РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Справа № 902/1667/13

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Саврій В.А. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі Німчук А.М.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

третьої особи: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу позивача Відділу освіти Піщанської райдержадміністрації Вінницької області на рішення господарського суду Вінницької області від 24 грудня 2013 року у справі № 902/1667/13 (суддя Яремчук Ю.О.)

за позовом Відділу освіти Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області

до Приватного акціонерного товариства "Піщанське АТП 10540"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Бершадська міжрайонна державна фінансова інспекція у Вінницькій області

про стягнення 22440,71 грн. дебіторської заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області (суддя Яремчук Ю.О.) від 24 грудня 2013 року у справі №902/1667/13 у позові Відділу освіти Піщанської райдержадміністрації Вінницької області (надалі - позивач) до Приватного акціонерного товариства "Піщанське АТП-10540" (надалі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Бершадська міжрайонна державна фінансова інспекція у Вінницькій області про стягнення 22440,71 грн. дебіторської заборгованості відмовлено /а.с. 103-107/.

Додатковим рішенням від 25 грудня 2013 року у справі №902/1667/13 стягнуто з Відділу освіти Піщанської райдержадміністрації Вінницької області (вул. Леніна, 95, смт. Піщанка, Вінницька обл., 24700, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Піщанське АТП 10540" (вул.Шевченка, 57, смт.Піщанка, Вінницька обл., 24700, ) 2400,00 грн. витрат на правову допомогу. Стягнуто з Відділу освіти Піщанської райдержадміністрації Вінницької області (вул.Леніна, 95, смт.Піщанка, Вінницька обл., 24700, ) в дохід Державного бюджету 1720,50 грн. судового збору /а.с. 108-110/.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що Акт фінансової інспекції не є належним і допустимим доказом порушення відповідачем зобов'язань за договором і завдання позивачеві збитків.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач - Відділ освіти Піщанської районної державної адміністрації звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 24.12.2013 року по справі №902/1667/13 та прийняти нове рішення, яким стягнути з ПрАТ "Піщанське АТП 10540" дебіторську заборгованість в сумі 22440,71 грн. Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт вважає рішення господарського суду Вінницької області незаконним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням та недоведеністю судом обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні господарського суду, обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що суд не врахував та неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а саме те, що відповідач недобросовісно виконував свої зобов'язання по договорам від 10.09.2010 року №3/59, від 10.02.2011 року №14, від 19.01.2012 року №12 та від 23.01.2013 року №15 укладених між Відділом освіти та ПрАТ «Піщанське АТП 10540», порушив істотні умови зазначених договорів (вартість оплати послуг), що призвело до неналежного виконання зобов'язань по договору, що підтверджується актом ревізії від 21.03.2013 року №01-17/19, яким виявлено порушення по завищенню вартості наданих послуг по підвозу учнів ПрАТ «Піщанське АТП 10540» на суму 37187,12 грн.. В квітні місяці дана заборгованість була частково погашена на загальну суму 11723,67 грн. на підставі актів виконаних робіт №2 від 28.02.2013 року на суму 4304,80 грн., №3 від 25.03.2013 року - 3007,654 грн., №4 від 30.04.2013 року - 4411,22 грн. В травні на підставі акту виконаних робіт №5 від 28.05.2013 року заборгованість погашено на суму 3022,74 грн., що говорить про те, що відповідач погодився із тим, що недобросовісно завищив вартість наданих послуг.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26 березня 2014 року апеляційну скаргу Відділу освіти Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області на рішення господарського суду Вінницької області від 24.12.2013 року у справі №902/1667/13 було повернуто скаржнику без розгляду.

23 грудня 2014 року позивач повторно звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Листом №902/1667/13/8080/14 від 23 грудня 2014 року було витребувано матеріали справи з господарського суду Вінницької області.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 19 січня 2015 року було поновлено строк на апеляційне оскарження, прийнято апеляційну скаргу позивача Відділу освіти Піщанської РДА Вінницької області до провадження та призначено дату судового засідання на 04 лютого 2015 року.

Від відповідача - Приватного акціонерного товариства "Піщанське АТП-10540" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін /а.с. 182-184/. На думку відповідача, твердження апелянта щодо завищення амортизаційних відрахувань є хибними та безпідставними. Дебіторська заборгованість ПрАТ "Піщанське АТП-10540" перед Відділом освіти Піщанської РДА нарахована безпідставно та стягненню не підлягає. Позивач в позові та в апеляційній скарзі посилається на добровільне відшкодування частини нарахованої дебіторської заборгованості відповідачем. Проте, це не відповідає дійсності, позивач не сплатив кошти за надані послуги з перевезення, в односторонньому порядку порушив умови договору, вважаючи що провів взаємозалік.

Представники позивача, відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином /а.с. 178-180/.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог статті 101 ГПК України.

Крім того, відповідно до пункту 5 ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 19 січня 2015 року явка представників сторін визначалася на їх розсуд.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між Відділом освіти Піщанської райдержадміністрації та ПрАТ "Піщанське АТП-10540" були укладені Договори перевезення від 10.02.2011 року №14; від 19.01.2012 року №12, згідно яких відповідачем здійснювалось перевезення учнів автобусом по маршруту Миколаївка-Піщанка.

Вартість послуг визначалась згідно калькуляцій, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до умов договорів оплата здійснювалась на підставі актів виконаних робіт.

Бершадською міжрайонною державною фінансовою інспекцією на виконання плану роботи на 1-й квартал 2013 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Піщанської райдержадміністрації за період з 01.12.2010 року по 01.02.2013 року.

Відповідно до акту ревізії від 21.03.2013 року №01-17/19 виявлено порушення по завищенні вартості наданих послуг по підвозу учнів ПрАТ "Піщанське АТП 10540" на суму 37 187,12 грн., а саме: звіркою встановлено, що на підставі Договорів №3/59 від 10.09.2010 року, №14 від 10.02.2011 року; №12 від 19.01.2012 року та №15 від 23.01.2013 року, укладених між Відділом освіти та ПрАТ "Піщанське АТП-10540" в грудні 2010 року, в 2011-2012 роках та січні 2013 року останнім надавались послуги по перевезенню учнів с.Трудове та с.Миколаївка до Піщанського НВК " ЗОШ І- III ступенів - гімназія".

Звіркою достовірності калькуляцій встановлено їх завищення часу роботи автотранспорту на 5 годин 50 хвилин в 2011 році та на 4 години 40 хвилин в вересні - грудні 2012 року та січні 2013 року. Відповідно до маршруту руху автобуса Піщанка - Миколаївка - Трудове, підписаних головою ПрАТ "Піщанське АТП 10540", час роботи автобуса складав 3 години 10 хвилин в 2011 році та 1 годину 20 хвилин в вересні - грудні 2012 року та в січні 2013 року. Співставленням даних маршрутів з даними калькуляцій встановлено, що ПрАТ "Піщанське АТП 10540" в 2011 році обраховано калькуляції на 9 годин робити автобуса в вересні - грудні 2012 року та в січні 2013 року на 6 годин роботи автобуса, що на 5 годин 50 хвилин та на 4 години 40 хвилин маршрутів більше.

Крім того, звіркою встановлено завищення калькуляції в 2011-2012 роках внаслідок завищення витрат на амортизацію та витрат на пальне (на 01.01.2011 року).

Вищезазначене привело до завищення калькуляції собівартості послуг по підвозу учнів в 2011 році на 183,43 грн. (з 01.01.2011 року по 01.09.2011 року), на 140,97 грн. (з 01.09.2011 року по 01.01.2012 року).

