ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2015 р. Справа № 5015/1196/12

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Дубник О.П.

Скрипчук О.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

м.Стрий Львівської область б/н від

29.12.2014р.

на ухвалу господарського суду Львівської

області від 15.12.2014р.

про роз'яснення рішення господарського суду

Львівської області від 15.06.2012р.

у справі № 5015/1196/12

за позовом ОСОБА_3 м.Стрий

Львівської області

до відповідача товариства з обмеженою

відповідальністю „Дібровастрий"

м.Стрий Львівської області

за участю третьої особи-1,

яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору

на стороні відповідача виконавчого комітету Стрийської міської

ради Львівської області м.Стрий

Львівської області

за участю третьої особи-2,

яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору

на стороні позивача ОСОБА_4 м.Стрий

Львівської область

за участю третьої особи-3,

яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору

на стороні відповідача ОСОБА_2

м.Стрий Львівської область

про визнання частково недійсним рішення загальних зборів ТзОВ „Дібровастрий" від 12.05.2009р. (протокол №1).

за участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_5 - за довіреністю №539 від 19.07.2013 р.; ОСОБА_6 - за довіреністю №1664 від 17.09.2013 р.

відповідача: не з"явився

третьої особи-1: не з"явилась

третьої особи-2: не з"явилась

третьої особи-3 : ОСОБА_7 - за довіреністю б/н від 15.07.2013 р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області у даній справі від 15.12.2014 р. (суддя Сухович Ю.О.) задоволено клопотання позивача і надано роз'яснення рішення суду у даній справі від 15.06.2012 р. Вказаною ухвалою роз'яснено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 набули прав учасників ТзОВ «Дібровастирий». Частка у статутному капіталі товариства ОСОБА_2 становить 25%, ОСОБА_4 становить 10%.

Враховуючи мотивувальну частину вказаної ухвали, з посиланням на ч.1 ст. 104, ст. 108, ч.1 ст.140 ЦК України, основною підставою надання роз'яснення рішення суду стало те, що учасникам ТзОВ "Дібровастрий" слід вчинити дії щодо приведення установчих документів товариства у відповідність до норм чинного законодавства з врахуванням рішення господарського суду Львівської області від 15.06.2012 р. щодо розподілу часток у статутному капіталі товариства, які таким рішенням не визначено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, третьою особою-3 ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу у якій просить її скасувати та прийняти рішення про відмову у задоволенні заяви про надання роз'яснення рішення суду. Така скарга мотивована тим, що на думку третьої особи, формування статутного капіталу товариства, зокрема, його збільшення або зменшення, визначено чинним законодавством та реалізується виключно органами товариства, які діють відповідно до установчих документів та закону, зокрема, згідно ст. 58 Закону України «Про господарські товариства», загальними зборами учасників, які складаються з учасників товариства, а не за рішенням суду шляхом надання роз'яснення. Крім цього, апелянт вважає, що суд всупереч вимог ст.ст. 88, 89 ГПК України, оспорюванню ухвалою змінив зміст рішення фактично прийнявши додаткове рішення.

Представники відповідача та третіх осіб 1 та 2 в судове засідання не з"явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та дату судового засідання. Представники позивача та третьої особи-3 виклади доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Враховуючи доводи та заперечення представників сторін, розглядом матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

Фізична особа ОСОБА_3 подала 26.03.2012 р. до господарського суду Львівської області позовну заяву до ТзОВ„Дібровастрий" з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог про визнання недійсним рішення №2 (підпункт 2) загальних зборів учасників ТзОВ „Дібровастрий" від 12.05.2009р., яке оформлено протоколом №1, в частині затвердження розміру (вартості) вкладу учасника ОСОБА_2 у розмірі 27 600,00 грн., що становить 34,5 часток статутного капіталу ТзОВ „Дібровастрий" та в частині затвердження розміру (вартості) вкладу учасника ОСОБА_4 у розмірі 400,00 грн., що становить 0,5 часток статутного капіталу товариства; визнання недійсним рішення №3 загальних зборів учасників ТзОВ „Дібровастрий" від 12.05.2009р., яке оформлено протоколом №1, про затвердження статуту товариства.

Рішенням суду у даній справі від 15.06.2012 р. такий позов задоволено частково та відповідно визнано недійсним п.2 питання другого рішення загальних зборів учасників ТзОВ "Дібровастрий"від 12.05.2009 р., яке оформлено протоколом № 1 від 12.05.2009 р. в частині затвердження розміру (вартості) вкладу учасника ОСОБА_2 у розмірі 27 600,00 грн., що становить 34,5 часток статутного капіталу ТзОВ "Дібровастрий" та в частині затвердження розміру (вартості) вкладу учасника ОСОБА_4 у розмірі 400,00 грн., що становить 0,5 часток статутного капіталу ТзОВ "Дібровастрий".

В частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним п.3 рішення загальних зборів учасників ТзОВ "Дібровастрий" від 12.05.2009 р., яке оформлено протоколом № 1 від12.05.2009 р. про затвердження статуту товариства, відмовлено.

Таке рішення залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.07.2012 р. та постановою Вищого господарського суду України від 28.11.2012 р.

У п. 4.4 статуту товариства, затвердженого загальними зборами учасників згідно протоколу № 1 від 12.05.2009 р. та зареєстрованого державним реєстратором 27.05.2009 р. за № 0000809 передбачено, що учасники в рахунок своїх вкладів в статутний капітал товариства вносять майно передане згідно передавального акту, при цьому: ОСОБА_3 - 16 000 грн., що становить 20,0 часток; ОСОБА_2 - 27 600 грн., що становить 34,5 часток; ОСОБА_8 - 16 000 грн., що становить 20,0 часток; ОСОБА_9 20 000 грн., що становить 25,0 часток; ОСОБА_4 - 400 грн., що становить 0,5 часток.

Таким чином, відмовляючи рішенням суду у даній справі від 15.06.2012 р. про визнання недійсним п.3 рішення загальних зборів учасників ТзОВ "Дібровастрий" від 12.05.2009 р. про затвердження статуту товариства, судом залишено без змін його редакцію загалом, та зокрема названий вище п. 4.4, яким визначено розмір вкладів учасників до статутного капіталу товариства. Тобто, спір в частині дійсності статуту, вирішено по суті.

Оспорюваною ж ухвалою від 15.12.2014 р., всупереч залишеного без змін п.4.4 статуту товариства, судом першої інстанції визначено інші розміри внесків учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_4

У відповідності до ст. 89 ГПК України, суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Таким чином, підсумовуючи зазначене вище, суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу, фактично прийняв додаткове рішення по суті спору, визначивши інші частки учасників товариства всупереч розмірам, встановленим у чинному та зареєстрованому у встановленому законодавством порядку статуті товариства, у недійсності якого цим же рішенням суду і відмовлено, що також не узгоджується із вимогами ст. 88 ГПК України, оскільки додаткове рішення приймається з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, проте не прийнято щодо неї рішення.

Що ж стосується роз'яснення рішення в частині клопотання позивача про набуття загалом прав учасників товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_4, то відповідь на таке запитання про існування таких прав надана у мотивувальній частині такого рішення від 15.06.2012 р., тому необхідності надавати роз'яснення у цій частині, немає.

Підсумовуючи зазначене вище, судова колегія апеляційного суду приходить до висновку про невідповідність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції вимогам чинного законодавства, тому вона підлягає скасуванню, а апеляційна скарга відповідно задоволенню.

Що ж стосується вимоги апеляційної скарги про відмову у задоволенні заяви про надання роз'яснення рішення суду першої інстанції, то колегією суддів враховується таке.

Процесуальними нормами ГПК України не передбачено можливості надання роз'яснення рішення суду іншим складом суду, іншим судом, або відмови у наданні роз'яснення.

Проте, у останньому абзаці ст. 106 ГПК України передбачено вичерпний перелік процесуальних документів суду першої інстанції, які при умові їх скасування, надсилаються на новий розгляд до суду першої інстанції. У такому переліку ухвали про надання (відмова у наданні) роз'яснення рішення суду чи ухвали суду, відсутні.

Згідно ж ст. 101 зазначеного Кодексу, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Таким чином, підсумовуючи зазначене, судова колегія приходить до висновку про прийняття рішення по суті клопотання позивача про надання роз'яснення рішення суду з підстав та за обставин, зазначених вище.

Зважаючи на неправильне застосування зазначених вище норм процесуального права, що у свою чергу згідно п. 4 ч.1 ст. 104 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні заяви про надання роз'яснення рішення суду.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Позивачем не подано суду належних та допустимих доказів, обґрунтувань з посиланням на норми права, які б загалом підтверджували правомірність вимог, заявлених у заяві про надання роз'яснення рішення суду саме у зазначеній у ній редакції.

Керуючись ст.ст. 89, 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд:

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 15.12.2014 р. у справі № 5015/1196/12 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви позивача про надання роз'яснення рішення суду, відмовити.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути до господарського суду Львівської області області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 07.02.2015 р.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Дубник О.П.

Скрипчук О.С.