РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015Справа № 910/27518/14
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування»

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про відшкодування шкоди в порядку регресу, 4 424, 39 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

Від позивача Пилипенко Я.М. (дов. від 31.12.14 № 31/12-14_П)

Від відповідача Білинова А.В. (дов. від 02.01.15 №01/123-56)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.12.2014 позивач - товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом №15/04/8.01/1064-14 від 04.12.2014 до товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 7 779, 36 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № CLAU № 3346 від 23.06.2014, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому позивачем, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст.ст. 993, 1191 ЦК України, отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу, з вини якого трапилось ДТП, що підтверджується постановою суду, була застрахована відповідачем, позивач просить стягнути з останнього шкоду в порядку регресу у розмірі 7 779, 36 грн. в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.12.2014 порушено провадження у справі № 910/27518/14, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.01.2015.

На призначене судове засідання 12.01.2015 прибули представники сторін, надали пояснення по справі та подали додаткові докази по справі. Суд оголосив перерву під час розгляду справи на 26.01.2015.

В судове засідання прибули 26.01.2015 представники сторін, надали пояснення по справі.

22.12.2014 через загальний відділ канцелярії господарського суду міста Києва надійшов лист №7/2-28/35326 від 18.12.2014 від МТСБУ на запит відповідно до ухвали господарського суду від 10.12.2014.

12.01.2015 через загальний відділ канцелярії господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву №03/25 від 12.01.2015.

14.01.2015 через загальний відділ канцелярії господарського суду міста Києва надійшло заперечення на відзив №15/04/8.01/012-15 від 13.01.2015.

26.01.2015 представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог № 15/04/8.01/039-15 від 21.01.2015.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

23.06.2014 між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» та Каращуком Василем Дмитровичем було укладено договір страхування наземного транспортного засобу № CLAU № 3346 (далі за текстом - договір). Об'єктом даного Договору є транспортний засіб "Ford Focus", державний номерний знак АА 5143 РВ.

Строк дії даного договору з 28.06.2014 до 27.06.2015.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП та вигодонабувачем є Каращук Василь Дмитрович.

20.07.2014 о 10 год. 05 хв. в м. Києві по бул. Лепсе, буд. 65 автомобіль «Land Сruiser», державний номерний знак АА 1577 ВР, під час розвороту ліворуч не надав дорогу автомобілю марки «Ford Focus», державний номерний знак АА 5143 РВ, який рухався по рівнозначній дорозі прямо, чим порушив п.16.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Ford Focus», державний номерний знак АА 5143 РВ було пошкоджено, що підтверджується розширеною довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 9413480 видано. Управлінням Деравтоінспекції Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві.

Згідно з постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 07.08.2014 у справі №760/15613/14-п, дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Давиденком Ігорем Борисовичем п.п. 16.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, в результаті чого останнього визнано винним у скоєнні правопорушення .

Відповідно до заяви №2656.206.14.01 від 22.07.2014 про настання страхового випадку по договору страхування CLAU № 3346 від 23.06.2014, страхувальник зазначив, що виплати що винагодонабувачем за даним страховим випадком є Каращук Василь Дмитрович.

Матеріали справи містять заяву про виплату страхового відшкодування №15/04/9.01./2016.14 від 04.08.2014 відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № CLAU № 3346 від 23.06.2014 укладеного між позивачем та Каращуком Василем Дмитровичем.

Відповідно до рахунку-фактури ТОВ «Віді Край Моторз» №АДС-00007167 від 22.07.2014 виданого на ім'я Каращука Василя Дмитровича, розмір відновлювального ремонту застрахованого позивачем автомобіля складає 7 779, 36 грн. Сума відновлювального ремонту автомобіля Ford Focus», державний номерний знак АА 5143 РВ, затверджена позивачем відповідно до страхового акту №КР-008558 від 20.08.2014 та розрахунку страхового відшкодування до нього.

Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування №15/04/9.01./2014.16 від 04.08.2014 винагодобувачем за даним страховим випадком є Каращук Василь Дмитрович, який просив суму страхового відшкодування на відновлювальний ремонт автомобіля перерахувати на рахунок ТОВ «Віді Край Моторз».

Позивач платіжним дорученням №2475 від 28.08.2014 перерахував затверджений розмір страхового відшкодування на відновлювальний ремонт автомобіля на рахунок ТОВ «Віді Край Моторз».

Матеріали справи містять акт виконаних робіт №АДСА-0016033 від 24.09.2014 виданого ТОВ «Віді Край Моторз» на суму 7 79,36 грн.

Своєю заявою №15/04/8.04/360-14 від 15.09.2014 про страхове відшкодування позивач звернувся до відповідача з вимогою про виконання регресного зобов'язання останнього відповідно до ст.. 27 Закону України «Про страхування» та ст.. 993 Цивільного кодексу України, в сумі 7 779,36 грн. Зазначена заява отримана представником відповідача 19.09.2014, відповідно до поштового повідомленням № 05020129.

