ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р.Справа № 922/5278/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЙ ОФІС"
до ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит"
про стягнення коштів
за участю :

позивача - Ващенко В.С.,дов. №19/11-14 від 19.11.2014р.

відповідача - Рибальченко Д.В.дов., №ББУ/СА104/С/14 від 10.01.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЙ ОФІС" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" в якій просить суд стягнути з відповідача 105 572,83грн. основного боргу, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 111,46грн., посилаючись на укладення між сторонами договору поставки №101/14 від 28.01.2014року , відповідно до якого позивач поставив відповідачеві товар по видатковим накладним №17563 від 20.05.2-14року на суму 46 805,22грн., №17564 від 20.05.2014року на суму 458,40грн., №17565 від 20.05.2014року на суму 16077,47грн., №17566 від 20.05.2014року на суму 36 826,26грн., №19194 від 02.06.2014року на суму 5 405,48грн., вказаний товар був прийнятий відповідачем, про що свідчить підпис та печатка підприємства відповідача, однак свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару відповідач не здійснив, вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду від 18.11.2014року порушено провадження у справі№922/5278/14, розгляд справи призначено на 04.12.2014року .

Ухвалою господарського суду від 04.12.2014року, задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, розгляд справи відкладено до 23.12.2014року.

Ухвалою господарського суду від 23.12.2014року, задоволено узгоджене клопотання сторін щодо продовження строку розгляду справи, до 01.02.2015року, задоволено клопотання відповідача , про відкладення розгляду справи на іншу дату, розгляд справи відкладено до 20.01.2015року

Представник позивача в судовому засіданні 20.01.2015року підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.01.2014року заперечував проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву(вх.№1876 від 20.01.2015року) в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю , посилаючись на те, що порушення грошових зобов'язань зі стороні відповідача відбулося внаслідок непереборної сили, наявність якої визнається на рівні держави, зокрема, в якому встановлено, що анти терористична операція на території м. Луганська та Луганської області проводиться з 14.04.2014року на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014року «Про невідкладні заходи щодо подання терористичної загрози і збереження територіальної цілостності України», що затверджено відповідним указом В.о. Президента України О.Турчиновим, оскільки поставка товару товару була здійснена позивачем 20.05.2014року та 02.06.2014року , тобто вже діяла обставина непереборної сили, а отже на думку останнього, відповідач звільняється від відповідальності.

Крім того, представника звернувся до суду з клопотанням(вх.№1915 від 20.01.2015року) щодо відстрочення виконання рішення до 20.01.2015року , у зв'язку із проведенням антитеростичної операції на території якої знаходиться відповідач та ускладненням виконання рішенням суду.

Враховуючи те, що норми ст.38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та відповідача , всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

28.01.2014 року між Постачальником (ТОВ «Самекс Експрес», що змінило свою назву на ТОВ Мій офіс") і та Покупцем (ТОВІ «ДТЕК СВЕРДЛОВАГІТРАЦИТ») було укладено Договір поставки №101/14.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Пунктом 1.1. Договору визначено, що Постачальник зобов'язується поставити Товар, а покупець має право прийняти і оплатити Товар на умовах Договору. Товар, що поставляється за Договором визначається у специфікаціях, що є додатками до Договору.

Згідно із умовами пункту 5.3. Договору оплата поставленого за Договором Товару здійснюється покупцем протягом 60-ти календарних днів з моменту поставки товару.

Згідно п.8.1.договору , сторонами визначено, що цей договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріпленими печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у випадку належного виконання договору , строк дії договору встановлено до 31.12.2014року.

Як вбачається із матеріалів справи, у відповідності до умов Договору Постачальником було здійснено поставку Товару за видатковими накладними №17563 20.05.2014 р. 46 805.22 грн., №17564 20.05.2014 р. 458,40 гривень№17565 20.05.2014 р. 16 077.47 гривень№17566 20.05.2014 р. 36 826.26 гривень№19194 2.06 2014 р. 5 405.48 гривень на загальну суму 105 572,83 грн., вищевказаний товар був прийнятий відповідачем проте, останній свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару не здійснив внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість в сумі 105 572,83 грн. та в зв'язку з чим, вищевказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом за захистом порушених прав.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Господарським судом встановлено, що відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки - є господарськими зобов'язаннями, тому відповідно зі ст. 4, 173-175, ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Виходячи з наведеного, строк виконання зобов'язання з оплати придбаного товару є умовою, що забезпечує порядок виконання зобов'язання поставки.

Підставою виникнення у покупця грошового зобов'язання за загальним правилом є поставка продавцем майна.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Разом з цим, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з п. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Станом на момент розгляду справи відповідач 105 572,83 грн. заборгованості за отриманий за договором поставки товар не сплатив та не надав суду доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б оплату заборгованості, в зв'язку з чим, визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого позивачем товару на загальну суму 105572,83грн., що в свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог.

Щодо посилань відповідача на форс-мажорні обставини, господарський суд зауважує на наступне .

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідачем до матеріалів справи сертифікат Торгово-промислової палати України не надано, в зв'язку з чим, суд, вважає посилання відповідача на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" знаходиться в зоні АТО, що є надзвичайним станом, а тому договір поставки не могло бути виконано в зв'язку з форс мажорними обставинами, необґрунтованим, не доведеним жодним конкретним доказом, тобто позбавленим правового та фактичного обґрунтування.

Щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду до 20.07.2015року суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012, №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Як вказано у п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012, №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, в основу рішення про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання.

Відповідач посилається на проведення антитеростичної операції на території якої знаходиться відповідач та ускладненням виконання рішенням суду, враховуючи ,реальну можливість ускладення виконання судового рішення у зв'язку із проведенням антитерористичної операції, суд дійшов висновку про задоволення заявленого відповідачем клопотання про відстрочку виконання рішення суду.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати по сплаті судового збору та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі за позовну вимогу майнового характеру в розмірі 2 111,46 грн. покладаються на відповідача, з вини якого виник даний спір, який доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ" (94801, Луганська область, м. Свердловськ, вул.Енгельса,1, код 37596090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мій офіс" (02088, м. Київ, Дарницький район, вул. Леніна, буд.21, код 34539087) -105 572,83грн. заборгованості , витрати по сплаті судового збору в сумі 2 111,46грн.

Відстрочити виконання рішення суду до 20.07.2015року.

Наказ видати після набрання рішення законної сили.

Повне рішення складено 23.01.2015 р.

Суддя О.О. Присяжнюк