ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015 року Справа № 24/5005/10789/2011

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменка І.М., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання Петровська А.В.,

за участю сторін:

від скаржника: ОСОБА_1, представник, довіреність №651/12 від 28.11.12;

ліквідатор: Щоголєв М.І., арбітражний керуючий, НОМЕР_1 від 21.08.95;

від фізичної особи - підприємця ОСОБА_3: ОСОБА_4, представник, довіреність №326 від 03.04.13;

від ТОВ "НТП Нові машини та технології": Ільєнко Р.П., представник, довіреність №12 від 01.07.14;

від компанії "AREX PCL": Сидоров Ю.В., представник, довіреність №101 від 22.01.13;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ в особі Дніпропетровської обласної дирекції публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 р. у справі

за заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, смт.Магдалинівка, Магдалинівський район, Дніпропетровська область

до товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний фонд розвитку молодіжного дозвілля "ДІЯ", м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 р. у даній справі (суддя Калиниченко Л.М.) долучено до матеріалів справи клопотання ліквідатора з додатками, яке надійшло до господарського суду Дніпропетровської області 18.12.2014 р. В задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" за №140-9-1-00/16-1198 від 04.11.2014р. на дії ліквідатора Щоголєва М.І. та уточнення до неї за № 140-91-00/16-1231 від 13.11.2014р. - відмовлено.

Згадана ухвала мотивована посиланням на те, що відповідні докази щодо неналежного виконання покладених на ліквідатора Щоголєва М.І. обов'язків суду не надано.

Не погодившись з даною ухвалою, публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ в особі Дніпропетровської обласної дирекції публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду скасувати, визнати незаконними дії ліквідатора боржника Щоголева М.І. щодо укладання з Правобережною товарною біржею договору про організацію та проведення аукціону без погодження його умов з заставним кредитором - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"; припинити повноваження Щоголева М.І. у даній справі та призначити нового ліквідатора; заборонити Правобережній товарній біржі проводити аукціон з продажу майна банкрута, яке є забезпеченням вимог кредитора - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» без погодження умов проведення аукціону з заставним кредитором.

Скаржник вважає, що господарським судом невірно застосовано норми ст.ст.42,43,66 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Одночасно скаржником подана заява про забезпечення вимог № 140-9-1-00/16-1451 від 23.12.2014р., в якій заявник просив заборонити проведення Правобережною товарною біржею аукціону з продажу майна боржника до розгляду апеляційної скарги публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу господарського суду від 18.12.2014 р.

У відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Щоголєв М.І. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу господарського суду залишити без змін.

Арбітражний керуючий Щоголєв М.І. зазначає, що скаржником не надано доказів наявності порушень з боку ліквідатора, не вказано які негативні наслідки для сторони настали та не визначено причинно-слідчий зв'язок між дією (бездіяльністю) ліквідатора та негативними наслідками для сторони.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга та заява про забезпечення вимог не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2011 р. за заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний фонд розвитку молодіжного дозвілля "ДІЯ".

Ухвалою господарського суду від 15.09.2011 р. введено процедуру розпорядження майном боржника: розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Щоголєва Максима Ігоровича.

11.10.2011 р. в газеті "Голос України" № 189 (5189) опубліковано оголошення про порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника.

Ухвалою господарського суду від 05.03.2013 р. затверджено реєстр вимог кредиторів у справі.

Постановою господарського суду від 28.05.2013 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональний фонд розвитку молодіжного дозвілля "ДІЯ" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на один рік до 28.05.14р., ліквідатором призначено арбітражного керуючого Щоголєва М.І.

Ухвалою господарського суду від 05.08.2014 р. визнано провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний фонд розвитку молодіжного дозвілля "ДІЯ" Правобережну товарну біржу, м. Дніпродзержинськ.

Ухвалою господарського суду від 28.10.2014 р. продовжено строк ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора до 10.01.2015 р.

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Дніпропетровської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" звернулось господарського суду зі скаргою за № 140-9-1-00/16-1198 від 04.11.2014 р. на дії ліквідатора Щоголєва М.І., в якій останній просило припинити повноваження ліквідатора Щоголєва М.І. та призначити іншого ліквідатора по даній справі.

Згадана скарга обґрунтована посиланням на те, що арбітражний керуючий Щоголєв М.І. порушує свої обов'язки як ліквідатора у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний фонд розвитку молодіжного дозвілля "ДІЯ", а саме затягує процедуру реалізації заставного майна, що призвело до закінчення строку дії оцінки експерта та потребує проведення повторної оцінки, не належно контролює майно, а саме - нежитлові приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 82.

В поданому уточненні до скарги № 140-91-00/16-1231 від 13.11.14р. на дії ліквідатора публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" просило визнати незаконним дії ліквідатора банкрута Щоголєва М.І. щодо укладення з Правобережною товарною біржею договору № 07814/1 про організацію та проведення аукціону без погодження його умов з заставним кредитором - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"; припинити повноваження ліквідатора банкрута Щоголєва М.І. та призначити нового; заборонити Правобережній товарній біржі проводити аукціон з продажу майна банкрута, яке є забезпеченням вимог кредитора - публічним акціонерним товариством "Райффайзен банк Аваль" без погодження умов проведення аукціону з заставним кредитором.

