ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" лютого 2015 р.Справа № 922/188/15

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Ємельянової О.О.
при секретарі судового засідання Лук`яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1 , м. Харків
до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного Прапору, м. Харків
простягнення коштів
за участю представників сторін:
від позивача: Дяченко В.П. (дов. № 218 від 02.02.2015 року);

від відповідача: Бутко Л.І. (дов. № 305-5 від 02.01.2015 року).

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 (відповідач) звернулась до господарського суду Харківської області із позовом до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного Прапору (відповідач) про стягнення суми основного боргу у розмірі - 6484,13 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 15/10/1 від 10.02.2014 року про надання медичної допомоги та лікування хворих щодо оплати наданих послуг. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 січня 2015 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 02 лютого 2015 року.

02.02.2015 року позивач у судовому засіданні надав лист вх. № 3692 про долучення до матеріалів справи копію виписки банку станом на 22.01.2015 року (а.с. 27-28).

02.02.2015 року відповідач у судовому засіданні надав лист вх. № 3728 про долучення до матеріалів справи копії платіжних доручень від 22.01.2015 року сплату відповідачем заборгованості у повному обсязі, а саме: № 67 від 22.01.2015 року на сумум 481,51 грн.; № 66 від 22.01.2015 року на суму 6002,62 грн.(а.с. 31).

Представник позивача у судовому засідання 02.02.2015 року підтвердив факт оплати відповідачем заборгованості за договором № 15/10/1 від 10.02.2014 року у розмірі - 6484,13 грн. та зазначив що станом на 02.02.2015 року між позивачем та відповідачем відсутній предмет спору у справі № 922/188/15.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив що станом на 02.02.2015 року відсутній предмет спору між позивачем та відповідачем у справі № 922/188/15. Оскільки відповідачем 22.01.2015 року було повністю погашено суму зарбогованості за договором № 15/10/1 від 10.02.2014 року про що свідчать копії платіжних доручень які було надано відповідачем для долучення до матеріалів справи.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

10.02.2014 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (позивач) та Харківським державним авіаційним виробничим підприємством (відповідач) було укладено договір № 15/10/1 про надання медичної допомоги та лікування хваорих.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до пункту 3.5 договору оплата розрахунків проводиться щомісяця. Відповідач сплачує вартість виконаних робіт на розрахунковий рахунок позивача, після надання акта виконаних робіт здійснюється кінцевий розрахунок.

На виконання умов зазначеного договору позивачем було надано відповідачу медичні послуги на загальну суму 6484,13 грн., що підтверджується актами виконаних робіт № 3/355 від 30.09.2014 року на суму 6002,62 грн. та № 4/356 від 30.09.2014 року на суму 481,51 грн. (а.с. 15-16).

Вищезазначені акти виконаних робіт були підписані обома сторонами та скріплені печатками.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач порушив умови договору та не виконав свого обов`язку оплатити надані позивачем послуги.

Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості (10.11.2014 року за № 70 та 10.12.2014 року за № 90, а.с. 13-14).

Відповідач відповіді на претензію не надав, борг перед позивачем в сумі 6484,13 грн. не погасив, що й стало підставою для звернення останнього до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, після порушення провадження у справі, 22.01.2015 року відповідачем було сплачено заборгованість перед позивачем в повному обсязі в сумі 6484,13 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 67 на суму 481,51 грн. та № 66 на суму 6002,62 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18, Господарський суд припиняє провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відповідно до частини1 пункту 1.1. статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що відповідачем під час розгляду справи № 922/188/15 було сплачено заборгованість у повному обсязі у сумі - 6484,13 грн., всебічно та повно дослідивши надані позивачем та відповідачем докази оплат, суд прийшов до висновку, що провадження у справі № 922/188/15 підлягає припиненню на підставі частини 1 пункту 1.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору.

Згідно із положеннями частини 7 статті 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно положень процесуального закону, повернення судових витрат у випадку припинення провадження у справі (стаття 80 Господарського процесуального кодексу України), можливе саме у випадку коли спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, оскільки в такому випадку відсутній об`єкт справляння судового збору згідно вимог закону.

У всіх інших випадках застосування статті 80 Господарського процесуального кодексу України, суд має вирішити питання про розподіл між сторонами господарських витрат, тобто про покладення таких витрат або на позивача, або на відповідача у справі.

Відповідно до частини 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з пунктом 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.03.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

Отже, якщо наслідком припинення провадження у справі стали дії відповідача (сплата боргу після звернення позивача з позовом до суду).

Оскільки відповідачем було сплачено суму боргу після порушення провадження у справі то судові витрати у розмірі 1827, 00 грн. покладаються на відповідача відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статей 22, 49, частини 1 пункту 1.1 статті 80, статті 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 922/188/15 за позовом Військової частини А-3306 до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного Прапору про стягнення суми основного боргу за договором № 15/10/1 від 10.02.2014 року у розмірі - 6484,13 грн. - припинити .

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства орденів Жовтневої революції та Трудового Червоного Прапору (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, р/р НОМЕР_2 в філії "Слобожанське РУ" АТ "Банк "Фінанси та кредит", МФО 350697, ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , р/р НОМЕР_3 , ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, ) 1827,00 грн. витрат зі сплати судового збору, про що видати наказ.

Суддя О.О. Ємельянова