РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2015Справа № 910/25440/14
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Промінь"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Елан"

про стягнення 99 647,66 грн. та зобов'язання вчинити дії

Представники сторін:

від позивача: Ковальчук О.М. - представник за довіреністю № 75 від 05.09.2014 року;

від відповідача: не з'явився.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Промінь" до товариства з обмеженою відповідальністю "Елан" про стягнення 99 647,66 грн. та зобов'язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.01.2011 року між відкритим акціонерним товариством "Промінь" (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Промінь") та товариством з обмеженою відповідальністю "Елан" укладено договір оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі Відкритого акціонерного товариства "Промінь" № 218/2011, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в орендне користування нерухоме майно (приміщення цеху ВАТ "Промінь"), надалі "майно", за адресою: 07200, смт. Іванків, Київської обл., вул. Фрунзе, 53 загальною площею 89,7 кв. м.

До договору були підписані додаткова угода № 1 від 29.12.2011 року про продовження терміну дії договору з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року включно та додаткова угода № 2 від 25.12.2012 року про продовження терміну дії договору з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

На виконання умов Договору орендодавцем передано, а орендарем прийнято об'єкт оренди у користування, що підтверджується актом приймання-передачі від орендодавця орендарю згідно з договором оренди № 218/2011 від 04.01.2011 року про передачу відповідачеві у користування приміщення за адресою: 07200, смт. Іванків, Київської обл., вул. Фрунзе, 53 загальною площею 89,7 кв. м., який підписаний представниками сторін та скріплені їх печатками.

Позивачем листом за вих. № 222 від 30.12.2013 року відповідачеві надісланий новий договір на оренду майна, однак він не був підписаний відповідачем.

Станом на день подання позову заборгованість відповідача до закінчення строку дії договору (з урахуванням строку позовної давності) становить 43 458, 84 грн. Оскільки відповідач не звільнив приміщення та не передав його позивачеві за актом приймання передачі, що підтверджується також Актом № 1 обстеження приміщення від 03.09.2014 року, позивач нарахував плату за користування майном з 01.01.2014 року по 31.10.2014 року у сумі 18 169,29 грн.

Керуючись п. 8.2. договору позивач нарахував відповідачеві неустойку в сумі 872,81 грн. та штраф у сумі 339, 43 коп. також позивач нарахував відповідачеві 3 % річних у сумі 468,92 грн. відповідно до п. 8.6. договору позивач нарахував відповідачеві неустойку в сумі 36338,34 коп.

Окрім того, оскільки строк дії договору сплив, що є підставою зобов'язання відповідача про звільнення орендованого приміщення.

Враховуючи вищезазначене позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості та звільнення орендованого приміщення відповідачем.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.11.2014 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 02.12.2014 року.

01.12.2014 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву.

У судове засідання 02.12.2014 року з'явились представники сторін.

У судовому засіданні 02.12.2014 року оголошена перерва до 16.12.2014 року.

У судове засідання 16.12.2014 року з'явились представники сторін.

У судовому засіданні 16.12.2014 року оголошена перерва до 19.01.2015 року.

16.01.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

У судове засідання 19.01.2015 року представник відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 16.12.2014 року.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

04.01.2011 року між відкритим акціонерним товариством "Промінь" (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Промінь") та товариством з обмеженою відповідальністю "Елан" укладено договір оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі Відкритого акціонерного товариства "Промінь" № 218/2011, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в орендне користування нерухоме майно (приміщення цеху ВАТ "Промінь"), надалі "майно", за адресою: 07200, смт. Іванків, Київської обл., вул. Фрунзе, 53 загальною площею 89,7 кв. м.

До договору були підписані додаткова угода № 1 від 29.12.2011 року про продовження терміну дії договору з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року включно та додаткова угода № 2 від 25.12.2012 року про продовження терміну дії договору з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

Частиною 1 статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

На виконання умов Договору орендодавцем передано, а орендарем прийнято об'єкт оренди у користування, що підтверджується актом приймання-передачі від орендодавця орендарю згідно з договором оренди № 218/2011 від 04.01.2011 року про передачу відповідачеві у користування приміщення за адресою: 07200, смт. Іванків, Київської обл., вул. Фрунзе, 53 загальною площею 89,7 кв. м., який підписаний представниками сторін та скріплені їх печатками.

Відповідно до п. 1.2. договору, який змінений додатковою угодою № 2 від 25.12.2012 року, майно передається в оренду для здійснення діяльності з збирання та заготівлі відходів полімерних, заготівлі відходів гумових, в тому числі шин, інших видів відходів виробничого походження, розміщення виробничої дільниці для розбирання і підготовки до утилізації обчислювальної, побутової та організаційної техніки.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

П. 6.1 Договору передбачено, що договір діє з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року.

