ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.02.15р. Справа № 904/9790/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварка-Трейдінг", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 7 328 грн. 11 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Дядіченко П.А. - представник, дов. від 20.01.2015р. б/н;

від відповідача: Подопригора Д.Ю. - представник, дов. від 15.12.2014р. №81.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 7 328 грн. 11 коп., що складає 6 033 грн. 77 коп. - суму основного боргу, що виникла на підставі договору від 19.11.2013р. №217 на придбання сировинних, паливно - енергетичних або матеріально-технічних ресурсів, 679 грн.79 коп .- суму інфляційних нарахувань та 614 грн. 55 коп. -пені.

Відповідач у відзиві (вх.№3049/15 від 21.01.2015р.) на позовну заяву просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості у повному обсязі, оскільки: - факт того, що позивач не надав відповідачу всі документи, передбачені пунктом 6.4 договору та зазначені в частині 2 статті 662 Цивільного кодексу України, свідчить про те, що позивач виконав свої зобов'язання за договором неналежним чином, що позбавляє його правових підстав вимагати від відповідача оплати за поставлені ресурси та відповідно нарахувати штрафні санкції за порушення терміну оплати ресурсів; - пункт 9.2 договору встановлює, що якщо суперечки та розбіжності, зазначені в пункті 9.1 договору, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх вирішення здійснюється відповідно до матеріального права наступним чином: - * спори, майнові вимоги щодо яких не перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобов'язань, вирішуються в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" (згідно з регламентом вказаного суду); - оскільки, договір від 19.11.2013р. №217, було підписано із третейським застереженням, даний спір повинен вирішуватися в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група".

Приймаючи до уваги, що:

- згідно з пунктом 9.1 Договору від 19.11.2013р. №217 (на придбання сировинних, паливно - енергетичних або матеріально-технічних ресурсів) суперечки та розбіжності, що виникли у зв'язку з даним договором або стосуються його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності, по можливості будуть вирішуватися шляхом переговорів;

- відповідно до пункту 9.2 до Договору від 19.11.2013р. №217 (на придбання сировинних, паливно - енергетичних або матеріально-технічних ресурсів) якщо суперечки та розбіжності, зазначені в пункті 9.1 договору, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх вирішення здійснюється відповідно до матеріального права наступним чином: - спори, майнові вимоги щодо яких не перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобов'язань, вирішуються в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" (згідно з регламентом вказаного суду); - спори, майнові вимоги за якими перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобов'язань, вирішуються в господарських судах України (у відповідності з чинним законодавством України);

- як вбачається, майнові вимоги позивача за позовом становлять 7 328 грн. 11 коп., що на момент подання позовної заяви до суду (станом на 04.12.2014р.) складає 485,11 долара США (офіційний курс долара США до гривні за даними Національного банку України становить 1 долар США - 15,106043);

- таким чином, майнові вимоги за позовом не перевищують еквівалент 10 000 доларів США.

- відповідно до пункту 5 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду;

- відповідно до підпункту 4.2.3 пункту 4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи; провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що є письмова угода сторін про передачу спору на вирішення третейського суду (пункт 5 частини першої статті 80 ГПК); таку угоду сторони вправі укласти як до, так і після порушення провадження у справі; в останньому випадку провадження підлягає припиненню з посиланням на зазначену норму ГПК; якщо ж таку угоду укладено до порушення провадження у справі, то: у разі коли відповідач не заперечує проти розгляду справи саме господарським судом, спір підлягає вирішенню останнім; у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною та не визнавалася недійсною, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України;

- отже, за викладених обставин, провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 5 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки договір від 19.11.2013р. №217 було підписано із третейським застереженням і даний спір повинен вирішуватися в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група", а також відповідач наполягає на вирішенні спору саме третейським судом.

Відповідно до частини 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути, у т.ч. вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним; у їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК); водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судам у здійсненні судочинства не застосовуються; таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Керуючись пунктом 5 частини 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО