ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.02.15р. Справа № 904/67/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 1 548, 50 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача:Шляєв І.В., дов. № 71 від 01.01.15 р., провідний юрисконсульт.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство „Запоріжкокс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 1 548, 50 грн., що складають суму шкоди, завданої недостачею.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те що Статутом не передбачено відповідальність перевізника за пошкодження вантажу, що перевозиться на відкритому рухомому складі, навіть, у тому випадку, якщо при завантаженні засобами відправника залізниця перевіряла правильність розміщення та закріплення вантажу, то відповідальність за нестачу вантажу повинна бути покладена на відправника.

05.02.15 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.08.14 р. на адресу позивача за залізничною накладною №52129566 прибув вагон № 68750223 з партією вугільного концентрату марки Ж 0-100 .

Відповідно до зазначеної вище накладної, вантажовідправником вугілля є ДП „Вугільна компанія „Краснолиманська".

Під час приймання вказаної вище партії вугілля, було встановлено вагову недостачу у вагоні № 68750223, яка склала 2 310 кг, що підтверджено комерційним актом РА № 004282/1076 від 26.08.14р. (а.с. 14)

Згідно ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності під час залізничного перевезення засвідчується комерційними актами.

Із зазначеного вище комерційного акту вбачається, що вантаж прибув на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, на якій було здійснено його перевантаження. Вагон у технічному стані справний. У розділі Д комерційного акту зазначено, відповідно до документа вага нетто 68000 кг, тара 21060 кг. Фактично виявлено брутто 86750 кг, тара з документа 21060 кг, нетто 65690 кг, що менше ніж зазначено у документі на 2310 кг. У технічному відношенні вагон справний, кузов вагону цільнометалевий, течі вантажу не має. У комерційному відношенні навантаження нижче рівня бортів на 20 см, укатане, маркування продолними бороздами. Порушення маркування виїмки: зліва по ходу руху потягу над 1-3 люками розміром 450х100х30 см, над 5-7 люками розміром 450х140х10-40 см, з права по ходу руху потягу над 2-7 люками розміром 1000х140-160х10-40 см.

Вказані в комерційному акті обставини, свідчить про не схоронність вантажу при перевезенні.

Згідно зі ст. 110 Статуту залізниць, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 114 Статуту залізниць передбачено, що залізниця відшкодовує збитки, що виникли з її вини під час перевезення, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Відповідно до ст 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача у виявленій нестачі вантажу, останнім, на момент розгляду спору, суду надано не було.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення шкоди, завданої нестачею вантажу у сумі 1 548, 50 грн. підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовані матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 113, 114, 129 Статуту залізниць, ст.ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Державного підприємства „Придніпровська залізниця" (49602, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108, р/р 306 в Дніпропетровському центральному відділенні Промінвестбанку, МФО 305437, ) на користь Публічного акціонерного товариства „Запоріжкокс" (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4, р/р 1641 в ПАТ „ПУМБ" м. Донецьк, МФО 334851, ) 1 548 (одна тисяча п'ятсот сорок вісім гривень) 50 коп. основного боргу, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 09.02.15 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко