ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.02.2015 Справа № 920/1795/14

Господарський суд Сумської області у складі: головуючий суддя Моїсеєнко В.М., судді Левченко П.І., Котельницька В.Л. при секретарі судового засідання Сорока Л.М., розглянувши матеріали справи:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТЦ «Оріон Д», м.Суми

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «АСУ інжиніринг», м.Суми

про стягнення 55000,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Солошенко Л.Є.

від відповідача: Нестеренко А.В.

В судовому засіданні 09.12.2014р. оголошувалася перерва до 10 год.20 хв. 18.12.2014р.та з 11 год.00 хв. 15.01.2015р. до 11 год.30 хв. 04.02.2015р.

Суть спору: позивач, згідно вимог позовної заяви № 24/10 від 24.10.2014р. просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму передплати за договором № 070413 від 23.04.2013р. в розмірі 32000,00 грн. та 174,00 грн. пені, а також суму передплати за договором № 0402123 від 15.05.2013р. в розмірі 23000,00 грн. та 3548,92 грн. пені та стягнути 1827 грн. витрат по сплаті судового збору та 3000 грн. - за надання правових послуг адвоката.

Відповідач подав відзив від 10.11.2014р. на позов, в якому , посилаючись на акт виконання пусконалагоджувальних робіт, підписаний позивачем та відповідачем, зазначає, що свої обов'язки він виконав в повному обсязі, що підтверджує доданими 08.12.2014р. до матеріалів справи належним чином завіреними копіями документів серед іншого , і актом від 01.07.2013р. виконання пусконалагоджувальних робіт та актом від 03.11.204р. Зазначені документи оглянуті в судовому засіданні та долучені до матеріалів справи.

Позивач подав додаткові пояснення та уточнення позовних вимог від 05.12.2014р. вих. № 05/12-04, зазначає, що заперечення відповідача проти позову є необґрунтованими, так як відповідач зобов'язаний був повідомити позивача про готовність товару до передачі позивачу.

Позивач зазначає, що п.8.2 Договору № 040213 від 15.05.2013р. визначена відповідальність відповідача за недопоставку чи несвоєчасну поставку товару, а саме відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за недопоставку та /або несвоєчасну поставку товару пеню в розмірі 0,1% від вартості недопоставленого та/або несвоєчасно поставленого товару за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки товару.

Позивач зазначає, що фактично вказана відповідальність продавця є штрафом, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання по договору № 040213 від 15.05.2013р.,тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 4186 грн. штрафу.

Стосовно виконання умов договору № 070413 від 23.04.2013р. позивач зазначає, що акту виконаних робіт, який підписаний в двосторонньому порядку уповноваженими на те особами, не існує , зазначає, що згідно п.3.3 даного договору відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,2% вартості робіт за кожний день прострочення, але не більше 5% загальної вартості договору.

Позивач вважає, що фактично вказана відповідальність є штрафом, тому просить стягнути з відповідача на свою користь 4350 грн. штрафу за невиконання умов договору № 070413 від 23.04.2013р. Таким чином, позивач в своїй заяві від 05.12.2014р. вих. № 5/12-14 просить стягнути з відповідача на свою користь 32000 грн. передплати та 4350 грн. штрафу за невиконання зобов'язань, визначених договором № 070413 від 23.04.2013р. та 230000 грн. передплати та 4186 грн. штрафу за невиконання зобов'язань по договору № 040213 від 15.05.2014р.

Зазначені пояснення позивача долучені до матеріалів справи.

18.12.2014р. від позивача надійшло клопотання від 18.12.2014р. вих. № 18/12-14 про приєднання документів та додаткові пояснення по справі, зазначене клопотання розглянуто в судовому засіданні 18.12.2014р. та подані позивачем документи долучені до матеріалів справи.

