ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2015 р. Справа № 922/4677/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Потапенко В.І. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Танчак Н.В., за довіреністю № 38-2072/470 від 10.05.12 р.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу КП "Харківські теплові мережі", м. Харків (вх. №13Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від 09.12.14 року у справі № 922/4677/14

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків

до ФОП ОСОБА_2, м. Харків

про стягнення 8487,49 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", м. Харків звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків заборгованість в сумі 8487,49 грн., яка утворилась внаслідок безпідставно спожитої теплової енергії за період з 17 листопада 2008 р. по квітень 2014 р., а також просить віднести на відповідача судові витрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року по справі №922/4677/14 (суддя Аюпова Р.М.) позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" вартість безпідставно спожитої теплової енергії в сумі 5187,02 грн.

Розстрочено виконання рішення господарського суду, шляхом сплати суми заборгованості рівними частинами по 1296,76 грн. щомісячно, протягом чотирьох місяців, починаючи з грудня 2014 року.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" суму судового збору в розмірі 1116,55 грн.

В решті позову - відмовлено.

Позивач, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", не погодився з зазначеним рішенням, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права при його прийнятті та невідповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи.

Просить частково скасувати рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року по справі №922/4677/14, в частині відмови в задоволенні позовних вимог у розмірі 3300,47 грн. та прийняти нове, яким стягнути з ФОП ОСОБА_2 вартість безпідставно спожитої теплової енергії в сумі 3300,47 грн. за період з 17.11.2008 року по вересень 2011 року.

Як зазначає позивач у своїй скарзі, КП "Харківські теплові мережі" на підставі Розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2008-2009 р.р., Розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2009-2010 р.р., Розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2010-2011 р.р., Розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2011-2012 р.р., Розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2012-2013 р.р. здійснювало постачання теплової енергії до нежитлових приміщень загальною площею 25,1 кв. м у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору оренди №3668, укладеного з Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради за період з 17.11.2008 року по 24.06.2012 року, а з 25.06.2012 року на підставі договору купівлі - продажу №4850-В-С нежитлових приміщень, орендованих ФОП ОСОБА_2, укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради та ФОП ОСОБА_2

Система опалення приміщень відповідача є невід'ємною частиною системи опалення вказаного житлового будинку.

Підключення та відключення споживачів, що мають єдину з житловими будинками систему опалення, здійснюється одночасно з підключенням та відключенням внутрішньої системи опалення та гарячого водопостачання житлових будинків в цілому. Цей факт підтверджується актами про включення та відключення опалення (скріпленими підписами та печатками уповноважених осіб з боку позивача та балансоутримувача будинку за адресою: АДРЕСА_1). Опалення є системою, яка гідравлічно та теплотехнічно об'єднує усі приміщення в житловому будинку. У зв'язку з тим, що приміщення Відповідача не обладнані окремим тепловим вводом, КП "Харківські теплові мережі" не мало технічної можливості провести окреме відключення приміщень відповідача від джерела теплової енергії, оскільки це спричинило б порушення теплового балансу усього житлового будинку в цілому та порушення прав та інтересів мешканців цього будинку. Можливості відключення окремих приміщень в житловому будинку немає.

Факт споживання відповідачем теплової енергії з 17 листопада 2008 року по квітень 2014 року підтверджується актами на включення та відключення опалення №177/3630 від 09.11.2008 р., №177/5268 від 18.10.2009 р., №177/3548 від 13.04.2009 р., №177/5268 від 18.10.2009 р., №177/4625 від 15.04.2010 р., №177/5896 від 07.10.2010 р., №177/5456 від 19.04.2011 р., №177/6622 від 15.10.2011 р., № 177/10469 від 22.10.2012 р., №177/6019 від 09.04.2012 р., №177/519 від 14.04.2013 р., №177/593 від 05.10.2013 р., №177/466 від 14.04.2014 р. та актами обстеження системи теплоспоживання об'єкту відповідача №177/2022 від 23.10.2012 року, №177/76 від 22.10.2013 року, які були складені в присутності споживача, але, оскільки відповідач відмовився від підписання актів, були йому надіслані із супроводжуючими листами поштою та складені за участю балансоутримувача житлової будівлі, де розташовані приміщення відповідача.

