РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24488/14 23.01.15

За позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Національної академії наук України;

Інституту історії України Національної академії наук України

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Сушия»

Про зобов'язання вчинити дії

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від прокуратури Шевченко О.В., посвідчення № 002629 від 05.09.2012

від позивача 1 Вісневська О.М., довіреність № 123/928 від 05.12.2014

Фастовець О.В., довіреність № 123/929 від 05.12.2014

від позивача 2 Вісневська О.М., довіреність № 123/928 від 05.12.2014

Фастовець О.В., довіреність № 123/929 від 05.12.2014

від відповідача Антонова Г.І., довіреність № б/н від 31.12.2013

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Національної академії наук України (далі - позивач 1); Інституту історії України Національної академії наук України (далі - позивач 2) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сушия» (далі - відповідач) про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору оренди державного приміщення № б/н від 01.01.2013р. та не повертається орендоване приміщення.

Ухвалою суду від 10.11.2014р. порушено провадження у справі № 910/24382/14 та призначено розгляд на 08.12.2014 р.

05.12.2014р. відповідач подав через канцелярію суду документи по справі та клопотання про витребування додаткових доказів.

08.12.2014р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

08.12.2014р. відповідач подав через канцелярію суду документи по справі.

08.12.2014р. прокурор подав через канцелярію суду документи по справі.

08.12.2014р. представники прокуратури та позивачів у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення по справі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

Суд відклав розгляд справи на 23.01.2015р.

19.12.2014р. позивач 1 подав через канцелярію суду документи по справі.

23.01.2015р. представники прокурора та позивачів у судовому засіданні підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив у повному обсязі.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги прокуратури та позивачів.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Прокуратурою міста Києва при здійсненні перевірки, було встановлено, що між Інститутом історії України НАН України (далі - Інститут) та ТОВ «Сушия» (далі - відповідач) 01.01.2013 укладено договір оренди державного майна по вул. Грушевського, 4 у м. Києві (далі - договір), а саме: приміщень на першому поверсі (частина вестибюля) площею 395, 6 кв. м та приміщень в підвалі площею 69, 6 кв. м.

Згідно з п.п.1.1; 2.2 договору вказані приміщення перебувають на балансі Інституту, їх власником є держава, а органом управління майном є Національна академія наук України.

Відповідно до п.10.1 договору його укладено строком на сім років та один місяць.

У подальшому між сторонами 30.12.2013 укладено додаткову угоду до договору, за якою товариство зобов'язалося повернути Інституту приміщення підвалу площею 69, 6 кв. м. На виконання вказаної додаткової угоди між орендодавцем та орендарем 31.12.2013 підписано відповідний акт повернення приміщення - підвалу площею 69, 6 кв. м.

Інша частина приміщення площею 395, 6 кв. м залишилася у користуванні товариства.

Вказаний договір, прокурор вважає нікчемним, у зв'язку з чим подав на розгляд суду позов, в якому просив зобов'язати відповідача повернути Інституту історії України НАН України приміщення на першому поверсі (частина вестибюля) площею 395,6 кв.м. по вул. Грушевського 4 у м. Києві.

Суд дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку про задоволення позовних вимог прокуратури та позивачів, виходячи з наступного.

За змістом ст.1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» дія цього Закону поширюється на відносини оренди рухомого та нерухомого майна. Відносини оренди об'єктів майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про особливості правового режиму майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук».

Згідно зі ст.3 Закону України «Про особливості правового режиму майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук» Національна академія наук України, здійснюючи повноваження з управління об'єктами майнового комплексу Національної академії наук України, забезпечує реалізацію прав держави як власника цих об'єктів, пов'язаних з ефективним їх використанням та розпорядженням у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно до вимог ст.759 ЦК України та приписів Закону України «Про оренду державного та комунального майна» належною правовою підставою для оренди майна є відповідний договір оренди.

Однак, прокуратурою встановлено, що товариство безпідставно користується державним майном та повинно повернути об'єкт оренди, оскільки укладений 01.01.2013 між Інститутом історії України НАН України та ТОВ «Сушия» договір є нікчемним, виходячи з того, що ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до вимог ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору він є нікчемним.

За ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Таким чином, укладений між Інститутом та товариством договір зі строком дії понад сім років підлягав нотаріальному посвідченню, що зроблено не було, виходячи з чого він є нікчемним.

Крім того, факт нікчемності встановлено рішенням господарського суду міста Києва № 910/15771/14, що підтверджується тим, що окремою господарського суду м. Києва від 15.09.2014 року у справі № 910/15771/14 у зв'язку з визнанням вказаного договору оренди державного майна нікчемним в силу положень ст. 220 Цивільного кодексу України, оскільки він не був нотаріально посвідчений, як того вимагають приписи ст.ст. 209, 793 Цивільного кодексу України, було зроблено висновок про відсутність правових підстав для користування ТОВ «Сушия» вищевказаним майном, та в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України доручено Президенту Національної академії наук України усунути недоліки в роботі Інституту історії НАН України в сфері здійснення діяльності щодо передачі в оренду нерухомого державного майна.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, факти встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішення інших справ, у яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до вимог ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Беручи до уваги, що договір оренди є нікчемним, товариство зобов'язано повернути Інституту частину орендованих приміщень площею 395, 6 кв. м на першому поверсі (частина вестибюля) за вказаною адресою.

Окрім викладеного, перевіркою прокуратури було встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що відповідач не сплачував у повному обсязі грошові кошти за користування (оренду) спірним приміщенням за період з січня по травень 2014 року, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 187 473,85 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом звірки взаєморозрахунків.

Згідно з п.5.3 спірного договору товариство зобов'язувалося належним чином виконувати обов'язки щодо сплати орендної плати.

За п.10.6 договору чинність договору припиняється у разі несплати орендних платежів протягом трьох місяців.

У такому випадку орендар має повернути майно орендодавцю відповідно до п.10.8 договору.

Таким чином, товариство неналежним чином виконувало свої зобов'язання щодо сплати платежів за оренду державного майна, а відтак, мало б повернути приміщення і у разі дійсності договору оренди.

За таких обставин, є всі правові підстави для зобов'язання ТОВ «Сушия» повернути Інституту орендовані приміщення.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обгрунтованість вимог позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Сушия» (, 01010 м. Київ, вул. Московська 29-А) повернути Інституту історії України Національної академії наук України (, 01001 м. Київ, вул. Грушевського 4) приміщення на першому поверсі (частина вестибюля) площею 395,6 кв.м по вул. Грушевського 4 у м. Києві.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сушия» (, 01010 м. Київ, вул. Московська 29-А) в дохід Державного бюджету України 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. - судового збору.

Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 29.01.2015р.)

Суддя В.І.Мельник