ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015 р. Справа № 914/4068/14

за позовом: Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Західукргеологія", м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мезозой", м.Кам'янка-Бузька Львівської області

про: спонукання до виконання мирової угоди,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Матвіїшин І.М.- представник (довіреність від 07.08.14р.);

від відповідача: не з'явився;

В судовому засіданні 29.01.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

позов заявлено Дочірнім підприємством Національною акціонерною компанією "Надра України" "Західукргеологія" (м.Львів) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мезозой" (м. Кам'янка-Бузька) про спонукання до виконання мирової угоди.

Ухвалою суду від 20.11.14 року порушено провадження у справі. Розгляд судової справи призначено на 11.12.14р. Вимоги до сторін висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано обов'язковою участь повноважних представників сторін в судове засідання.

В судове засідання 11.12.2014 року позивач участь повноважного представника забезпечив, вимоги ухвали суду виконав, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Для долучення до матеріалів справи подав копію довідок з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з відомостями про позивача та відповідача, копію постанови ВП№45668622 від 02.12.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження та копію витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з відомостями про відповідача (вх. №53013/14 від 08.12.2014 року).

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями та заявами до суду не звертався.

Судом відкладено розгляд справи на 15.01.2015 року.

В судове засідання 15.01.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів (вх. №127/15 від 15.01.2014 року).

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями та заявами до суду не звертався.

Судом відкладено розгляд справи на 29.01.2015 року та продовжено строк її розгляду на 15 днів.

В судове засідання 29.01.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав докази направлення відповідачу копій позовної заяви з додатками відповідачу (вх.№ 3060/15 від 29.01.2015 року).

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями та заявами до суду не звертався.

Відповідно до ст. 75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 19.06.2014 року у справі № 914/1431/14 затверджено мирову угоду від 17.06.2014 року між Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії "Надра України" "Західукргеологія" (позивачем у даній справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мезозой" (відповідачем у даній справі). Провадження у справі припинено.

Оскільки, мирова угода відповідачем не виконується, Дочірнє підприємство Національна акціонерна компанія "Надра України" "Західукргеологія" звернулось до господарського суду із позовом про спонукання до виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Львівської області від 19.06.2014 року у справі № 914/1431/14 шляхом стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "Мезозой" 136266,27 грн. основного боргу та 2725,33 грн. судового збору.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем мирової угоди.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не призводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спору, а досягнувши згоди між собою, припиняють спір. Наслідком затвердження судом мирової угоди відповідно до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України є припинення провадження у справі та недопустимість повторного звернення до господарського суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

У п. 3.19. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" Одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову (частини перша і третя статті 78 ГПК). Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді (стаття 28 ГПК).В ухвалі про затвердження мирової угоди у резолютивній частині докладно й чітко викладаються її умови і зазначається про припинення провадження у справі (пункт 7 частини першої статті 80 ГПК), а також вирішуються питання, пов'язані з судовими витратами у справі. Затвердження судом мирової угоди з одночасним припиненням провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розглядатися як два самостійних акти - окремо щодо затвердження мирової угоди і щодо припинення провадження.

Наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою: - якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах; - якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження" зазначає, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Постановою від 02.12.2014 р. державний виконавець відмовив у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Львівської області у справі №914/1431/14 від 19.06.2014 р. з підстав її невідповідності вимогам ст.. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Докази добровільного виконання відповідачем умов мирової угоди в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до приписів частини першої та пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно приписів статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З огляду на вищевикладене, мирова угода, відповідно до статті 629 ЦК Кодексу, підлягає обов'язковому виконанню. Заінтересована сторона (стягувач) не позбавлена права звернутись до господарського суду з позовною заявою про спонукання виконання мирової угоди, оскільки, згідно з вимогами статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Із врахуванням викладеного, позов про спонукання до виконання мирової угоди обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити повністю.

2.Спонукати Товариство з обмеженою відповідальністю "Мезозой" (80400, Львівська область, м.Кам'янка-Бузька, вул. Незалежності, 16, ідентифікаційений код 38380989) виконати умови мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Львівської області від 19.06.2014 р. у справі №914/1431/14 шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мезозой" на користь Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Західукргеологія" (79000, м. Львів, пл. Міцкевича, 8, ідентифікаційний код 01432606) 136266,27 грн. основного боргу та 2725,33 грн. судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мезозой" (80400, Львівська область, м.Кам'янка-Бузька, вул. Незалежності, 16, ідентифікаційений код 38380989) на користь Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Західукргеологія" (79000, м. Львів, пл. Міцкевича, 8, ідентифікаційний код 01432606) 1218,00 грн. судового збору.

4. Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 03.02.2015 р.

Суддя Король М.Р.