Вищезазначені акти на включення та відключення опалення підписані та скріплені печатками повноважених представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача будинку по АДРЕСА_1.

Відповідач безпідставно споживав теплову енергію на потреби опалення, на підставі чого йому був надісланий лист-вимога про сплату боргу №741/юр від 06.10.2014 року у порядку ст. 530 ЦК України.

Також, як зазначає апелянт у своїй скарзі, ст.ст. 1212, 1213 ЦК України встановлюють обов'язок особи, яка одержала майно за рахунок іншої особи без достатньої підстави, встановленої законом або договором, повернути безпідставно придбане майно цій особі, а у випадку неможливості повернути безпідставно придбане майно в натурі - відшкодувати його вартість, яка визначається на момент придбання. На підставі чого відповідачу направлялися рахунки, які на цей час досі не сплачені.

Сума вартості безпідставно спожитої Відповідачем за період з 17 листопада 2008 року по квітень 2014 року теплової енергії складає 8487 грн. 49 коп., яка станом на 20.10.2014 року не сплачена.

На протязі тривалого часу КП "Харківські теплові мережі" вело листування з Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради щодо отримання інформації про орендатора нежитлових приміщень загальною площею 25,1 кв. м. у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1. Однак, інформацію щодо орендатора зазначеного приміщення та відповідні правовстановлюючі документи КП "Харківські теплові мережі" отримало лише 28 листопада 2014 року, про що свідчить лист №13435 від 28.11.2014 року Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради.

Лист-вимога про сплату боргу № 741/юр від 06.10.2014 року у порядку ст. 530 ЦК України була надіслана відповідачу 06.10.2014 року та наданий 7-денний термін для добровільного його виконання, який сплив лише 14 жовтня; 2014 року, а позивач набув право звернення до суду з позовною заявою.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання (абзац другий частини п'ятої статті 261 ЦК України), тобто після закінчення - або передбаченого частиною другою статті 530 ЦК України семиденного строку від дня пред'явлення вимоги або передбаченого іншим актом цивільного законодавства чи договором іншого пільгового строку, в який боржник має виконати зобов'язання. Виняток з цього правила становлять випадки, коли із закону або з договору випливає обов'язок негайного виконання зобов'язання: у такому разі перебіг позовної давності починається від дня пред'явлення вимоги кредитором.

Саме тому, позивач вважає, що судом першої інстанції безпідставно та неправомірно застосовано строк позовної давності до спірних правовідносин.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав. Свого представника в засідання судової колегії не направив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи за поданою апеляційною скаргою.

Судова колегія, в межах вимог передбачених ст. 101 ГПК України, повторно розглянувши справу та перевіривши повноту, законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (позивач, теплопостачальна організація) на підставі розпоряджень про початок та кінець опалювального сезону 2008-2009 p.p., 2009-2010 p.p., 2010-2011 p.p., 2011-2012 p.p., 2012-2013 p.p. здійснювало постачання теплової енергії до нежитлових приміщень загальною площею 25,1 кв. м. у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору оренди №3668, укладеного з Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради за період з 17.11.2008 року по 24.06.2012 року, а з 25.06.2012 року на підставі договору купівлі - продажу №4850-В-С нежитлових приміщень, орендованих ФОП ОСОБА_2 (відповідач), укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради та ФОП ОСОБА_2

Система опалення приміщень відповідача є невід'ємною частиною системи опалення вказаного житлового будинку.

Підключення та відключення споживачів, що мають єдину з житловими будинками систему опалення, здійснюється одночасно з підключенням та відключенням внутрішньої системи опалення та гарячого водопостачання житлових будинків в цілому. Цей факт підтверджується актами про включення та відключення опалення (скріпленими підписами та печатками уповноважених осіб з боку позивача та балансоутримувача будинку за адресою: АДРЕСА_1). Опалення є системою, яка гідравлічно та теплотехнічно об'єднує усі приміщення в житловому будинку.

