ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 січня 2015 р. Справа № 903/1318/14

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Луцьк

про стягнення 70 804,65грн.

Суддя С.В. Бондарєв

За участю представників сторін:

від позивача: Кузін Є.В.-дов. від 03.07.2014р. №2200-К-О

від відповідача: ОСОБА_4, дов. від 25.04.2014р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін роз'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу згідно ст. 22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки.

В судовому засіданні 27.01.2015 року відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Позивач- Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"-звернувся до господарського суду з позовом до відповідача-Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 -про стягнення 70 804,65грн., в тому числі 49 300,00грн.-заборгованості по тілу кредиту за період з 03.03.2011р. по 28.11.2014р. згідно договору банківського обслуговування №б/н від 01.03.2011р., 14 952,68 грн.-заборгованості по процентам за користуванням кредитом за період з 28.11.2013р. по 28.11.2014р., 4 333,47 грн.-пені за несвоєчасне виконання зобов`язань по договору за період з 06.08.2013р. по 28.11.2014р. та 2 218,50 грн.-комісії за користуванням кредитом за період з 01.07.2014р. по 28.11.2014р. згідно договору банківського обслуговування №б/н від 01.03.2011р.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування кредитом та комісії у встановлені договором банківського обслуговування №б/н від 01.03.2011р. строки.

Ухвалою суду від 29.12.2014р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 27.01.2015р. на 11:30год.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача-оригінали, долучених до позову доказів; чіткий, обгрунтований розрахунок суми основного боргу з зазначенням періоду, підстав нарахувань, проплат; докази часткової проплати; вказати періоди нарахувань відсотків, пені; довідку про реєстрацію відповідача та за якою адресою; відповідача-письмові пояснення (обгрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог; докази проплати; свідоцтво про реєстрацію.

19.01.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від відповідача надійшло до суду заперечення від 19.01.2015р. №1 (вх.№01-54/375/15 від 19.01.2015р.), в яких відповідач проти позову заперечив з наступних підстав.

20.12.2014р. між ПАТ КБ "Приватбанк" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання банківських послуг.

Вказав, що згідно пунктів 1.2., 1.3. додаткової угоди №1 від 20.12.2014р. сторони погодили суму заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цього договору про внесення змін зменшити на 17 398,23грн., а саме: пеня у розмірі 5 491,19грн, комісія у розмірі 2 662,20грн., відсотки у розмірі 9 244,84грн. Зменшення суми заборгованості згідно п. 1.2. відбудеться у випадку внесення позичальником суми у розмірі 56 695,00грн. на погашення простроченої заборгованості за кредитом, а саме: на прострочений кредит-49 300,00грн., на прострочені відсотки-7 395,00грн.

Повідомив, що відповідачем умови даної додаткової угоди виконано, 20.12.2014р. внесено на погашення простроченої заборгованості за кредитом суму у розмірі 56 695,00грн.

26.12.2014р. між ПАТ КБ "Приватбанк" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до умов та правил надання банківських послуг, згідно якої сторони дійшли згоди, що у період з 20.12.2014р. по 26.12.2014р. зарахувати кошти, отримані на погашення кредиту на гарантований платіж згідно умов та правил надання банківських послуг наступним чином: прострочений кредит у розмірі 49 300,00грн., прострочені відсотки 7 395,00грн. На дату укладання договору заборгованість позичальника за кредитом складає 17 642,12грн.

Вказав, що суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової угоди зменшити на 17 642,12грн., а саме: пеня у розмірі 5 572,70грн., прострочену комісію у розмірі - 2 662,20грн., прострочені відсотки у розмірі 9 407,22грн.

Таким чином, зобов'язання по даному кредитному договору припинені.

Зауважив, що відповідно до довідки "Про стан заборгованості", виданої ПАТ КБ "Приватбанк" 13.01.2015р., станом на 13.01.2015р. у Підприємця ОСОБА_2 позикової заборгованості за кредитами та відсотками немає.

Зважаючи на викладене, просив відмовити у позові.

Долучив до матеріалів справи копії додаткових угод №1 від 20.12.2014р., №1 від 26.12.2014р., квитанцій про сплату боргу від 20.12.2014р. та довідки ПАТ КБ "Приватбанк" №08.7.0.0.0/04 від 13.01.2015р.

В судовому засіданні 27.01.2015р. та у поясненнях б/н від 26.01.2015р. (вх.№01-54/647/15 від 27.01.2015р.), №б/н від 27.01.2015р. (вх.№01-54/646/15 від 27.01.2015р.) представник позивача вказав на відсутність на час розгляду даного спору заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки між ПАТ КБ "Приватбанк" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 20.12.2014р. та 26.12.2014р. були укладені додаткові угоди №1, згідно яких Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 проведено реструктуризацію заборгованості, яка виникла за вищевказаним договором від 01.03.2011р.