Відповідач подав заперечення від 18.12.2014р. на позов, в яких зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не виконано обов'язок щодо попередньої оплати товару, як то передбачено п.3.2 договору від 15.05.2013р. № 0402143 - покупець повинен на протязі 5-ти банківських днів провести оплату 100% ціни товару, що на даний час позивачем не здійснено. По укладеному сторонами договору від 23.04.2013р.№ 070413 на виконання пусконалагоджувальних робіт та коригування програмного забезпечення САУ АГНКС-ОД24.04 у м. Торез, відповідач зазначає, що свої обов'язки виконав в повному обсязі, що підтверджує наданим до матеріалів справи актом виконання пусконалагоджувальних робіт від 23.04.2013р., який підписаний повноважним представниками позивача та відповідача.

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що він сплатив відповідачу на виконання умов договору від 15.05.2013р. по платіжних дорученнях № 444 від 11.07.2013р. 7000 грн. та № 514 від 15.07.2013р. 16000 грн., до матеріалів позову додав копії вищевказаних платіжних доручень, в яких в розділі призначення вказано рах.27 від 05.07.2013р.

На виконання умов договору від 23.04.2013р. позивач сплатив по платіжних дорученнях № 1118 від 10.06.2013р. 20000 грн., призначення платежу оплата за ПНР і користування ПЗ САК АГНКС Термез дог.070413 від 23.04.13р. та № 513 від 15.07.2013р. 12000 грн., призначення платежу оплата за ПНР і користування ПЗ рах.13 від 25.04.2013р.

В судовому засіданні 18.12.2014р. представник відповідача подав погоджену з представником позивача заяву, в якій просить розглядати справу в зв'язку з її складністю колегіально , суд задовільнив зазначене клопотання, на підставі ст. 46 ГПК України.

Ухвалою суду від 15.01.2015 року призначено колегіальний розгляд справи № 920/1795/14 у складі колегії суддів: головуючий суддя Моїсеєнко В.М., судді: Левченко П.І., Котельницька В.Л.

05.01.2015 року позивач подав до суду клопотання про приєднання документів та додаткові пояснення в справі № 920/1795/14, а саме: копії рахунків № 13 від 25.04.2013 року та № 27 від 05.07.2013 року.

13.01.2015 року від відповідача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи документів, що підтверджують виконання ним своїх зобов'язань за договорами, а саме : копію довідки про проведення пуско-налагоджувальних робіт від 23.12.2014 року № 35 та копії рахунків № 13 від 25 квітня 2013 року та № 27 від 05 липня 2013 року. Зазначені документи оглянуті в судовому засіданні та долучені до матеріалів справи.

04.02.2015р. відповідач подав додаткові заперечення на позов, в яких, посилаючись на чинне законодавство, зазначає, що невиконання позивачем своїх договірних зобов'язань щодо попередньої оплати за договором № 040213 від 15.05.2013р. надає право відповідачу не поставляти товар за даним договором. Безпідставна відмова позивача від договору № 070413 від 23.04.2013р. позбавляє права вимагати від відповідача сплати попередньої оплати в повному обсязі , а також сплати залишку коштів, оскільки за змістом ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши наявні докази, які мають суттєве значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В обґрунтування своїх вимог про стягнення з відповідача на свою користь 32000 грн. передплати та 4350 грн. штрафу за невиконання зобов'язань, визначених договором № 070413 від 23.04.2013р. та 230000 грн. передплати та 4186 грн. штрафу за невиконання зобов'язань по договору № 040213 від 15.05.2014р., позивач зазначає, що п.1.1 договору № 040213 від 15.05.2013р. передбачено обов'язок відповідача ( продавця) виготовити, поставити та передати у власність позивача ( покупця) товар згідно специфікації ( додаток №3), а позивач ( покупець) зобов'язаний прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Як зазначає позивач та вбачається з умов п.1.5 договору № 040213 від 15.05.2013р., за яким визначені строки поставки, а саме товар повинен бути поставлений згідно плану - графіку, який визначений в додатку № 2 до договору, а саме серпень 2013р.

Пунктом 3.2. зазначеного договору передбачено, що позивач (покупець) здійснює 100% передплату всієї вартості товару на підставі рахунку-фактури відповідача ( продавця) згідно графіку платежів протягом 5-ти банківських днів з дня отримання рахунку та згідно письмової заявки покупця.