У зв'язку з тим, що приміщення відповідача не обладнані окремим тепловим вводом, КП "Харківські теплові мережі" не мало технічної можливості провести окреме відключення приміщень відповідача від джерела теплової енергії, оскільки це спричинило б порушення теплового балансу усього житлового будинку в цілому та порушення прав та інтересів мешканців всього будинку. Можливості відключення окремих приміщень в житловому будинку немає.

Факт споживання відповідачем теплової енергії з 17 листопада 2008 року по квітень 2014 року підтверджується актами на включення та відключення опалення №177/3630 від 09.11.2008 p., №177/5268 від 18.10.2009 p., №177/3548 від 13.04.2009 p., №177/5268 від 18.10.2009 p., №177/4625 від 15.04.2010 p., №177/5896 від 07.10.2010 p., №177/5456 від 19.04.2011 p., №177/6622 від 15.10.2011 p., №177/10469 від 22.10.2012 p., №177/6019 від 09.04.2012 p., №177/519 від 14.04.2013 p., №177/593 від 05.10.2013 p., №177/466 від 14.04.2014 р. та актами обстеження системи теплоспоживання об'єкту відповідача №177/2022 від 23.10.2012 року, №177/76 від 22.10.2013 року, які були складені в присутності споживача.

Зазначені акти, в зв'язку з відмовою від підписання їх відповідачем, були йому надіслані із супроводжуючими листами поштою та складені за участю балансоутримувача житлової будівлі, де розташовані приміщення відповідача.

Вищезазначені акти на включення та відключення опалення підписані та скріплені печатками повноважених представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача будинку по АДРЕСА_1.

В зв'язку з безпідставним споживанням відповідачем теплової енергії, позивачем на його адресу був направлений лист-вимога № 741/юр від 06.10.2014 року про сплату суму боргу в розмірі, яка за період з 17 листопада 2008 року по квітень 2014 року склала 8487,49 грн.

Зазначений лист-вимога залишився без відповідного реагування з боку відповідача, що і стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду про стягнення з відповідача на свою користь суми боргу в розмірі 8487,49 грн. за безпідставно отриману теплову енергію.

Як правомірно зазначив суд першої інстанції в своєму рішенні, згідно з ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду (ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач безпідставно споживав теплову енергію в період з 17 листопада 2008 року по квітень 2014 року, за яку не розрахувався, в зв'язку з чим має заборгованість перед позивачем в розмірі 8487,49 грн.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави (глава 83 "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави") застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 198 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк, відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приймаючи до уваги викладені обставини та враховуючи той факт, що відповідач не надав суду доказів того, що він не користувався в спірному періоді тепловою енергією в займаному приміщенні та доказів її оплати, суд першої інстанції визнав вимоги щодо стягнення вартості безпідставно набутої теплової енергії з 17 листопада 2008 року по квітень 2014 року в сумі 8487,49 грн. підтвердженими наданими доказами, оскільки відсутність письмового укладання договору на постачання теплової енергії не виключає зобов'язання сплатити її вартість у встановленому законом порядку.

Крім того, розглянувши заяву відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив в своєму рішенні, що відповідно до ст. 223 ГК України в разі реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦКУ, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності визначається за правилами ст. 261 ЦК України, яка говорить, що строк позовної давності починає спливати з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Посилання позивача на те, що він дізнався про порушення свого права лише 28 листопада 2014 року, про що свідчить лист №13435 від 28.11.2014 року Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, є безпідставним та суперечить наданим самим позивачем доказам.

Так, згідно наданим позивачем актам актами на включення та відключення опалення відповідача (акт №177/3630 від 09.11.2008 p.), позивач дізнався про порушення свого права ще 09.11.2008 p.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції правомірно та обгрунтовано визнав, що заява відповідача про застосування строку позовної давності підлягає задоволенню, а до стягнення з відповідача підлягає сума заборгованості за безпідставно отриману відповідачем теплову енергію за період з жовтня 2011 р. по квітень 2014 р. в сумі 5187,02 грн.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року по справі №922/4677/14 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та діючого законодавства, без порушень норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 257, 261, 509, 526, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, ч. 1 ст. 222, ст. 223 Господарського суду України, ст.ст. 33, 49, 99, 101, п. 1 ст.103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року по справі №922/4677/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 05.02.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Потапенко В.І.

Суддя Плужник О.В.