ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Справа № 5023/2005/12
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого -Панової І.Ю.,
суддів - Білошкап О.В.,
Погребняка В.Я.,
за участю представників:

ПАТ "ВТБ Банк" - Полякової І.В., Кісілевича О.М.,

Арбітражного керуючого Куліченка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу арбітражного керуючого Коник Оксани Василівни на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 та ухвалу господарського суду Харківської області від 13.08.2014 в частині призначення розпорядником майна Куліченка М.В. по справі №5023/2005/12 за заявою Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання банкрутом Іноземного підприємства "Торговий дім "ХЗШВ", -

в с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.08.2014 (суддя Дзюба О.А.) зобов'язано ПАТ "ВТБ Банк" в десятиденний строк з дня прийняття даної ухвали опублікувати в офіційному друкованому органі України газеті "Голос України" або "Урядовий Кур'єр" оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника - ІП "Торговий дім "ХЗШВ"; докази подання оголошення зобов'язано надати суду в триденний строк після його публікації; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Куліченко М.В., тощо.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 (колегія суддів: Бородіна Л.І. - головуючий, Білоусова Я.О., Гетьман Р.А.) ухвалу господарського суду Харківської області від 13.08.2014 залишено без змін.

Арбітражний керуючий Коник Оксана Василівна звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 13.08.2014 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 скасувати в частині призначення розпорядником майна боржника Куліченко М.В., справу передати до місцевого господарського суду для призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Коник О.В.

В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права,, зокрема, ст. ст.1, 97, 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 34, 36 ГПК України.

Заслухавши доповідь судді Білошкап О.В., вислухавши пояснення представників банку та розпорядника майном боржника Куліченка М.В., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 07.05.2012 року порушено провадження у справі про банкрутство Іноземного підприємства "Торговий дім "ХЗШВ" з підстав, передбачених ст. ст. 7, 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено підготовче засідання суду.

17.07.2012 ПАТ "ВТБ Банк" звернувся до господарського суду з клопотанням про призначення розпорядником майна боржника ІП "Торговий дім "ХЗШВ" арбітражного керуючого Бондарчука О.П.

23.07.2012, 12.08.2013 та 06.11.2013 арбітражним керуючим Бондарчуком О.П. подано до місцевого господарського суду повідомлення зі згодою на призначення його розпорядником майна ІП "Торговий дім "ХЗШВ" та додано ліцензію арбітражного керуючого від 11.07.2012 серії АВ№600846, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), договір добровільного страхування професійної діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) перед третіми особами.

25.06.2014 від арбітражного керуючого Коник О.В. надійшла до суду заява на участь у справі про банкрутство Іноземного підприємства "Торговий дім "ХЗШВ" в якості розпорядника майна, до вказаної заяви додано: свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), видане Міністерством юстиції України від 06.08.2013, договір оренди від 03.02.2014р., договір добровільного страхування відповідальності перед третіми особами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 24.04.2014 №15-001951-49.

13.08.2014 арбітражним керуючим Куліченком М.В. подано заяву про призначення його розпорядником майна у справі про банкрутство Іноземного підприємства "Торговий дім "ХЗШВ", до якої додано: свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), видане Міністерством юстиції України від 11.07.2013, ліцензію, видану Державним департаментом з питань банкрутства від 25.11.2009 серії АВ №499026, довідку-характеристику, договір добровільного страхування відповідальності перед третіми особами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 24.04.2014 №15-000879-82 та довідку про матеріально-технічне забезпечення умов діяльності арбітражного керуючого.

13.08.2014 ПАТ "ВТБ Банк" звернулося до місцевого господарського суду з клопотанням про призначення розпорядником майна боржника ІП "Торговий дім "ХЗШВ" арбітражного керуючого Куліченка М.В.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна - фізична особа, на яку у встановленому цим Законом порядку покладаються повноваження щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника на період провадження у справі про банкрутство в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 31 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну або економічну освіту, володіє спеціальними знаннями та не є зацікавленою особою щодо боржника і кредиторів.

Відповідно до ч.3 ст.13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо інше не передбачено цим Законом, розпорядником майна може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну чи економічну освіту або володіє спеціальними знаннями, не є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів відповідно до статті 1 цього Закону і яка має ліцензію арбітражного керуючого, що видається в установленому законодавством порядку.

Частиною 3 статті 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що арбітражними керуючими не можуть бути призначені: особи, які згідно з цим Законом вважаються заінтересованими; особи, які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, за винятком випадків, коли з дня усунення цієї особи від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років, якщо інше не встановлено цим Законом; особи, яким заборонено здійснювати цей вид підприємницької діяльності або займати керівні посади; особи, які мають судимість за вчинення корисливих злочинів.

До призначення арбітражним керуючим особа має подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб.

Заінтересованими особами стосовно боржника є юридична особа, створена за участю боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі і звільнені з роботи за рік до порушення справи про банкрутство, а також особи, які знаходяться у родинних стосунках із зазначеними особами та підприємцем (фізичною особою) боржником, а саме: подружжя, та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки. Для цілей цього Закону заінтересованими особами стосовно керуючого санацією чи кредиторів визнаються особи в такому ж переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника (статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Кредитори мають право запропонувати кандидатуру розпорядника майна, яка відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

При цьому, жодна із запропонованих суду кандидатур не має заздалегідь встановленого пріоритету перед іншими. Тобто, всі кандидатури, незалежно від того, хто їх пропонує суду, є рівними.