Пунктом 4.2 зазначеного договору сторони узгодили, що загальна вартість договору становить 91758,00 грн., в т.ч. ПДВ 15293,00 грн.

Як стверджує позивач , на виконання умов укладеного договору, ним сплачено 11.07.2013р. 7000,00грн. та 15.07.2013р. - 16000,00 грн., а всього 23000,00 грн. , що підтверджується платіжними дорученням № 514 від 15.07.2013р. та № 444 від 11.07.2013р., проте відповідачем не виконано обов'язку щодо виготовлення та поставки товару, що є на даний час підставою для втрати інтересу у позивача на отримання даного товару, а тому позивач звернувся до відповідача з вимогою від 28.08.2014р. щодо повернення суми попередньої оплати , а в подальшому до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача зазначеної суми попередньої оплати та штрафу за невиконання договірних зобов'язань.

Згідно вимог ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З поданих позивачем доказів слідує, що він сплатив відповідачу за відсутності графіку платежів 11.07.2013р. - 7000,00 грн., а 15.07.2013р. - 16000,00 грн., а всього 23000,00 грн., хоча отримав від відповідача рахунок № 27 від 05.07.2013р. по договору № 040213 від 15.05.2013р. на суму 57758,04 грн.

Тобто, позивач не виконав належним чином свого зобов'язання щодо здійснення передоплати у розмірі 100% як то передбачено п.3.2 зазначеного договору, або хоча б у розмірі 57758,04грн. на підставі рахунку № 27 від 05.07.2013р.

Згідно ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України, позивач повинен був здійснити попередню оплату 57758,04 грн. протягом 5-ти банківських днів з дня отримання рахунку, але сплатив лише 23000,00 грн. і, таким чином, не виконав обов'язку щодо попередньої оплати, а тому у даному випадку застосовується положення ст.538 Цивільного кодексу України. При цьому положення ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України у даному випадку не може застосовуватися, оскільки покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати лише, якщо продавець ( у даному випадку - відповідач) одержав визначену договором суму попередньої оплати товару і не передав товар у встановлений строк. У даному разі продавець ( відповідач) не одержав обумовленої договором попередньої оплати у розмірі 100% усієї вартості товару, що унеможливило передачу неоплаченого товару позивачеві у встановлений строк, а відтак останній не вправі вимагати повернення суми попередньої оплати , посилаючись на ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України, а також не мав і не має права вимагати передання йому відповідачем неоплаченого товару.

Відповідач у даному випадку , згідно частини третьої ст.538 Цивільного кодексу України, має право зупинити виконання свого обов'язку щодо передачі позивачеві товару до виконання останнім свого зобов'язання щодо здійснення попередньої оплати у розмірі 100% вартості товару.

Як вбачається з положень договору № 070413 від 23.04.2013р., укладеного позивачем та відповідачем на виконання пусконалагоджувальних робіт та коригування програмного забезпечення САУ АГНКС-ОД24.04 у м. Торез, предметом договору є виконання пусконалагоджувальних робіт та коригування програмного забезпечення САУ АГНКС-ОД24.04, строк виконання зазначених робіт не встановлено.

Як встановлено судом, укладений між сторонами договір містить елементи договору підряду.

Пунктом 2.1. договору передбачена вартість робіт по договору 87000,00 грн. ,в т.ч. ПДВ 14500,00 грн.

Відповідно до п.2.2 договору №070413 від 23.04.2013р., позивач (замовник) здійснює попередню оплату в розмірі 50% від загальної вартості договору в розмірі 43500,00 грн., в т.ч. ПДВ 7250,00 грн. Решта вартості ( 43500,00 грн.) сплачується на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт на протязі 7 -ми календарних днів з моменту підписання актів здачі-приймання виконаних робіт.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується представником позивача в судовому засіданні, позивач не в повному обсязі перерахував відповідачеві кошти, а саме 10.06.2013р. - 20000,00 грн., 15.07.2013р. - 12000,00 грн., а всього 32000,00 грн., хоча рахунок був наданий відповідачем за № 13 від 25.04.2013р. на суму 43500,00 грн., проте позивачем сплачено 32000,00 грн.