Відповідно до п. 6.2. договору передбачено, що строк дії даного договору не може бути продовжено автоматично. Фактичне користування майном після закінчення дії договору не є продовженням договору на новий строк.

До договору були підписані додаткова угода № 1 від 29.12.2011 року про продовження терміну дії договору з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року включно та додаткова угода № 2 від 25.12.2012 року про продовження терміну дії договору з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Відповідно до п. 5.1. договору орендар сплачує орендодавцю наступні платежі:

- орендну плату яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць по якому є інформація про індекс інфляції) грудень 2010 р. 10.000 за 1 кв. м., а за всю орендовану площу 1076,40 грн., в тому числі ПДВ 179,40 грн.;

- відшкодування комунальних платежів та витрат орендодавця на утримання майна та прилеглої території;

- інші витрати за розрахунками орендодавця.

Пункт 5 статті 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

П. 5.2. договору передбачено, що орендна плата перераховується орендарем за рахунками орендодавця відповідно до вимог діючого законодавства за весь період фактичного користування орендованим майном (приміщенням) до його звільнення не пізніше 20 числа поточного місяця.

Перерахування інших платежів за рахунками здійснюється орендарем не пізніше 20 числа наступного місяця.

Згідно з п. 5.3. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Позивачем виставлено відповідачеві рахунки-фактури до оплати та розрахунків платежів за оренду, комунальних платежів, експлуатаційних платежів, експлуатаційних та інших витрат по договору, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Позивачем листом за вих. № 222 від 30.12.2013 року відповідачеві надісланий новий договір на оренду майна, однак він не був підписаний відповідачем, що відповідачем не заперечується

Відповідно до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідно до п. 2.2. договору після закінчення терміну оренди або припинення чинності цього договору орендар в 3-х денний строк повинен за актом приймання передачі повернути майно орендодавцю в належному стані. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі.

Відповідач не звільнив приміщення та не передав його позивачеві за актом приймання-передачі, що відповідачем не заперечується. Вказане підтверджується також Актом № 1 обстеження приміщення від 03.09.2014 року, відповідно до якого в орендованому приміщенні знаходиться майно відповідача, що перешкоджає позивачеві використовувати його за призначенням.

Також позивачем надано пояснення щодо помилкового вказання у акті площі приміщення у розмірі 70,3 кв.м., замість площі 89,7 кв. м. вказаного приміщення.

Також позивач листами № 50 від 21.05.2014 року та № 69 від 22.07.2014 року просив погасити заборгованість та звільнити приміщення від майна відповідача.

Станом на день подання позову заборгованість відповідача до закінчення строку дії договору (з урахуванням строку позовної давності) становить 43 458, 84 грн.

Відповідно до п. 5.8. договору орендну та інші платежі за договором оренди орендар сплачує за час до фактичного звільнення приміщення.

Оскільки відповідач не звільнив приміщення та не передав його позивачеві за актом приймання передачі, що підтверджується також Актом № 1 обстеження приміщення від 03.09.2014 року, позивач нарахував плату за користування майном з 01.01.2014 року по 31.10.2014 року у сумі 18 169,29 грн. однак, з наданих позивачем розрахунків за 2014 рік вбачається, що орендна плата за користування майном з 01.01.2014 року по 31.10.2014 року становить 18 169,17 грн.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача за користування майном перед позивачем становить 61 628,01 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 3.2.8 орендар зобов'язується у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві орендоване майно у належному стані та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна або вжити заходи до його відновлення.

Як зазначено вище, відповідач не звільнив приміщення та не передав його позивачеві за актом приймання передачі, у приміщенні знаходиться майно відповідача.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає доведеним факт порушень з боку відповідача умов договору № 218/2011 від 04.01.2011 року, у зв'язку з закінченням строку його дії та не виконанням умов договору та чинного законодавства щодо повернення майна в стані в якому воно було одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Таким чином, оскільки відповідач всупереч приписів закону та положень укладеного між сторонами договору, не виконав своїх зобов'язань щодо оплати орендної плати у строки передбачені договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 61 628,01 грн., яка складається з заборгованості до закінчення строку дії договору (з урахуванням строку позовної давності) в сумі 43 458, 84 грн. та за користування майном з 01.01.2014 року по 31.10.2014 року у сумі 18 169,17 грн. та зобов'язання відповідачеві звільнити орендоване за договором № 218/2011 від 04.01.2011 року приміщення від належного йому майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання грошових зобов'язань за договором, керуючись п. 8.2. договору, позивач просить стягнути з відповідача неустойку в сумі 872,81 грн. та, керуючись п. 8.6. договору, неустойку в сумі 36338,34 коп.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 8.2 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату орендних платежів та за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги орендар сплачує неустойку в розмірі 0,1 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від несплаченого своєчасно платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до п. 8.6. договору у разі несвоєчасного повернення майна після закінчення строку дії оренди орендар сплачує неустойку у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення.

