.Ф. Калатай