Матеріали справи містять відповідь МТСБУ №7/2-28/35326 від 18.12.2014 на запит господарського суду міста Києва відповідно до ухвали від 10.12.2014 у справі №910/27518/14, в якому зазначено, що відповідно до полісу обов'язкового державного страхування власників наземних транспортів №АС/6900797 автомобіль "Land Cruiser", державний номерний знак АА 1577 ВР, застраховано в ТДВ «Альфа-Гарант», та має франшизу в розмірі 510,00 грн.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву №03/25 від 12.01.2015 не погоджується з сумою відновлювального ремонту зазначеного позивачем в розмірі 7 779, 36 грн., оскільки вважає що зазначена сума є завищеною. Відповідачем у відзиві надано ремонту калькуляцію ТОВ «Експертуп - АВЕ», відповідно до якої вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Focus», державний номерний знак АА 5143 РВ, складає 3 354, 97 грн.

14.01.2015 позивач надав свої заперечення на відзив №15/04/8.01/012-15 від 13.01.2015, відповідно до якого не погоджується із запереченнями відповідача щодо завищеної суми відновлювального ремонту автомобіля «Ford Focus», державний номерний знак АА 5143 РВ, в розмірі 3 354, 97 грн.

Позивач подав заяву про зменшення позовних вимог №15/04/8.01/039-15 від 21.01.2015, в якій просить зменшити суму заявлених позовних вимог на 3 354,97 грн. у зв'язку з частковою сплатою відповідачем суми заявлених позовних вимог відповідно до банківської виписки за 20.01.2015. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 4 242, 39 грн.

В судовому засіданні 26.01.2015 представник відповідача подав клопотання про доручення документів по справі, в якому міститься платіжне доручення №8841 від 20.01.2015 на суму 3 354,97 грн., та просить відмовити в решті заявлених позовних вимог.

Суд приймає зменшення позовних вимог.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 257, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки, а за регресними зобов'язаннями, перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 07.08.2014 у справі №760/15613/14-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Бойком Миколою Миколайовичем п.п. 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Судом встановлено, що за наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем перераховано, відповідно до заявки про виплату страхового відшкодування №15/04/9.01./2014.16 від 04.08.2014, на користь ТОВ "Віді Край Моторз" страхове відшкодування в розмірі 7 779, 36 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2475 від 28.08.2014 на зазначену суму .

Таким чином, на підставі зазначених вище обставин справи, наведених норм закону та у зв'язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності №АС/6900797 на відповідача покладений обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу автомобіль "Land Cruiser", державний номерний знак АА 1577 ВР.

Згідно страхового акту №КР-008558 від 20.08.2014, виставленого позивачем, вартість відновлювальних робіт застрахованого ним автомобіля «Ford Focus», державний номерний знак АА 5143 РВ, склала 7 779,36 грн.

У відповідності до вищевказаних норм, ст.ст. 512-514, 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги, яке ПрАТ СК "Еталон" мало до відповідача як страховика цивільної відповідальності, щодо шкоди, заподіяної внаслідок експлуатації транспортного засобу «Ford Focus», державний номерний знак АА 5143 РВ.

Як встановлено судом, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Focus», державний номерний знак АА 5143 РВ, становить 7 787, 93 грн. , проте враховуючи заяву позивача про зменшення позовних вимог та платіжне доручення №8841 від 20.01.2015, сума позову складає 4 424, 39 грн.

Щодо наданого відповідачем відзиву на позовну заяву, суд зазначає, що статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

При цьому п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Суд зазначає, що за вказаними нормами врегульовано правовідносини, пов'язані у тому числі із визначенням розміру збитків у правовідносинах у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як було встановлено судом, правовідносини позивача - ТДВ «СК «Віді-Страхування» та страхувальника - Каращука Василя Дмитровича, виникли на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № CLAU № 3346 від 23.06.2014, отже добровільним страхуванням. Вказані правовідносини не регулюються нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Добровільним же страхуванням, згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про страхування" - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Суд звертає увагу на норми ст. 25 Закону України "Про страхування", якими визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Отже, Закон України "Про страхування" не містить положень, які б зобов'язували страховика за договором добровільного страхування визначити розмір страхового відшкодування з урахуванням лише авто товарознавчої експертизи, а також лише на підставі звіту про оцінку колісного транспортного засобу.

Суд зазначає, що ремонтної калькуляції відновлювального ремонту є лише оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не фактичну суму, яка необхідна для відновлення транспортного засобу.

Позивач надав суду рахунку-фактурут№АДС-00007167 від 22.07.в якій зазначено фактичний розмір відновлювального ремонту застрахованого позивачем в сумі 7 779, 36 грн., на підставі якого позивач здійснив страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, розмір відшкодування, право вимоги виплати якого відповідачем виникло у позивача, обмежений лише фактичними витратами (платежами) страховика (позивача), здійсненими на користь страхувальника.

Полісом № АС/6900797 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн., а також франшизу в розмірі - 510, 00 грн.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене, суд вважає, що страхове відшкодування за полісом № АС/6900797 підлягає зменшенню на 510,00 грн.

Враховуючи визначені полісом № АС/6900797 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, обмежений розміром вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідач був зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в 3 914, 39 грн. (вартість відновлювального ремонту з часткової сплати у розмірі 4 424, 39 грн. - 510,00 грн. франшиза за полісом).

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 3 914, 39 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, буд. Л. Українки, 26, код 32382598) з будь-якого рахунку на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул.В.Кільцева, 56) грошові кошти у сумі страхового відшкодування - 3 914 (три тисячі дев'ятсот чотирнадцять) грн. 39 коп. та судовий збір в сумі 919 (дев'ятсот девятнадцять ) грн. 30 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 26.01.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане 31.01.2015

Суддя В.О. Демидов