КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2015 р. Справа№ 910/8896/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Агрикової О.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

від позивача - Кошман А.С. представник за довіреністю;

від відповідача - Кушкова Н.М. представник за довіреністю;

від третьої особи - Хорольська О.А. представник за довіреністю;

від прокуратури - Козакевич О.С.

розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву на рішення господарського суду м. Києва від 28.08.2014 року по справі № 910/8896/14 (суддя - Сівакова В.В.)

за позовом Заступника Дарницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Центрального регіону України в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віді Ван"

третя особа на стороні позивача Державне підприємство "Радіовимірювач"

про стягнення 418751,51 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 28.08.2014 р. у справі № 910/8896/14 припинено провадження в частині стягнення з відповідача 60917,49 грн боргу по орендній платі, 4328,92 грн пені, 4079,00 грн інфляційних втрат, а також в частині виселення відповідача з нежилого приміщення за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 24/26, у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення з відповідача 371839,72 грн. неустойки відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва у справі №910/8896/14 від 28.08.2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення з відповідача 371839,72 грн неустойки та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2014 року апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву прийнято до провадження.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 року змінено склад колегії у зв'язку із перебуванням судді Кропивної Л.В. у відпустці.

Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд рішення господарського суду міста Києва від 28.08.2014 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення з відповідача 371839,72 грн неустойки та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Віді Ван" проти апеляціної скарги заперечив, просив суд рішення господарського суду міста Києва від 28.08.2014 року залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Прокурор у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, та просив суд рішення господарського суду міста Києва від 28.08.2014 року скасувати в частині припинення провадження у справі.

Представник Державного підприємства "Радіовимірювач" проти апеляціної скарги заперечив, просив суд рішення господарського суду міста Києва від 28.08.2014 року залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У відповідності до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

23.04.2010 між Регіональним відділенням фонду державного майна України по місту Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВіДі Ван" (орендар) було укладено договір оренди № 5364 нерухомого майна, що належить до державної власності./а.с.37/.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежиле приміщення (далі - майно), площею 1 460 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Колектрона, 24/26, на першому та другому поверхах в будівлі їдальні, що перебуває на балансі Козенного підприємства "Радіовимірювач" (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 30.09.2009 і становить - 5 171 448,00 грн.

Згідно з п. 1.2. договору майно передається в оренду з метою розміщення складу.

Відповідно до п. 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі майна.

Згідно акту приймання-передачі в оренду нерухомого майна від 23.04.2010 орендодавець передав, а орендар прийняв в користування майно - загальною площею 1 460 кв. м., що розміщено за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 24/26.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що орендодавець зобов'язаний передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором за актом приймання-передачі майна, який підписується одночасно з цим договором.

Пунктом 10.1. договору №5364 сторони погодили термін дії договору з 23.04.2010 року до 23.03.2013 року.

Відповідачем в порушення умов договору не було у повному обсязі сплачено вартість наданих послуг оренди за листопад 2012 року - березень 2013 року, тому у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 60 917,49 грн. та нарахована пеня в розмірі 4 328,92 грн. та збитки від зміни індексу інфляції в сумі 4 079,00 грн. Також за час прострочення повернення майна з оренди відповідач у відповідності до ст. 785 Цивільного кодексу України має сплатити неустойку за період з березня по грудень 2013 року в розмірі 371839,72 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Пункт 1 ст. 762 Цивільного кодексу України визначає, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з п. 3.1. договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - грудень 2009р. - 53 228,67 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - квітень 2010 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень-квітень 2010 року.

Згідно з п. 3.3. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Договором № 5346/01 від 06.12.2011 сторонами внесено зміни до п. 3.1. договору та встановлено орендну плату у розмірі 75 670,81 грн.

Договором № 5346/02 від 16.07.2012 сторонами внесено зміни до п. 3.1. договору та встановлено орендну плату у розмірі 30 572,19 грн. Даним договором змінено мету оренди - для розміщення фірмового магазину орендаря.

Пунктом 3.6. договору встановлено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням індексу інфляції відповідно до пропорцій розділу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач належним чином свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого у позивача виникла заборгованість у суммі 60 917,49 грн. Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6. співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

В зв'язку з тим, що взяті на себе зобов'язання по сплаті наданих послуг оренди відповідач не виконав, прокуратура з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Центрального регіону України в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 4 328,92 грн.

