ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2015 р. Справа № 911/4518/14

За позовом Прип'ятського спеціального прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС», м. Славутич

до Державного спеціалізованого підприємства «Центральне підприємство з поводженням з радіоактивними відходами», м. Чорнобиль

третя особа 1 Державне агентство України з управління зоною відчуження

третя особа 2 Міністерство екології та природних ресурсів України

про визнання договору недійсним

Суддя - Мальована Л.Я.

Представники:

прокурор - Павлюк О.В. (посвід. № 013011 від 09.11.2012 р.);

позивач - Салій В.П. (дов. № 24-ЮВ від 20.01.2015 р.);

Степаненко К.В. (дов. № 1-ЮВ від 12.01.2015 р.);

Стужна В.М. (дов. № 2-ЮВ від 12.01.2015 р.);

відповідач - Островська Т.П. (дов. № 114/98 від 20.01.2015 р.);

Гладченко В.В. (дов. № 114/101 від 20.01.2015 р.).

третя особа 1 - Байлюк О.О. (02-124 від 20.01.2015 року);

третя особа 2 - не з'явилися.

Обставини справи:

Прип'ятський спеціальний прокурор Київської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" про визнання договору про надання послуг з приймання і захоронення некондиціонованих низько та середньо активних твердих радіоактивних відходів №100/13 від 17.10.2013 р. недійсним в частині надання послуги із захоронення некондиціонованих низько та середньо активних твердих радіоактивних відходів який укладено з Державним спеціалізованим підприємством «Центральне підприємство з поводженням з радіоактивними відходами».

Прокурор підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Представники позивача також підтримують позовні вимоги, просять суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

На виконання вимог суду від 17.12.2014 року до загального відділу господарського суду Київської області 21.01.2015 року надійшли письмові пояснення Міністерства екології та природних ресурсів України, в яких останнє вказує на те, що договір про надання послуг з приймання і захоронення некондиціонованих низько та середньо активних твердих радіоактивних відходів №100/13 від 17.10.2013 р. було укладено з дотриманням вимог чинного законодавства.

Третя особа Державне агентство України з управління зоною відчуження письмові пояснення до суду не надала, але усно заперечує проти позову посилаючись на те, що немає порушень законодавства при укладенні договору між ДСП «Чорнобильська АЕС» та ДСП «Центральне підприємство з поводженням з радіоактивними відходами» на приймання та захоронення радіоактивних відходів (РАВ) Чорнобильської АЕС на пункті захоронення радіоактивних відходів «Буряківка», оскільки ДСП «Чорнобильська АