ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015 р. Справа № 914/4598/14

За позовом: Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал", м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська ізоляторна компанія", м. Львів

про стягнення додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням допустимих забруднень.

Суддя П. Манюк

при секретарі О. Підкостельній

за участю представників:

від позивача: Портах С.Я. - представник

від відповідача: Хоп'як В.З.- представник

Зміст ст. 22 ГПК України представникам сторін роз'яснено.

Розглядається справа за позовом Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська ізоляторна компанія" про стягнення додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням допустимих забруднень в розмірі 6 002, 30 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.12.2014 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.01.2015 року.

В судовому засіданні оголошувалася перерва.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві та усних поясненнях.

Представник відповідача у судових засіданнях позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та усних поясненнях.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

Львівське міське комунальне підприємство "Львівводоканал" (надалі - позивач, водоканал) звернулося в господарський суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська ізоляторна компанія" (надалі - відповідач) про стягнення додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням допустимих забруднень в розмірі 6 002, 30 грн., з яких: 4 967, 42 грн. додаткової плати внаслідок перевищення норм якісних показників стічних вод та 1 034, 88 грн. нарахування за скид понаднормативних забруднень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачу надаються послуги водопостачання та водовідведення на підставі договору про подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізаційної мережі від 08.11.2010 року № 306664 ( надалі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору, позивач надає послуги у забезпеченні питною водою та прийманні стічних вод, а абонент (відповідач) користується послугами: здійснює забір води з водопроводу, скид стоків у каналізацію і сплачує вартість наданих послуг на умовах, які визначені договором та чинним законодавством України, зокрема: Законом України «Про питну воду і питне водопостачання», «Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України» (надалі - Правила користування), «Правилами технічної експлуатації систем комунального водопостачання та водовідведення» (надалі - Правила експлуатації), «Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст і селищ України», «Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальну систему каналізації Львова» (надалі - Правила приймання) .

Пунктом 3.6 договору передбачено, що скидання відповідачем стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій на його каналізаційному випуску оплачується з відповідним підвищеним коефіцієнтом. Визначення допустимих концентрацій і нарахування додаткової плати за послуги водовідведення проводиться позивачем відповідно до Правил приймання.

22.07.2013 р. уповноваженими представниками позивача був складений акт № 5456 про відбір контрольної вибіркової проби стічних вод для проведення головного і контрольного хімічних аналізів, підписаний представниками відповідача без зауважень. За результатами вимірювань відібраної проби стічних вод від 01.08.2013 р. № 1310 хімлабораторією позивача встановлено, що скинута відповідачем вода містить забруднення (фосфати), що перевищують відповідні ДК (Ліміт № 935).

На момент виявлення порушення відповідач перебував у переліку підприємств для яких встановлюється ліміт скиду забруднюючих речовин у міську каналізацію за № 161. Згідно з переліком підприємств, який затверджений уповноваженим органом Львівської міської ради, відповідач розробив проект ліміту № 935 на скид забруднювальних речовин в систему міської каналізації.

Скид стічних вод відповідач здійснював згідно з дозволом від 01.01.2013 р. № 4257, який було видано відповідачу на підставі листа «Про дозвіл на скид» від 17.10.2012 р. № 03.08.-711, в якому відповідач стверджував, що підстав для внесення змін у погоджений проект ліміту немає, оскільки з часу погодження проекту ліміту не відбулося змін у водопровідно-каналізаційному господарстві підприємства. Також, у листі відповідач повідомив, що він як водокористувач офіційно попереджений позивачем про те, що він несе відповідальність за повноту та об'єктивність проекту ліміту, при виникненні змін у відведенні, підприємство зобов'язане у семиденний термін повідомити позивача. Оскільки, відповідач виконав вимоги щодо обов'язку розробити проект ліміту на скид, коефіцієнт за скид стічних вод без дозволу (Кх5) дорівнює 0.

Позивачем за виявлені перевищення якісних показників стічних вод було здійснено нарахування відповідачу додаткової плати за водовідведення, обчислену за підвищеним коефіцієнтом кратності в загальному розмірі 6 002, 30 грн.

Позивачем при розрахунку плати за скид стічних вод застосовано формули «Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів», що затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 року, № 37 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2002 р. за № 402/6690. Згідно п.4.2 Інструкції, плату за скид понаднормативних забруднень розподілено таким чином: 80 % на користь ЛМКП «Львівводоканал» в розмірі 4 967, 42 грн., а 20 % перераховується в доход міського бюджету міста Львова (фонду охорони навколишнього природного середовища міста Львова) в розмірі 1 034, 88 грн.

05.09.2013 р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 5019 про сплату заборгованості, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Таким чином, заборгованість відповідача складає загальну суму 6 002, 30 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечив посилаючись на те, що відібрані представниками позивача проби стічних вод, згідно акту від 22.07.2013 р. № 5456, не можуть вважатися стічними водами ТзОВ "Львівська ізоляторна компанія", оскільки КК1 містить суміш стічних вод ТзОВ "Львівська ізоляторна компанія", ТзОВ "Центральна консалтингова компанія", Львівського державного університету безпеки та життєдіяльності та ПП "Карен", а тому щодо відповідача не можуть братись до уваги результати вимірювань № 1310.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків:

Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надає відповідачу послуги водопостачання та водовідведення на підставі договору про подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізаційної мережі від 08.11.2010 року № 306664.

Відповідно до п. 2.1.1 договору, позивач зобов'язався згідно з технічними умовами на приєднання абонента до міської мережі водопроводу та каналізації, виданими позивачем, забезпечити в розмірі лімітів, зокрема, приймання стічних вод відповідача, у яких не перевищено допустимі концентрації забруднювальних речовин в об'ємі: 1 000 куб.м./міс., дощових (талих) стічних вод - 1 200 куб.м./міс.

Згідно з п. 2.2.1 договору, відповідач зобов'язався отримати в позивача технічні умови на приєднання до мереж водопроводу та каналізації, погодити паспорт водного господарства протягом одного місяця з моменту укладення договору та в установленому порядку отримати дозвіл на скид стічних вод, погодивши проект Ліміту на скид забруднювальних речовин.

Відповідно до п. 2.2.7 договору, відповідач зобов'язаний не перевищувати встановлені ліміти водоспоживання і водовідведення та допустимі концентрації забруднювальних речовин в контрольних колодязях на каналізаційних випусках Абонента.

Пунктом 3.6. договору сторони погодили, що скидання абонентом стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій на його каналізаційному випуску оплачується з відповідним підвищеним коефіцієнтом. Визначення допустимих концентрацій і нарахування додаткової плати за послуги водовідведення проводиться Львівводоканалом відповідно до Правил приймання.

22.07.2013 р. представниками позивача в присутності представника відповідача здійснено вибірковий відбір проб стічних вод з контрольного колодязя КК-1 відповідача, про що складено акт № 5456 про відбір контрольної вибіркової проби стічних вод для проведення головного і контрольного хімічних аналізів КК-1, вид проби - разова. Акт про відбір проб 22.07.2013 р. № 5456, підписаний представниками сторін без зауважень.

На підставі результату вимірювань відібраної проби стічних вод позивачем встановлено, що скинута відповідачем стічна вода містить перевищені допустимі концентрації забруднень фосфатів.

Внаслідок допущеного відповідачем порушення вимог Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова, позивачем було нараховано відповідачу додаткову плату в сумі 6 003, 30 грн. на підставі розрахунку від 05.08.13 р. № 5019/36.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України встановлено, що водокористувачі зобов'язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Пунктами 3.1.4, 3.1.5 Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова визначено, що водоканал зобов'язаний здійснювати контроль за якістю стічних вод, що скидають підприємства, а також за режимом і обсягом скиду, виставляти підприємствам до оплати рахунки за послуги водовідведення. У випадку виявлення з боку підприємств порушень Правил (перевищення встановлених показників об'єму та якості стічних вод, скид без Дозволу, невиконання вимог Акту тощо), водоканалом нараховується додаткова плата із застосуванням коефіцієнта кратності (розділи 8, 9 Правил).

Відповідно до п.3.2.4, п.3.2.3. Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова, водоканал має право у будь-який час самостійно або за участю представника абонента (попередивши підприємство) відбирати проби стічних вод, проводити обстеження водопровідних і каналізаційних систем будь-якого водоспоживача та складати акти за результатами цих обстежень. Згідно із п.3.2.6, п.3.5.5 вказаних Правил, водоканал має право проводити хімічний аналіз проб стічних вод підприємств та робити офіційні висновки про відповідність фактичних концентрацій забруднювальних речовин стічних вод допустимим. Підприємство зобов'язане забезпечити можливість проведення контролюючими службами у будь-який час доби обстеження підприємства з питання роботи локальних КОС та контролю за скиданням стічних вод у міську каналізацію, надавати необхідні документи та експлуатаційний персонал. Відповідно до п.3.10.3. місцевих Правил, акт підписується уповноваженими представниками водоканалу і підприємства.

Згідно п.6.2. Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова, для підприємств, внесених до переліку (п.4.3.1), допустима концентрація встановлюється згідно з доведеним Лімітом на скид (п.4.5), дотримання встановлених допустимих концентрацій визначається в КК на випусках підприємства. Відповідно до пунктів 7.4.3.,7.4.4. Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова, при відібранні проби складається акт про відбір проб. Відбір проб проводиться уповноваженими працівниками контролюючих служб.

Щодо твердження представника відповідача про те, що відібрані проби стічних вод, не можуть вважатися стічними водами відповідача, оскільки КК1 містить суміш стічних вод і відповідача, і ТзОВ "Центральна консалтингова компанія", і Львівського державного університету безпеки та життєдіяльності та ПП "Карен", суд зазначає наступне.

Згідно із п.5.15 Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова, підприємство яке допускає у свою каналізаційну мережу стічні води іншого підприємства, несе перед водоканалом відповідальність за якісні показники усієї суміші стічних вод на своїх випусках.

Пунктом 2.2.3 договору передбачено зобов'язання відповідача надавати перелік своїх об'єктів, які використовують воду (від яких приймаються стоки), згідно з Правилами користування, повідомляти про відповідні зміни не пізніше 20-ти днів з моменту їх виникнення.

Проте, володіючи інформацією щодо користування каналізаційною мережею третіми особами, відповідач, у порушення своїх зобов'язань, не здійснив жодних дій щодо повідомлення про відповідні обставини позивача та відмежування своїх об'єктів від загальної мережі.

Згідно п.4.2 "Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів" затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 р. № 37, 20 відсотків плати за скид понаднормативних забруднень перераховуються до міського фонду охорони навколишнього природного середовища, що утворений у складі міського бюджету та 80 відсотків залишаються у розпорядженні водоканалу і використовуються на відшкодування збитків водоканалу, викликаних цими скидами, на ремонт і поліпшення експлуатації каналізаційної мережі та очисних споруд, а також на розвиток каналізаційного господарства населеного пункту.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням допустимих забруднень в загальному розмірі 6 002, 30 грн., з яких: 4 967, 42 грн. додаткової плати внаслідок перевищення норм якісних показників стічних вод та 1 034, 88 грн. нарахування за скид понаднормативних забруднень є обґрунтованими та такими, що підлягаю до задоволення.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір покладається на нього.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська ізоляторна кампанія" (79000, м.Львів, вул.Новаківського, 14, ) на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" (79017, м.Львів, вул.Зелена, 64, ) 6 794, 42 грн. з яких:

- 4 967, 42 грн. - додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднень

- 1 827, 00 грн. - судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська ізоляторна кампанія" (79000, м. Львів, вул.Новаківського, 14, ) в дохід міського бюджету Львова (фонд охорони навколишнього природного середовища м.Львова, рахунок 0002 за кодом бюджетної класифікації: 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності" банк ГУДКУ у Львівській області, , код МФО 825014) нарахування у розмірі 1 034, 88 грн. за скид понаднормативних забруднень.

4. Накази видати відповідно до статті 116 ГПК України.

Повне рішення складено 09.02.2015 року.

Суддя Манюк П.Т.