Крім того, прокуратура на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 4 079,00 грн. збитків від зміни індексу інфляції.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачем подано докази в підтвердження того, що після порушення провадження у даній справі відповідач здійснив перерахування позивачу коштів за договором згідно платіжного доручення № 264752 від 25.07.2014 відповідачем перераховано 60 917,49 грн. боргу по орендній платі, згідно платіжного доручення № 264750 від 25.07.2014 відповідачем перераховано 4 328,92 грн. пені та згідно платіжного доручення № 264751 від 25.07.2014 відповідачем перераховано 4 079,00 грн. збитків від інфляції./а.с.210/.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Таким чином, враховуючи оплату відповідачем коштів за договором оренди № 5364 нерухомого майна спір в частині стягнення боргу по орендній платі, пені та збитків від інфляції підлягає припиненню.

Крім того, апелянтом у суді першої інстанції було заявлено вимогу про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 371 839,72 грн.

На думку апелянта, відповідач впродовж березня 2013 року по грудень 2013 року продовжував користуватись приміщенням без діючого договору оренди по вул.колекторній 24/26 ум.Києві.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Позивач, посилаючись на те, що строк дії договору закінчився 23.03.2003 року, відповідач в порушення вимог ст.785 Цивільного кодексу України не повернув наймодавцеві майно у стані, в якому воно було одержано, просив стягнути з відповідача неустойку в розмірі 371 839,72 грн.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Відповідно до п. 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона бала одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно п. 10.11. договору в редакції договору № 5346/01 від 06.12.2011 за відмову орендаря на вимогу орендодавця повернути орендоване майно, у разі припинення/розірвання за рішенням суду договору, орендар відшкодовує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної щомісячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передачі (повернення), який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

В зв'язку з закінченням договіру оренди № 5364 нерухомого майна, позивач направив відповідачу лист за № 30-06/2071 від 19.02.2013, в якому повідомив відповідача про закінчення 23.03.2013 дії договору оренди № 5346 від 23.04.2010 та на новий термін договір продовжено не буде, в зв'язку з чим доручив балансоутримувачу - Казенному підприємству "Радіовимірювач" прийняти майно з орендованого користування, оформивши належним чином та направивши на адресу орендодавця підписані акти приймання-передачі (повернення).

Листом № 20 від 15.03.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Віді Ван" направило на адресу Державного підприємства «Радіовимірювач» підписані акти-приймання передачі нерухомого майна./а.с.99/.

16.12.2013 року комісією Державного підприємства «Радфовимірювач» складено акт № 12/1 огляду нерухомого майна за адресою : м. Київ, вул. Колекторна, 24/26, відповідно до якого встановлено, що орендар не займає вказані приміщення та повернув їх балансоутримувачу.

Листом № 361 від 09.04.2014 Державне підприємство «Радфовимірювач» повідомило Регіональне відділення фонду державного майна України по місту Києву (отримано останнім 14.04.2014 та зареєстровано за вх. № 3314) про те, що орендовані відповідачем приміщення згідно договору № 5364 від 23.04.2010 повернуто балансоутримувачу 16.12.2013.

Разом з цим, листом № 14 від 28.02.2013 відповідач звернувся до Державного підприємства «Радіовимірювач» з проханням укласти новий договір оренди.

Державне підприємство «Радіовимірювач» листом № 77 від 24.01.2013 повідомив відповідача про необхідність переукладення договору оренди нерухомого майна, що знаходиться за адресою: 02660, м. Київ, вул. Колекторна, 24/26, у зв'язку з набранням чинності Закону України від 06.09.2012 № 5213-V1 «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку», за вимогами якого договір оренди необхідно укладати саме з ДП «Радіовимірювач» за погодженням з концерном, та у зв'язку з закінченням терміну дії договору оренди 23.03.2013.

У відповідь на отриманий лист відповідач листами № 8, 9 від 11.02.2013 надав свою згоду на переукладення договору оренди, звернув увагу на істотні умови майбутнього договору, зокрема на необхідність проведення ремонтних робіт.

Листом №171 від 18.02.2013 Державне підприємство «Радіовимірювач» повідомило відповідача про необхідність проведення оцінки об'єкту оренди для майбутнього переукладення договору.

Крім того, подані відповідачем та третьою особою банківські виписки свідчать, що відповідач провів розрахунки з балансоутримувачем за надані у період з квітня по грудень 2013 року послуги оренди та комунальні послуги.

Таким чином, відповідач вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання, укладення нового договору оренди.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно відмови у задоволенні вимог про стягнення з відповідача 371 839,72 грн. неустойки.

Аналогічну правову позицію займає Вищий господарський суд України (постанова №31/351-09 від 18.05.2010 року.)

Доводи наведені в апеляційній скарзі до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

З наведених у даній постанові обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 28.08.2014 року у справі № 910/8896/14.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 28.08.2014 року у справі № 910/8896/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи №910/8896/14 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді О.В. Агрикова

Л.Г. Смірнова