ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" січня 2015 р.Справа № 922/592/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" с. Мартове
до 1. Приватного акціонерного товариства "КРЕАТИВ", м. Кіровоград , 2. Фізичної особи-підприємця Протопопової Кіріни Едуардівни, м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 1 361 327,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрома" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Креатив" (відповідач-1) та до Фізичної особи-підприємця Протопопової Кіріни Едуардівни (відповідач-2), в якій просить суд:

- стягнути з відповідача-1 на користь позивача грошових коштів у розмірі 1316990,70 грн.;

- стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 на користь позивача 3% річних від суми заборгованості та інфляційні витрати у розмірі 44 336,72 грн;

- розірвати договір поставки № С14-00114 від 28.08.2014р., укладений між позивачем та відповідачем-1;

- стягнути з відповідача-1 судовий збір у розмірі 28 444,55 грн.

Допущене відповідачем порушення зобов'язання, передбаченого Договором поставки № С14-00114 від 28.08.2014р., завдає позивачу значну шкоду.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить Приватному акціонерному товариству "Креатив", у тому числі на грошові кошти, які обліковуються на його рахунках, відкритих в банківських установах, в межах ціни позову 1 361 327,42 грн. та судових витрат у розмірі 28 444,55 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що відповідач-1 не вживає жодних заходів з врегулювання спору в позасудовому порядку, на листи позивача та телефонні дзвінки не відповідає.

В позивача наявна інформація про те, що відповідач-1 не виконує зобов'язання перед іншими контрагентами, окрім ТОВ "Агрома" та має намір довести власне підприємство до банкрутства. На теперішній час відповідач-1 здійснює розпродаж майна та стягує кредиторську заборгованість із власних контрагентів (згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень за позовними заявами ПрАТ "Креатив" порушено 27 справ, у 2014 році винесено 17 рішень), однак з кредиторами не розраховується.

Наведена інформація підтверджує ті обставини, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову, виконання рішення у даній справі буде не можливим.

Господарський суд, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору і т.і.

В п.п. 1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що відповідно до статті 66 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому кожна суттєва для справи обставина повинна підтверджуватися належними і допустимими доказами. Господарський суд за змістом ст. 43 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Слід також зазначити, що в пункті 7.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Дослідивши підстави, викладені в заяві про вжиття заходів до забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що наведені позивачем обставини та додані на їх підтвердження докази свідчать про тривале ухилення відповідачем від виконання своїх договірних зобов'язань та імовірне подальше утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття заходів забезпечення, в той час як обраний позивачем захід у вигляді арешту майна та коштів, що належать відповідачу, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З іншого боку, суд враховує, що сума боргу є значною, а зазначений вид та спосіб забезпечення позову не є суттєвим обмеженням для відповідача, оскільки не заважає веденню ними господарської діяльності та не позбавляє відповідача в будь-який час виконати свої договірні зобов'язання та сплатити існуючу заборгованість.

Враховуючи вищенаведені приписи закону, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" про забезпечення позову задовольнити.

З метою забезпечення позову накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать Приватному акціонерному товариству "Креатив" (25014, Кіровоградська область, м. Кіровоград, просп. Промисловий, 19, ), у тому числі на грошові кошти, які обліковуються на рахунках в банківських установах: рахунок №1310, філія АТ "Укрексімбанк" у м. Кіровограді, МФО 323389; рахунок №347, філія АТ "Укрексімбанк" у м. Кіровограді, МФО 323389, в межах суми ціни позову 1 361 327,42 грн. та судових витрат у розмірі 28 444,55 грн.

Ухвала набирає чинності 30.01.2015 р., підлягає негайному виконанню та є виконавчим документом згідно Закону України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали до виконання - один рік до 31.01.2016 р.

Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрома" (62820, Харківська обл., Печенізький район, село Мартове, вул. 1 травня, ).

Боржником за даною ухвалою є Приватне акціонерне товариство "Креатив" (25014, Кіровоградська область, м. Кіровоград, просп. Промисловий, 19, ).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Т.О. Пономаренко
справа № 922/592/15