ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 р. Справа № 909/11/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишин В. В. , при секретарі судового засідання Максимів Н. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного концерну "Укроборонпром" (вул. Дегтярівська, 36, Шевченківський район, м. Київ, 04119)

до відповідача: Державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" (вул. Хриплинська ,11, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківської області, 76002)

стягнення 560 736, 44 гривень заборгованості за договором позики № UOP-2.011-106-Д-13 від 17.12.2013.

За участю представників сторін:

Від позивача: Смалюк Р.В. - представник, (паспорт серії МЮ № 147821 виданий 26 жовтня 2007 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, довіреність № Д-1044/2014 від 23.06.2014).

Від відповідача: Треф'янчин А.М. - юрисконсульт (посвідчення № 948 від 11.09.2012, довіреність № Ю-38 від 26.01.2015).

в с т а н о в и в:

Державний концерн "Укроборонпром" звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача Державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" про стягнення заборгованості в сумі 560 736, 44 гривень за невиконання договору позики, з яких 560 000, 00 гривень - основний борг та 736, 44 гривень - 3 % річних.

Крім того, позивач просив суд також покласти на відповідача судові витрати у справі у вигляді судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором позики № UOP-2.011-106-Д-13 від 17.12.2013, у відповідності до п. 1.1. якого позикодавець передає позичальнику у якості поворотної фінансової допомоги грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строк та на умовах, визначених договором.

Ухвалою суду від 06.01.2014 порушено провадження у справі № 909/11/15 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 20.01.2015.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 20.01.2015 року розгляд справи відкладено на 03.02.2015, у зв'язку із нез'явленням в судове засідання представника відповідача та неподанням сторонами витребуваних судом доказів.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що відзив на позовну заяву не було підготовлено, у зв'язку із тим, що Державним підприємством "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" позов визнається у повному обсязі.

Крім того, представник відповідача подав в судовому засіданні клопотання (Вх. № 1556/15) про долучення до матеріалів справи копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 14626623 стосовно Державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод", копію довідки серії АА № 660100 з ЄДРПОУ стосовно Державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" та копію Статуту Державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод".

Суд долучив подані документи до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, із врахуванням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, відповідно до приписів ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Між Державним концерном "Укроборонпром" (надалі позикодавець) та Державним підприємством "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" (надалі позичальник) укладено договір позики № UOP-2.011-106-Д-13 від 17.12.2013, у відповідності до п. 1.1. якого на підставі абзацу 4 пункту 14 статуту Державного концерну "Укроборонпром", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 № 993, в порядку та на умовах, визначених договором, позикодавець передає позичальнику у якості поворотної фінансової допомоги грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, визначеними цим договором.

Згідно п. 2.1. договору сума позики за договором становить 560 000, 00 гривень.

У відповідності до п. 4.1. вказаного договору, перебіг строку, на який надається позика, починається з моменту перерахування коштів позичальнику відповідно до п. 3.1. договору і закінчується п'ятнадцятого грудня дві тисячі чотирнадцятого року.

У договорі сторони погодили, що позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві суму позики до кінця строку, на який вона надана. Повернення суми позики здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування позичальником грошових коштів на поточний рахунок позикодавця (п. п. 5.1., 5.3. договору).

Згідно п. 6.1. договору за невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Позивач свої зобов'язання виконав належним чином, а саме на виконання договору позики, 17.12.2013 надав поворотну фінансову допомогу Державному підприємству "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод", що підтверджується копією платіжного доручення № 2662 від 17.12.2013, де у графі "призначення платежу" вказано поворотна фінансова допомога, згідно договору № UOP-2.011-106-Д-13 від 17.12.2013.

У відповідності до п. 4.1. договору перебіг строку, на який надавалася позика, починається з моменту перерахування коштів позичальнику відповідно до п. 3.1 договору і закінчується 15.12.2014.

Таким чином, боржник не виконав своє зобов'язання у строк, встановлений договором, у зв'язку із чим утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 560 000, 00 гривень.

Крім того, за неналежне виконання грошового зобов'язання, позивачем на суму боргу нараховано 3 % річних, в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 736, 44 гривень за неналежне виконання грошового зобов'язання.

Суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з огляду на наступне.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 цього кодексу, зокрема із договорів.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Між Державним концерном "Укроборонпром" (позивач) та Державним підприємством "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" (відповідач) укладено Договір позики № UOP-2.011-106-Д-13 від 17.12.2013, у відповідності до п. 1.1. якого позикодавець передає позичальнику у якості поворотної фінансової допомоги грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, визначеними цим договором.

Згідно п. 2.1. договору сума позики за договором становить 560 000, 00 гривень.

На виконання договору позики, 17.12.2013 позивач надав поворотну фінансову допомогу Державному підприємству "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод", що підтверджується копією платіжного доручення № 2662 від 17.12.2013, де у графі "призначення платежу" вказано поворотна фінансова допомога, згідно договору № UOP-2.011-106-Д-13 від 17.12.2013.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до п. 4.1. вказаного договору, перебіг строку, на який надається позика, починається з моменту перерахування коштів позичальнику відповідно до п. 3.1. договору і закінчується п'ятнадцятого грудня дві тисячі чотирнадцятого року.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідачем в термін до 15.12.2014 (строк виконання грошового зобов'язання) сума поворотної фінансової допомоги повернута позивачу не була.

В судовому засіданні під час розгляду справи, представник відповідача позов визнав та проти суми боргу не заперечує.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач надані кошти в передбачені договором строки не повернув, доказів зворотного суду не надав.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За правилами статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору позики № UOP-2.011-106-Д-13 від 17.12.2013, положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення 560 000, 00 гривень основної заборгованості у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 736, 44 гривень - 3 % річних за період з 16.12.2014 по 31.12.2014.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено правильність нарахування 3 % річних та встановлено, що розрахунки здійснено вірно. Отже, сума в розмірі 736, 44 гривень 3 % річних підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі в межах позовних вимог.

Господарські витрати за правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 8, 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1046, 1049 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

позов Державного концерну "Укроборонпром" до відповідача Державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" про стягнення 560 736, 44 гривень за договором позики № UOP-2.011-106-Д-13 від 17.12.2013 - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" (вул. Хриплинська ,11, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківської області, 76002, ідентифікаційний код: 07552205) на користь Державного концерну "Укроборонпром" (вул. Дегтярівська, 36, Шевченківський район, м. Київ, 04119, ідентифікаційний код: 37854297) - 560 736, 44 гривень (п'ятсот шістдесят тисяч сімсот тридцять шість гривень сорок чотири копійки) заборгованості за договором позики № UOP-2.011-106-Д-13 від 17.12.2013, з яких 560 000, 00 гривень - основний борг та 736, 44 гривень - 3 % річних, а також 11 214, 73 гривень (одинадцять тисяч двісті чотирнадцять гривень, сімдесят три копійки) - сплаченого судового збору.

Наказ видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.02.15

Суддя Михайлишин В. В.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

____________________________ Осудар І. Б. 06.02.15