Виключне право призначення розпорядника майна боржника у справі про банкрутство належить господарському суду.

При призначенні арбітражного керуючого на посаду розпорядника майна суд, перевіривши відповідність запропонованих кандидатур вимогам статті 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", повинен враховувати освіту, досвід та показники роботи кандидатів у попередніх справах, кількість справ, у яких бере участь арбітражний керуючий, наявність у нього організаційних та технічних можливостей виконувати покладені на нього Законом обов'язки, страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші обставини.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна призначається господарським судом із числа осіб, зареєстрованих державним органом з питань банкрутства як арбітражні керуючі, відомості про яких надаються в установленому порядку Вищому господарському суду України.

За наявності конкуренції кандидатур на виконання повноважень розпорядника майна, господарські суди зобов'язані розглянути кожну кандидатуру окремо, незалежно від того ким з учасників провадження (чи самим арбітражним керуючим) подано клопотання (заява) про призначення тієї чи іншої особи розпорядником майна боржника та, відповідно, мотивувати свої висновки про відхилення тих чи інших кандидатур та обґрунтувати прийняте рішення про призначення тієї чи іншої кандидатури розпорядником майна боржника.

При цьому суд, враховуючи вимоги ст. 43 ГПК України, повинен належним чином обґрунтувати призначення арбітражного керуючого.

Так, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, призначаючи розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Куліченка М.В., встановив, що його кандидатура найбільш відповідає вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ним подано відповідну заяву зі згодою на участь у справі, оскільки його ліценція видана раніше, ніж у інших кандидатів, він має достатній практичний досвід в якості арбітражного керуючого, при цьому, він виконував обов'язки розпорядника майна, ліквідатора та керуючого санацією у більше ніж 50-ти справах про банкрутство, має у власному штаті постійного помічника, а також високопрофесійних фахівців з окремих питань, необхідний для якісного виконання обов'язків матеріальний та технічний ресурс.

Під час здійснення практики арбітражного керуючого Куліченко М.В. мав декілька позапланових перевірок органом з питань банкрутство, які успішно ним пройдені.

Судами також враховано, що арбітражний керуючий Куліченко М.В. має організаційну та технічну можливість здійснювати повноваження розпорядника майна у справі, що підтверджується відповідним доказами наданими до заяви. З

Разом з тим, господарським судом в ухвалі про призначення розпорядника майна боржника зазначено мотиви, з яких відхилено кандидатури інших арбітражних керуючих: Коник О.В. та Бондарчука П.П.

Зокрема, господарський суд першої інстанції відхилив кандидатуру арбітражного керуючого Коник О.В. у зв'язку з тим, що вона не надала належних доказів, які свідчили б про наявність більшого досвіду роботи чи більшої кількості справ, у яких вона брала участь як арбітражний керуючий та інших доказів, які б свідчили про наявність у неї будь-яких переваг перед іншими арбітражними керуючими.

Додані арбітражними керуючими до матеріалів справи договори добровільного страхування перед третіми особами не були прийняті судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки жодний з арбітражних керуючих не надав доказів набрання договору страхування чинності а саме, здійснення першого страхового платежу.

Отже, як вірно встановив суд апеляційної інстанції, судом першої інстанції було розглянуто та здійснено порівняльний аналіз всіх кандидатур арбітражних керуючих та в результаті розгляду обрано кандидатуру арбітражного керуючого Куліченка М.В., заявником апеляційної скарги не надано жодних аргументів та доказів, які б свідчили про переваги інших кандидатур арбітражних керуючих над кандидатурою арбітражного керуючого Куліченка М.В. на посаду розпорядника майна боржника.

Доводи, викладені Коник О.В. в касаційній скарзі зводяться до переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції відповідно до статті 1117 ГПК України.

Згідно статті 111-7 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або в постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо правомірності призначення арбітражного керуючого Куліченка М.В. на посаду розпорядника майна боржника, кандидатура якого була запропонована кредитором ПАТ "ВТБ Банк", оскільки суд першої інстанції, розглянувши надані пропозиції щодо кандидатур арбітражних керуючих, мав достатні правові підстави для призначення арбітражного керуючого Куліченка М.В. розпорядником майна ІП "Торговий дім "ХЗШВ" та, відповідно, відхилення кандидатури інших арбітражних керуючих.

З урахуванням вищевикладеного та виходячи із меж перегляду справи касаційною інстанцією, встановлених ст. 111-7 ГПК України, відповідно до яких правова оцінка обставин та достовірності доказів є виключно прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 та ухвала господарського суду Харківської області від 13.08.2014 прийняті у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства, тому підстави для їх скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу арбітражного керуючого Коник Оксани Василівни залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 та ухвалу господарського суду Харківської області від 13.08.2014 по справі №5023/2005/12 в частині призначення розпорядником майна боржника Куліченко М.В. залишити без змін.

Головуючий: Панова І.Ю.
Судді:Білошкап О.В.
Погребняк В.Я.