Оскільки майно позивачеві не повернено, позивач правомірно нарахував неустойку в сумі 36338,34 коп.

Суд погоджується з розрахунком неустойки у розмірі 37 211,15 грн. (відповідно до п. 8.2. договору в сумі 872,81 грн. та відповідно до п. 8.2. договору у сумі 36338,34 коп.) наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання грошових зобов'язань за договором, керуючись п. 8.2. договору, позивач просить стягнути з відповідача штраф у сумі 339,43 коп.

Суд погоджується з розрахунком штрафу в розмірі 339,43 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання грошових зобов'язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних у сумі 468,92 грн. у зв'язку з несплатою заборгованості за користування майном з 01.01.2014 року по 31.10.2014 року у сумі 18 169,17 грн.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з розрахунку позивача, 3 % річних нараховуються з 01.01.2014 року по 14.11.2014 року. на заборгованість за користування майном з 01.01.2014 року по 31.10.2014 року у сумі 18 169,17 грн.

Однак, позивачем не враховано умови розрахунку, вказані в п. 5.2. договору, відповідно до орендна плата перераховується орендарем не пізніше 20 числа поточного місяця, а перерахування інших платежів за рахунками здійснюється орендарем не пізніше 20 числа наступного місяця та п. 5.3. договору.

Розрахунок трьох процентів річних:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1102.36 оренда за січень 201421.01.2014 - 14.11.20142983 %27.00
518.14 інші платежі за січень21.02.2014 - 14.11.20142673 %11.37
1018.78 оренда за лютий 201421.02.2014 - 14.11.20142673 %22.36
571.47 інші платежі за лютий21.03.2014 - 14.11.20142393 %11.23
1077.47 оренда за березень 201421.03.2014 - 14.11.20142393 %21.17
506.15 інші платежі за березень21.04.2014 - 14.11.20142083 %8.65
1138.63 оренда за квітень 201421.04.2014 - 14.11.20142083 %19.47
535.19 інші платежі за квітень21.05.2014 - 14.11.20141783 %7.83
1247.13 оренда за травень 201421.05.2014 - 14.11.20141783 %18.25
586.19 інші платежі за травень21.06.2014 - 14.11.20141473 %7.08
1278.74 оренда за червень 201421.06.2014 - 14.11.20141473 %15.45
601.05 інші платежі за червень21.07.2014 - 14.11.20141173 %5.78
1315.88 оренда за липень 201421.07.2014 - 14.11.20141173 %12.65
618.51 інші платежі за липень21.08.2014 - 14.11.2014863 %4.37
1339.82 оренда за серпень 201421.08.2014 - 14.11.2014863 %9.47
629.76 інші платежі за серпень21.09.2014 - 14.11.2014553 %2.85
1373.86 оренда за вересень 201421.09.2014 - 14.11.2014553 %6.21
645.75 інші платежі за вересень21.10.2014 - 14.11.2014253 %1.33
1404.25 оренда за жовтень 201421.10.2014 - 14.11.2014253 %2.89

Таким чином, розмір трьох процентів річних за перерахунком суду становить 215,41 грн. та підлягає задоволенню.

Вимога позивача щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних в розмірі 253,51 грн. не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 2 ст. 49, ст. ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю "Елан" (01001, м. Київ, вул. Заньковецької, 6, кв. 43, ідентифікаційний код 20067667) звільнити приміщення за адресою: 07200, смт. Іванків, Київської обл., вул. Фрунзе, 53 загальною площею 89,7 кв. м. яке належить публічному акціонерному товариству "Промінь" (07200, м. Київська обл., Іванківський район, смт. Іванків, вул. Фрунзе, 53, ідентифікаційний код 14311637) від належного товариству з обмеженою відповідальністю "Елан" майна.

3. Стягнути товариства з обмеженою відповідальністю "Елан" (01001, м. Київ, вул. Заньковецької, 6, кв. 43, ідентифікаційний код 20067667) на користь публічного акціонерного товариства "Промінь" (07200, м. Київська обл., Іванківський район, смт. Іванків, вул. Фрунзе, 53, ідентифікаційний код 14311637) заборгованість у сумі 61 628 (шістдесят одна тисяча шістсот двадцять вісім) грн. 01 коп., неустойку в розмірі 37 211 (тридцять сім тисяч двісті одинадцять) грн. 15 коп., 3 % річних в розмірі 215,41 (двісті п'ятнадцять) грн. 41 коп., штраф в розмірі 339 (триста тридцять дев'ять) грн. 43 коп. та судовий збір в розмірі 1987 (одна тисяча дев'ятсот вісімдесят сім) грн. 97 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 02.02.2015 року.

Суддя С.М. Мудрий