Отже, позивач не виконав свого зобов'язання за даним договором щодо попередньої оплати в розмірі 50% від загальної вартості договору, як і не виконав обов'язку підписання актів здачі-приймання виконаних відповідачем робіт за цим договором, порушуючи вимоги ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, позивач в односторонньому порядку відмовився від виконання відповідачем робіт , передбачених договором № 070413 від 23.04.2013р., однак достатніх доказів, які б свідчили про невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №070413 від 23.04.2013р. позивач суду не надав, проте відповідачем надані докази , які долучені до матеріалів справи та свідчать про проведення представником відповідача в м. Торез робіт , передбачених зазначеним договором .

Статтею 856 Цивільного кодексу України визначено , якщо замовник ( в даному випадку позивач) не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми , належної підрядникові ( в даному випадку відповідачеві) у зв'язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника.

До іншого майна замовника відносяться, у тому числі , грошові кошти.

За таких обставин, позивач не вправі вимагати від відповідача повернення грошових коштів, тим більше, що строк виконання робіт сторонами у договорі не встановлений, а відтак відсутнє прострочення відповідача (виконавця робіт).

З матеріалів справи вбачається, що у даному випадку мало місце прострочення кредитора ( ст. 613 Цивільного кодексу України), тобто прострочення позивача, за яке не може відповідати відповідач.

Згідно ч.1 статті 613 Цивільного кодексу України , кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання , запропоноване боржником, або не вчинив дій , що встановлені договором ( у даному випадку позивач не здійснив попередньої оплати в розмірі, обумовленому договорами), актами цивільного законодавства що випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Частиною другою статті 613 Цивільного кодексу України визначено, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Оскільки позивач до цього часу не здійснив попередньої оплати відповідачеві у розмірах, визначених договорами, то відповідач має і на даний час право на відстрочення своїх договірних зобов'язань, а відтак позивач не вправі вимагати стягнення з відповідача сум частково сплаченої попередньої оплати, що здійснена ним з порушенням умов договорів.

Згідно вимог ст. ЗЗ ГПК України сторони зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підстави своїх вимог та заперечень.

Виходячи з вищевикладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 32000 грн. передплати та 4350 грн. штрафу за невиконання зобов'язань, визначених договором № 070413 від 23.04.2013р. та 230000 грн. передплати та 4186 грн. штрафу за невиконання зобов'язань по договору № 040213 від 15.05.2014р. , суд вважає необґрунтованими, недоведеними і не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Крім цього , позивачем заявлені до суду вимоги по відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача 3000 грн. - витрат на правову допомогу адвоката.

В якості обґрунтування вимог в даній частині позову позивачем додано до матеріалів справи договір від 14.06.2014р. про надання правових послуг адвоката , укладений між адвокатом Солошенко Л.Є. та Клієнтом ТОВ «ІТЦ «Оріон Д» , відповідно до умов якого ( п.1.договору) клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов'язання на представництво його інтересів в цивільних, кримінальних, адміністративних справах з усіма правами захисника в справі.

Відповідно до п.5 договору від 14.06.2014р. оплата за надані послуги проводиться відповідно до додатку № 1 , який є частиною цього договору. Однак зазначений додаток № 1 в матеріалах справи відсутній, проте до матеріалів справи позивач додав копію свідоцтва № 601 про право на заняття адвокатською діяльністю, оригінал ордеру серії СМ № 39, оригінал квитанції № 543108 від 24.20.201р. про сплату адвокату Солошенко Л.Є. 3000 грн. коштів за надану правову допомогу.

Статтею 44 Господарського процесуального Кодексу України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру"

За змістом приписів частини 3 статті 48 та частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача, при відмові в позові - на позивача.

Відповідно до вищевикладеного , ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТЦ «Оріон Д»( 40031, м.Суми, вул.Курська.147) - відмовити.

Повне рішення складено 05.02.2015р.

Головуючий суддя В.М. Моїсеєнко

Судді П.І. Левченко

В.Л. Котельницька