номер провадження справи 19/143/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 Справа № 908/5063/14

За позовом Краснолиманського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері (84404, Донецька область, м. Красний Лиман, вул. Кірова, 22; 69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29-А) в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області (61024, м. Харків, вул. Гуданова, 18)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (83017, АДРЕСА_1)

про стягнення 1112,18 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Від прокуратури: Мошков-Масинець Д.І. (посвідчення № 015959 від 04.04.13., прокуратура Запорізької області)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 20.11.14. звернувся Краснолиманський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 1112,18 грн. заборгованості за Договором оренди № 5702/2013 нерухомого майна що належить до державної власності від 08.07.13.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства України не виконав свої зобов'язання перед позивачем по сплаті орендних платежів, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.11.14. порушено провадження у справі № 908/5063/14, справі присвоєно номер провадження 19/143/14, судове засідання призначено на 09.12.14. о 11-20.

Представники сторін в судове засідання 09.12.14. не з'явились, вимоги ухвали суду не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.12.14. розгляд справи № 908/5063/14 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 24.12.14. о 11-00.

Представник прокуратури в судовому засіданні 24.12.14. надав суду письмові пояснення у справі, відповідно до яких Краснолиманський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері зазначає, що надати витребувані ухвалою суду документи не вбачається можливим, в зв'язку із проведенням на території м. Донецька антитерористичної операції.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.12.14. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи № 908/3622/14 відкладено на 20.01.15. о 11-10.

Від позивача 13.01.15. надійшли письмові пояснення у даній справі, відповідно до яких позивач зазначає про обґрунтованість позову Краснолиманського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері та просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Також 13.01.15. від позивача надійшло клопотання про інформування позивача про результати розгляду справи, в зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання повноважного представника.

Крім того, від позивача 29.12.14. та 13.01.15. надійшло клопотання в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України про витребування у відповідача належним чином засвідчену копію Договору оренди від 08.07.13.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

Розглянувши вказане вище клопотання позивача про витребування доказів, суд залишив його без задоволення, в зв'язку з відсутністю необхідності отримання витребовуваних позивачем документів.

Як вбачається з актів Господарського суду Запорізької області від 10.12.14. та 24.12.14. відсутня можливість на правлення на адресу відповідача поштових відправлень, але інформація щодо прийняття процесуальних документів у даній справі міститься на офіційному сайті Господарського суду Запорізької області.

Представник Краснолиманського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в судовому засіданні 20.01.15. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити повністю.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 20.01.15. не з'явились, витребувані документи суду не подали, про час та місце проведення судового засідання були повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.11. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, позивач та відповідач є належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи і їх неявка не перешкоджала вирішенню даного спору.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/5063/14.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника Прокуратури, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів; державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України; прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави;

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», на органи прокуратури покладено функції представництва інтересів держави в суді.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор має повноваження звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів держави.

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури України покладено функції представництва інтересів громадян та держави в судах.

Частиною 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Краснолиманський прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері звернувся до Господарського суду Запорізької області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 5702/2013 від 08.07.13. на підставі листа Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області № 10-14-06091 від 15.05.14. щодо представництва інтересів держави, належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

08.07.13. між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Донецькій області (далі - Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 5702/2013 (далі - Договір оренди).

Згідно з п. 1.1 Договору оренди встановлено, що Орендодавець, передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне майно - нежитлове вбудоване приміщення площею 13,7 кв.м другого поверху будівлі (реєстраційний номер - 01074957.3.АААВАВ142) (далі - Майно), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, що знаходиться на балансі Краснолиманського БМЕУ ДП «Донецька залізниця» (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31.01.13. і становить за незалежною оцінкою 30847,15 грн.

Пунктом 2.1 Договору оренди встановлено, що Орендар вступає в строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі Майна.

Відповідно до п. 3.1 Договору оренди вбачається, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95. № 786 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - травень 2013 р. - 462,71 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - липень 2013 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за червень, липень 2013 р.

Згідно з п. 3.3 Договору оренди встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць

Пунктом 3.6 Договору оренди встановлено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70 % та 30 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Прокурор вказує на те, що відповідачем орендні платежі за Договором оренди своєчасно та в повному обсязі не сплачувались.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача було надіслано лист № 20-06-05-03570 від 21.03.14. «Про виконання умов договору оренди», відповідно до якого повідомлено відповідача про існування заборгованості та запропоновано на підставі ст. 188 Господарського кодексу України розірвати Договір оренди.

31.03.14. між Балансоутримуачем та Орендарем був підписаний акт приймання-передачі, відповідно до якого, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 передано, а Краснолиманським БМЕУ ДП «Донецька залізниця» прийнято нерухоме державне майно, а саме: нежитлове вбудоване приміщення площею 13,7 кв.м другого поверху будівлі, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Прокурор посилається на те, що враховуючи вищевикладене, 31.03.14. Договір оренди було припинено.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, Краснолиманський прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері вказує на те, що відповідач не виконав свого обов'язку щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів, чим порушив умови Договору оренди та вимоги чинного законодавства України, в зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за період з 15.01.14. по 15.04.14. становить 987,89 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги Краснолиманського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Пунктами 10.1, 10.4 Договору оренди сторонами узгоджено, що цей Договір укладено з 08.07.13. до 31.12.13.

У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

В зв'язку з відсутністю в матеріалах справи заяв сторін про припинення Договору оренди, даний Договір оренди був продовжений на тих саме умовах і на той саме строк.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем свої зобов'язання за Договором оренди виконано в повному обсязі, а саме, на виконання п. 1.1 Договору оренди передано відповідачу нежитлове вбудоване приміщення площею 13,7 кв.м другого поверху будівлі яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до умов ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму... Плата за користування майном може вноситься за вибором сторін у грошовій або натуральній формі... Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором ...

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За таких обставин, оскільки однією із кваліфікуючих ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обов'язково стягується орендна плата.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Як було встановлено вище, пунктом 3.6 Договору оренди встановлено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70 % та 30 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідач, в порушення умов Договору оренди свої зобов'язання по сплаті орендних платежів за період з 15.01.14. по 15.04.14. на загальну суму 987,89 грн. не виконав.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.14. між Балансоутримуачем та Орендарем був підписаний акт приймання-передачі, відповідно до якого, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 передано, а Краснолиманським БМЕУ ДП «Донецька залізниця» прийнято нерухоме державне майно, а саме: нежитлове вбудоване приміщення площею 13,7 кв.м другого поверху будівлі, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених Прокуратурою, не надав.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за неналежне виконання умов Договору оренди в частині внесення орендних платежів за період з 15.01.14. по 15.04.14. становить 987,89 грн.

Також позивач на підставі п.п. 3.7, 3.8 Договору оренди просить суд стягнути з відповідача 25,50 грн. - пені та 98,79 грн. - штрафу.

Пунктом 3.7 Договору сторони передбачили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 25,50 грн. - пені та 98,79 грн. - штрафу (за обґрунтованим розрахунком позивача).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Краснолиманського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору стягуються з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Краснолиманського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (83017, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області (61024, м. Харків, вул. Гуданова, 18, ) 987 (дев'ятсот вісімдесят сім) грн. 89 коп. - основного боргу, 25 (двадцять п'ять) грн. 50 коп. - пені, 98 (дев'яносто вісім) грн. 79 коп. - штрафу.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (83017, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України (одержувач: Державний бюджет Орджонікідзевського району, 22080300, , банк одержувача: УДК у Запорізькій області, р/р 0007, МФО 813015) 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Після вступу рішення в законну силу видати накази.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.01.15.

Суддя І.В. Давиденко