Вказав, що у відповідності до даних додаткових угод, розмір заборгованості за договором б/н від 01.03.2011р. зменшений на 17 642,12грн. і на день підписання додаткових угод становив 56 695,00грн., з яких 49 300,00грн.-заборгованість по тілу кредиту та 7 395,00грн.-заборгованість по відсотках.

Повідомив, що факт погашення заборгованості в сумі 56 695,00грн. стверджується чеком №2718 від 20.12.2014р., а тому заборгованість відповідача перед позивачем відсутня.

В судовому засіданні 27.01.2015р. представник відповідача позов заперечив, з підстав, наведених ним у поясненнях.

Господарський суд, заслухавши пояснення пердставників сторін, дослідивши додані до матеріалів справи докази та визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, -

встановив:

01.03.2011 року Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 підписана заява про відкриття поточного рахунку (а.с. 17).

Згідно зазначеної заяви відповідач погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з тарифами банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 01.03.2011р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Крім того, в заяві відповідач просить відкрити поточний та картковий рахунок, вид валюти: гривня, назва виду економічної діяльності: вантажні перевезення.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернент клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до п. 3.2.1.1.16. "Умов та правил надання банківських послуг" при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернент клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, між сторонами склалися відносини кредитора та позичальника.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. "Умов та правил надання банківських послуг" кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обгрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. п. 3.2.1.1.3, 3.2.1.1.8., 3.2.1.1.12., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.1.1., 3.2.1.4.1.2., 3.2.1.4.1.3., 3.2.1.4.1.4., 3.2.1.4.9., 3.2.1.4.10., 3.2.1.5.1. "Умов та правил надання банківських послуг" кредит надається в обмін на зобов'язання відповідача з повернення кредиту, сплати відсотків і винагороди. Проведення платежів клієнта в порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - далі "Угода"). Для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка. Відсотовка ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту. Відповідач зобов'язався сплатити відсотки за користування кредитом. За користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків: За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 36.00% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими. При порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання вищезазначених умов позивач надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 59 044,98 грн., що підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів, виданою ПАТ КБ "Приватбанк" клієнту ФОП ОСОБА_2 станом на 04.12.2014р. (а. с. 33) та випискою по рахунку.

Згідно з ч. 1 ст. 1056 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відсотки за користування кредитом за своїм характером є платою і підлягають стягненню за весь час користування кредитом.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 20.12.2014р. між ПАТ КБ "Приватбанк" (банк) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (позичальник) було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання банківських послуг (Розділ 3 Умов та правил надання банквівських послуг) № (кредитний ліміт на поточний рахунок).

Згідно пунктів 1.2., 1.3. додаткової угоди №1 від 20.12.2014р. суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цього договору про внесення змін зменшити на 17 398,23грн., а саме: пеня у розмірі 5 491,19грн, комісія у розмірі 2 662,20грн., відсотки у розмірі 9 244,84грн. Зменшення суми заборгованості згідно п. 1.2. відбудеться у випадку внесення позичальником суми у розмірі 56 695,00грн. на погашення простроченої заборгованості за кредитом, а саме: на прострочений кредит-49 300,00грн., на прострочені відсотки-7 395,00грн.

Відповідачем умови даної додаткової угоди виконано, ще до подання позову 20.12.2014р. внесено на погашення простроченої заборгованості за кредитом суму у розмірі 56 695,00грн., що стверджується чеком №2718 від 20.12.2014р.

Дана додаткова угода підписана сторонами, підписи скріплені їх печатками.

Таким чином, зобов'язання по даному кредитному договору припинені, що стверджується і довідкою "Про стан заборгованості", виданої ПАТ КБ "Приватбанк" 13.01.2015р., про те, що станом на 13.01.2015р. у підприємця ОСОБА_2 позикової заборгованості за кредитами та відсотками немає.

Таким чином, відповідачем зобов'язання перед позивачем по оплаті кредиту та відсотків по кредитному договору від 01.03.2011р. б/н виконанні 20.12.2014р., тобто ще до звернення кредитора з позовом до суду.

Як зазначено в абзаці 1, 3 пункту 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Позивач, при подачі позову до суду (22.12.2014р. позов отримано кур'єром), безпідставно просив стягнути з відповідача 70 804,65грн., оскільки в цій частині права позивача на момент звернення його з позовом - не були порушені.

Зважаючи на відсутність боргу відповідача перед позивачем, в позові Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 70 804,65грн., слід відмовити.

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на, які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Підстави віднесення судових витрат на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України відсутні.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 144, 202 ГК України, ст.ст. 525, 526, 638, 639, 1054, 1056 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

В позові відмовити.

Повний текст рішення складено

29.01.2015

Суддя С. В. Бондарєв