РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р. Справа № 8/32

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Демидюк О.О. ,

судді Коломис В.В.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від кредиторів - не з'явились

від боржника - не з'явився

арбітражний керуючий - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу боржника ТзОВ "УкрТехноФос" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 01.10.10 р. у справі № 8/32

за заявою Приватне підприємство "Профіт"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 01.10.2010 року у справі № 8/32 (суддя Бригінець Л.М.) порушено провадження у справі № 8/32 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос", введено процедуру розпорядження майном боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, вжито заходів до забезпечення грошових вимог кредиторів боржника та заборонено іншим особам вчиняти дії, що стосуються майна боржника.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, боржник - ТзОВ "УкрТехноФос" подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати п. 8 ухвали, яким заборонено іншим особам вчиняти дії, що стосуються майна боржника. В обгрунтування скарги зазначає, що із системного аналізу вимог ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 66 ГПК України у вирішенні питання про забезпечення грошових вимог кредиторів господарський суд має здійснити оцінку обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення вимог кредиторів; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення вимог кредиторів і предметом заявлених вимог. Вказує, що встановлюючи заборону третім особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти, а також перелік осіб, на яких розповсюджується така заборона. Всупереч цьому, вищевказані заходи вжито без будь-яких доказів, як того вимагають приписи ст.ст. 33, 34 ГПК України, які б свідчили про наявність обставин, з якими пов'язується застосування даного способу забезпечення та не вказано перелік осіб, яким заборонено вчиняти дії відносно майна боржника, а також перелік дій, на вчинення яких розповсюджується така заборона.

В судове засідання представник боржника не з'явився.

Учасники провадження у справі письмових відзивів на апеляційну скаргу не подали, явку представників в судове засідання не забезпечили.

Кредитором - ЗАТ "Білоруська калійна компанія" подано клопотання про припинення апеляційного провадження у справі № 8/32. Мотивуючи дане клопотання кредитор зазначає, що при порушенні провадження за апеляційною скаргою боржника судом не було враховано, що оскаржувана ухвала вже переглядалася в апеляційному порядку, що виключає можливість її повторного перегляду. Як доказ прикладає копію постанови Львівського апеляційного господарського суду від 15.12.2010 року у даній справі. Відтак вважає, що дії апелянта є зловживанням процесуальними правами. За неведених обставин просить припинити апеляційне провадження.

Розглянувши зазначене клопотання колегія суду дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2010 року боржником ТзОВ "Укртехнофос" було оскаржено в апеляційному порядку пункт 7 резолютивної частини ухвали господарського суду Рівненської області від 01.10.2010 року по справі № 8/32, яким вжито заходів до забезпечення грошових вимог кредиторів боржника у вигляді накладення арешту на майно боржника. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.12.2010 року ухвалу господарського суду Рівненської області від 01.10.2010 року (пункт 7) у справі № 8/32 в частині вжиття заходів до забезпечення грошових вимог кредиторів ТзОВ "УкрТехноФос" залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. З викладеного вбачається, що оскаржувана ухвала була переглянута в апеляційному порядку не в повному обсязі, а виключно в частині вжиття заходів до забезпечення грошових вимог, зазначених у п. 7 резолютивної частини. Натомість предметом апеляційного оскарження в даний момент являється пункт 8 резолютивної частини ухвали від 01.10.2010 року, яким встановлено заборону іншим особам вчиняти дії, що стосуються майна боржника. Оскільки ухвала суду першої інстанції в цій частині не була предметом апеляційного розгляду, відповідно у суду відсутні підстави для припинення апеляційного провадження.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У вересні 2010 року приватне підприємство "Профіт" звернулось до господарського суду Рівненської області з заявою про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос" з тих підстав, що боржник неспроможний задовільнити безспірні вимоги кредитора в сумі 321000,00 грн. Разом з цим кредитором подано клопотання на підставі ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспрооможності боржника або визнання його банкрутом" та ст.ст. 66, 67 ГПК України про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на майно ТзОВ "УкрТехноФос", окрім грошових коштів на банківських рахунках та продукції підприємства-боржника; зупинення стягнення на підставі виконавчих документів або інших документів, за якими стягнення здійснюється в безспірному порядку; заборони іншим особам вчиняти будь-які дії, пов'язані з майном підприємства-боржника, у тому числі, але не виключно: звертати стягнення шляхом реалізації (відчудження, продажу), вчиняти виконавчі написи, передавати право власності (залишати у своїй власності шляхом прийняття одноосібного письмового рішення про придбання майна у власність), передавати (переуступати) права на заставлене майно із відчудженням або заміною права власності на нього.

За результатами розгляду заяви ініціюючого кредитора, місцевим господарським судом було винесено ухвалу від 01.10.2010 року про порушення провадження у справі № 8/32 про банкрутство ТзОВ "УкрТехноФос". Одночасно судом було вжито заходи забезпечення вимог кредиторів. Зокрема, пунктом 8 резолютивної частини ухвали встановлено заборону іншим особам вчиняти дії, що стосуються майна боржника.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції при встановленні зазначеної заборони повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти, а також перелік осіб, на яких розповсюджується така заборона. Поряд з цим, для вжиття такого заходу необхідна наявність фактичних обставин, які б свідчили про вчинення третіми особами дій, що стосуються майна боржника (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з кредиторами тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення третіми особами дій, пов'язаними з майном боржника, без наведення відповідного обгрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З даного приводу колегією суддів зазначається наступне.

Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за власною ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів. Перелік заходів наведено у ч. 1 ст. 67 ГПК України.

Як зазначено в п. 7 рекомендацій Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 04-5/1193 від 04.06.2004 р., у виборі заходів забезпечення суду слід враховувати, що такі заходи не повинні унеможливлювати оперативно-господарську діяльність боржника, тобто не мати характеру повної заборони на здійснення перерахування коштів, передачу майна, укладення угод, необхідних для провадження такої діяльності. При накладенні арешту на майно чи забороні розпорядження майном господарському суду слід зазначати, щодо якого конкретного майна вживаються заходи забезпечення та які саме дії забороняється вчиняти органам управління боржника.

Дослідивши матеріали справи та прийнявши до уваги вищевказане, суд дійшов висновку про безпідставність вжиття місцевим господарським судом такого заходу забезпечення вимог кредиторів, як встановлення заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються майна боржника. При цьому судом враховано, що ініціюючим кредитором в поданій заяві не наведено достатніх обгрунтувань та не підтверджено відповідними доказами необхідність встановлення такої заборони. Також судом першої інстанції не наведено переліку інших осіб, яким заборонено вчиняти дії, переліку дій, які забороняється вчиняти по відношенню до майна боржника, а також переліку майна (рухомого, нерухомого, тощо). Відсутність таких відомостей може призвести до перешкод в оперативно-господарській діяльності боржника, зокрема, реалізації продукції.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що встановлена пунктом 8 резолютивної частини ухвали від 01.10.2010 року заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються майна боржника є необгрунтованим та безпідставним заходом забезпечення вимог кредиторів, а тому ухвала в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст.ст. 105, 106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос" задоволити.

2. Пункт 8 резолютиної частини ухвали господарського суду Рівненської області від 01.10.2010 року у справі № 8/32, яким встановлено заборону іншим особам вчиняти дії, що стосуються майна боржника, скасувати.

3. Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Коломис В.В.