РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/28342/14 21.01.15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове компанія «АЛЬФА

СТРАХУВАННЯ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія

«НАСТА»

про стягнення 6 510,01 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача Дміртієв Р.І. - по дов. №830 від 01.12.2014р.

Від відповідача не з'явився

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» » звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» про стягнення 6510,01 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику Приватного акціонерного товариства «Страхове компанія «АЛЬФА «НАСТА» було завдано майнової шкоди внаслідок дорожно - транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм який застрахував свою цивільно-правову відповідальність у відповідача, який відповідно до закону повинен її відшкодувати.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.12.2014р. порушено провадження у справі №910/28342/14, призначено розгляд справи на 21.01.2015р., сторони зобов'язано вчинити дії та надати документи.

Представник позивача в судовому засіданні 19.01.2015р. подав заяву про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до даної заяви позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в сумі 6010, 01 грн., за мінусом франшизи 500 грн.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач у судове засідання не забезпечив явку уповноваженого представника, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про час і місце судових засідань був повідомлений належним чином, оскільки ухвала суду направлялась на адресу відповідача, що вказані в позовній заяві. Ухвалу суду представник відповідача отримав 19.12.2014р., що підтверджується повідомленням про вручну поштового рекомендованого відправлення.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи, які мають значення для вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу України встановлено, що страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про страхування", страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України "Про страхування", є видом добровільного страхування.

В статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

09.01.2014р. між Приватним акціонерним товариством «Cтрахова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (надалі - Позивач) та ДП «КНАУФ Маркетинг» (надалі - Страхувальник) був укладений Договір №046.0757352.159 добровільного страхування наземного транспорту автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак АА6260МІ.

20.091.2014 року у м. Кив сталася дорожньо - транспортна пригода, в якій мало місце зіткнення автомобіля «МАН», державний номер АА 6586МА, під керуванням Комар О.О. . та автомобілем, застрахованим позивачем.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 29.05.2014р. встановлено вину Комар О.О. у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України.

В результаті Дорожньо-транспортної пригоди автомобілю cтрахувальника заподіяно матеріальну шкоду в сумі 6 501,01 що підтверджується рахунком №78153 та актом виконаних робіт №ТО14-14744 від 31.05.2014р.

09.07.2014р. позивачем складено страховий акт, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 6 501,01 грн.

30.01.2014р. позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 11 726,00 грн. що підтверджується платіжним дорученням №774.

Відповідно до п.7.1.4 Правил страхування страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування страхувальнику у порядку та на умовах, що передбачені цими Правилами та договором страхування. Пункт 2.2.1 Правил страхування передбачає, що страховим випадком визнається пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин (у т.ч. фар, дзеркал, стекол) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п.п.9.1, 9.26 Правил страхування до складу страхового відшкодування (збитків, що компенсуються страхувальнику) входять витрати на приведення транспортного засобу у порядок та витрати на проведення експертної оцінки пошкоджень застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до п. 9.17 Правил страхування страхове відшкодування може здійснюватись шляхом оплати страховиком вартості замінюваних частин, деталей і приладдя на аналогічні пошкодженим (за якістю і вартістю) та відновлюваного ремонту застрахованого транспортного засобу.

Як свідчать матеріали справи цивільна відповідальність власника транспортного засобу - «МАН» , державний номер АА АА6586МА, застрахована у відповідача за полісом АС 6221631.

Позивачем направлена на адресу відповідача заява від №581 від 10.09.2104р. на суму 6 510,01 грн.

Відповідач зазначену претензію залишив без задоволення та відповіді.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до положень ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до преамбули Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" його положення регулюють відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

В порушення ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач не відреагував на заяву позивача про сплату страхового відшкодування на суму 6 010,01 грн. безпідставно та невмотивовано виплату не здійснив.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині стягнення страхового відшкодування на суму 6 010,01 грн.

Судовий збір по справі відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Наста" (01103, м. Київ, Залізничне шосе, 6; ідентифікаційний код 35893575) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконавчого провадження на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа страхування" (004073, м. Київ, пр.. Московський. 9, 4/6; ідентифікаційний код 30968986) грн. 6 010 грн.01 коп. - страхового відшкодування, 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.01.2015р.

Суддя Трофименко Т.Ю.