Таким чином, ПрАТ "Піщанське АТП 10540" зайво пред'явлено до оплати вартості автопослуг по перевезенню учнів, а відділом освіти оплачено на загальну суму 37187,12 грн., в тому числі в 2011 році на 28027,49 грн., в 2012 році на 7808,07 грн. та січні 2013 року на 1351,56 грн..

Відповідно до вимог Бершадської міжрайонної фінансової інспекції від 29.03.2013 року №01-22/382 дана заборгованість була відображена в бухгалтерському обліку як дебіторська заборгованість перед ПрАТ "Піщанським АТП-10540 " в сумі 37187,12 грн..

В квітні місяці дана заборгованість була частково погашена відповідачем на загальну суму 11723,67 грн., що підтверджується актами виконаних робіт №2 від 28.02.2013 року на суму 4304,80 грн., №3 від 25.03.2013 року - 3007,654 грн.; №4 від 30.04.2013 року - 4411,22 грн. В травні на підставі акту виконаних робіт №5 від 28.05.2013 заборгованість погашено на суму 3022,74 грн..

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 1, частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України, абзацу 3 частини 2 статті 174 Господарського кодексу України, укладення між сторонами договору є однією з підстав виникнення зобов'язання.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті 193 Господарського кодексу України)

Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це

Положеннями статей 6, 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «Піщанське АТП-10540» свої зобов'язання виконував відповідно до укладених договорів. Даними договорами було погоджено умови та ціну надання послуг.

Посилання апелянта на акт фінансової інспекції як на доказ, на підставі якого необхідно стягнути з відповідача кошти не приймається судами обох інстанцій до уваги.

Проаналізувавши подані позивачем докази, місцевий господарський суд дійшов висновку, що Акт фінансової інспекції не є належним і допустимим доказом порушення відповідачем зобов'язань за договором і завдання позивачеві збитків. Відтак позовні вимоги є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Згідно із частинами 1, 2 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідачем було заявлено суду першої інстанції вимогу про стягнення з позивача 2400,00 грн. витрат за надання правової допомоги.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Оскільки статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката, то суд зазначає, що в контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають оплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами, а також в тому випадку, коли відповідні послуги надавались адвокатом стосовно конкретного боржника та повноваження адвоката підтвердженні відповідними документами.

Згідно статті 48 Господарського процесуального кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються в порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Статтею 12 Закону України "Про адвокатуру" зазначено, що оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між юридичною особою і адвокатом.

Згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 545 від 30.07.2007 року, Близнюк Віктор Васильович, має право на заняття адвокатською діяльністю (належним чином засвідчена копія в матеріалах справи, оригінал оглянуто в судовому засіданні).

Як вбачається із матеріалів справи, правовідносини між позивачем та адвокатом Близнюком Віктором Васильовичем підтверджуються Договором про надання правової допомоги №152/юр від 17.12.2013 року.

На виконання умов договору, платіжним дорученням №187 від 18.12.2013 року позивач перерахував на рахунок адвоката Близнюка Віктора Васильовича кошти у сумі 2400,00 грн. в якості оплати за послуги згідно Договору про надання правової допомоги №152/юр від 17.12.2013 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи Близнюк Віктор Васильович приймав участь у судових засіданнях в якості представника ПАТ "Піщанське АТП 10540" .

Відповідно до пункту 6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21 лютого 2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, а саме: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Таким чином, з огляду на те, що відповідачем підтверджено правовий статус адвоката, якому здійснено оплату, наявність доказів фактичного перерахування йому коштів на підставі договору, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про кваліфікацію зазначених витрат відповідача в якості витрат на оплату послуг адвоката в розумінні статті 44 Господарського процесуального кодексу України.

Інші доводи скаржника не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду.

Відповідно до пункту 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Вінницької області від 24.12.13 року у справі №902/1667/13 залишити без змін, апеляційну скаргу Відділу освіти Піщанської райдержадміністрації Вінницької області - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 902/1667/13 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.