ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви

"26" січня 2015 р. Справа № 7/27

Суддя Паскарь А. Д., розглянувши заяву Управління Державної казначейської служби України у м. Чернівцях Чернівецької області про зміну способу та порядку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2013 № 7/27,

за участю представників:

від позивача - Решетов В. В., довіреність №3/13від 22.10.2013;

від відповідача - Юзьків М. І., довіреність №01/02-18/603 від 02.06.2014,;

від заявника - Василик І. С., довіреність від 10.12.2014 № 06-14/4199,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 01.03.2013 у справі №7/27 у задоволенні позовних вимог Спільного українсько-ізраїльського підприємства "Лім-Сік" до Чернівецької міської ради про стягнення вартості безпідставно отриманого майна в сумі 849563 грн. відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2013 у справі № 7/27, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 22.10.2013, апеляційну скаргу задоволено. Рішення господарського суду Чернівецької області від 01.03.2013 у справі скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю. Стягнуто з Чернівецької міської ради на користь спільного українсько-ізраїльського підприємства "Лім-Сік" 849563 грн. вартості безпідставно отриманого майна, 3429,83 грн. держаного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 10131,71 грн. судового збору, 2048,36 грн. витрат на проведення судової експертизи, 8495,63 грн. витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання названої постанови суду апеляційної інстанції 03.06.2013 місцевим господарським судом був виданий відповідний наказ.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецької області Семенова М. В. від 09.01.2014 № 41413312 було відкрито виконавче провадження про примусове виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 03.06.2013.

24 січня 2014 року відповідач звернувся із скаргою на дії посадових осіб відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецької області, в якій просив скасувати зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження, посилаючись на те, що наказ повинен виконуватися органами Державної казначейської служби України.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 23.06.2014, залишеною в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.08.2014, постанова названого органу ДВС про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу у даній справі визнано незаконною та скасовано з урахуванням того, що наказ підлягає виконанню виключно управлінням Державної казначейської служби України у м. Чернівцях Чернівецької області.

30 грудня 2014 року Управління Державної казначейської служби України у м. Чернівцях Чернівецької області звернулося з заявою про зміну способу та порядку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2013 № 7/27.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 05.01.2015 призначено дану заяву до розгляду на 15.01.2015.

Ухвалою від 15.01.2015 у зв'язку з неявкою представника заявника розгляд заяви був відкладений на 26.01.2015.

Боржник надав письмові пояснення, в яких заперечує проти задоволення заяви, зазначивши, що в заяві фактично йдеться про зміну відповідача, оскільки незважаючи на те, що відповідачем у справі є Чернівецька міська рада, заявник пропонує стягнути суму позову з виконавчого комітету Чернівецької міської ради, який є самостійною юридичною особою.

У судовому засіданні представник органу ДКС заяву підтримав, посилаючись на те, що суд повинен сприяти у виконанні рішення у справі.

Представники стягувача та боржника проти задоволення заяви органу ДКС заперечували, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви належить відмовити, виходячи з такого.

У своїй заяві про зміну способу та порядку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2013 № 7/27 Управління Державної казначейської служби України у м. Чернівцях Чернівецької області просить винести ухвалу, в якій визначити зобов'язання органу ДКС України стягнути на користь українсько-ізраїльського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Лім-Сік» кошти (849563,00 грн.) шляхом їх безспірного списання із рахунків виконавчого комітету Чернівецької міської ради.

Відповідно до статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, ухвала суду про зміну способу і порядку виконання рішення повинна бути спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного виконавчого листа та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Така ухвала має похідний характер від рішення суду, яким справу вирішено по суті, і є обов'язковою для відповідного органу примусового виконання наказу господарського суду.

Згідно з пунктом 7.1.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Однак зміст заяви органу ДКС зводиться до стягнення вартості безпідставно набутого майна не з Чернівецької міської ради, яка була відповідачем у справі, а зовсім з іншої юридичної особи - виконавчого комітету Чернівецької міської ради, який не брав участі у справі. Крім того, в заяві змінена також й назва стягувача.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заява органу виконання рішення у даній справі суперечить вимогам статті 121 ГПК України та пункту 7.1.3 названої вище постанови пленуму Вищого господарського суду України, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у м. Чернівцях Чернівецької області про зміну способу та порядку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2013 № 7/27.

Суддя А. Паскарь