ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.02.2015 Справа № 19/61-10

Господарський суд Сумської області у складі судді Костенко Л.А., секретаря судового засідання Олтушевської І.О., розглянувши матеріали справи №19/61-10, порушеної за заявою кредитора Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Сумської обласної дирекції до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Катана" (м. Суми, вул. Супруна, 15, оф. 302, ід. код 32603265), про визнання банкрутом

За участі представників сторін:

від кредиторів: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Герман І.В.

ДПІ в м. Сумах - Сєдєлєва Т.А.

представник ліквідатора - Мельник Л.М.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Сумської області від 24.06.2010 року у справі № 19/61-10 боржника ТОВ "Катана" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Нагорнєву Т.В.

08.12.2014р. до господарського суду звернувся кредитор Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області з заявою 62688/10/18-19-10 від 01.12.2014р. про визнання кредиторських вимог в сумі 187 317, 58 грн. до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Катана" у справі №19/61-10, з яких 127743, 01 грн. основного боргу по сплаті орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, 41327, 89 грн. штрафних санкцій та 18246, 68 грн. пені, відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 10.01.2013р. та декларації №5130 від 20.02.2012р.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким що настав. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедури банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Отже, під час ліквідаційної процедури не виникає будь-яких нових зобов'язань, що можуть бути заявлені в порядку ст.. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Відтак на заявлені вимоги кредитора розповсюджується дія норм, які передбачені ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство.

В ліквідаційній процедурі зобов'язання у банкрута, зокрема в особі ліквідатора можуть виникати виключно у випадках, прямо передбачених у Законі про банкрутство і порядок їх виникнення визначений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Такими випадками є зобов'язання з оплати поточних комунальних і експлуатаційних витрат та інших витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури (ч. 9 ст. 30 Закону про банкрутство).

В ході ліквідаційної процедури по справі № 19/61-10 про банкрутство ТОВ «Катана» Державною податковою інспекцією у м. Сумах, у відповідності до заяви № 34292/9/10008 від 03.08.2012 р. було заявлено кредиторські вимоги по сплаті орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності у розмірі 66839, 00 грн. та 330,28 грн. по сплаті збору на спеціальне використання води (крім збору на спеціальне використання води водних об'єктів місцевого значення).

Ухвалою господарського суду від 10.12.2012 р. у справі №19/61-10 визнано кредиторські вимоги Державної податкової інспекції у м. Сумах у розмірі 330,28 грн., в іншій частині в задоволенні кредиторських вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.02.2013 р. ухвалу господарського суду від 10.12.2012 року у справі № 19/61-10 залишено без змін.

Державною податковою інспекцією у м. Сумах 08.12.2014р. заявлено кредиторські вимоги у розмірі 187 317, 58 грн. з них: 127743,01 грн. по сплаті орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, 41327,89 грн. штрафних фінансових санкцій та 18246,68 грн. пені, нараховані під час ліквідаційної процедури у справі № 19/61-10 про банкрутство ТОВ «Катана».

Так з матеріалів справи встановлено, що податковий борг з орендної плати з юридичних осіб донарахований боржнику відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 10.01.2013р. в розмірі 178 617, 06 грн. Дата виникнення вказаної недоїмки 24.01.2013р. А також згідно декларації з земельного податку №5130 від 20.02.2012р. в розмірі 8 700, 52 грн. Дата виникнення вказаної недоїмки 30.01.2013р.

Постанова по визнання боржника ТОВ «Катана» банкрутом винесена 24.06.2010р., вказані вимоги виникли в період січень 2013р., за вказаних обставин вимоги ДПІ у м. Сумах в розмірі 187 317, 58 грн. не підлягають задоволенню, оскільки не мають характеру поточних та виникли після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону що діяла до 18.01.2013р.), ст. 4-1, ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви кредитора Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання кредиторських вимог до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Катана" у розмірі 187 317, 58 грн. у справі №19/61-10 - відмовити.

2. Копію даної ухвали надіслати кредитору, ліквідатору.

СУДДЯ Л.А. КОСТЕНКО