Колегія суддів вважає що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги та уточнення до неї, враховуючи таке.

Судом першої інстанції встановлено, що між публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та банкрутом укладено Договір іпотеки нерухомого майна від 21.09.2007 р. на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, Набережна Заводська, 82.

08.09.2014 р. ліквідатором був направлений лист публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" про узгодження продажу заставного майна, що є предметом забезпечення.

У відповідь на цей лист, 18.09.2014 р. Банк надав ліквідатору згоду на реалізацію заставного майна.

Місцевим господарським судом вірно не прийнято до уваги посилання публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на те, що ліквідатором не було узгоджено умов реалізації заставного майна визначених в укладеному ним договорі з Правобережною товарною біржею від 07.08.2014р., оскільки в ухвалі від 11.12.2014 р. судом було зазначено, що не існує договору від 07.08.2014р.

Отже, з урахуванням приписів ст.35 ГПК України, відсутні підстави для нового розгляду цього питання.

Згідно ч. 4 ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги та дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює повноваження, зокрема, щодо проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута, продажу майна банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.43 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Частиною 1 ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Виходячи з вказаних норм законодавства, функції з оцінки та продажу майна, в тому числі яке перебуває у заставі, здійснює виключно ліквідатор, і відповідно погодження умов оцінки та продажу такого майна з заставним кредитором нормами Закону про банкрутство не передбачено.

В договорі № 140814/1 від 14.08.2014 р. про організацію та проведення аукціону та додатковій угоді до нього вказано початкову вартість майна.

На виконання вимог ч.5 ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатором було прийнято рішення про реалізацію майна банкрута, про що здійснена публікація 22.09.2014 р. за № 9170 на сайті Вищого господарського суду України, в якій зазначена дата продажу майна банкрута - 21.10.2014р.

Крім того, в матеріалах справи (а/с 53-54, том 3) містяться докази щодо наступних оголошень щодо продажу майна банкрута на аукціоні.

Порядок реалізації майна банкрута на повторному та другому повторному аукціонах встановлений ст. ст. 65, 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За ч. 3 ст. 65 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону".

Частиною 2 ст. 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

У пункті 33 листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 N 01-06/606/2013

"Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)" роз'яснено, що другий повторний аукціон проводиться зі зниженням початкової вартості на 20 відсотків від вартості першого повторного аукціону та за відсутності бажаючих укласти договір початкова вартість знижується на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір (відповідно на другому повторному аукціоні вартість майна становить 60 грн., але може бути знижена до 1 грн.).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно зазначено, що норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які регулюють порядок проведення повторного та другого повторного аукціонів з продажу майна банкрута, є імперативними, а отже, а ні забезпечений кредитор, а ні ліквідатор не мають правових підстав встановлювати інший порядок продажу, ніж передбачений цим Законом.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що ліквідатором банкрута були вчинені усі необхідні дії для виконання ним своїх повноважень щодо оцінки майна банкрута, вибору способу реалізації цього майна та визначення організатора аукціону для проведення аукціону з продажу майна банкрута, що свідчить про відсутність підстав для задоволення вимоги банку про усунення ліквідатора Щоголева М.І. від виконання обов'язків.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника щодо не погодження ліквідатором на момент укладення договору № 140814/1 від 14.08.2014 р. з кредитором ціни реалізації заставного майна, оскільки це договір був укладений на проведення 1-го аукціону, продаж майна на якому здійснювався у вигляді цілісного майнового комплексу за ціною, що складає суму всіх вимог кредиторів. Узгодження початкової вартості цілісного майнового комплексу боржника не вимагається, оскільки початкова вартість встановлюється Законом (ч.1 ст.43 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Скаржником не надано доказів затягування ліквідатором строку реалізації майна з посиланням на норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що встановлюють строки реалізації майна.

Крім того, скаржником не надано доказів неналежного контролю ліквідатором за майном боржника.

Господарським судом правомірно відмовлено в задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" щодо заборони Правобережній товарній біржі проводити аукціон з продажу майна банкрута, яке є забезпеченням вимог кредитора - публічним акціонерним товариством "Райффайзен банк Аваль" без погодження умов проведення аукціону з заставним кредитором, оскільки нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено, що господарський суд має право виносити заборону біржі проводити аукціон з продажу майна банкрута, без погодження умов проведення аукціону з заставним кредитором.

Отже, у Дніпропетровського апеляційного господарського суду відсутні підстави для задоволення заяви публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль про забезпечення вимог № 140-9-1-00/16-1451 від 23.12.2014р.

Враховуючи викладене, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції та не визнаються судом такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 99,101-103, 105, 106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль в задоволенні заяви про забезпечення вимог № 140-9-1-00/16-1451 від 23.12.2014р.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ в особі Дніпропетровської обласної дирекції публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 р. у справі №24/5005/10789/2011 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена в повному обсязі 02.02.2015 р.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Науменко

І.М.Кощеєв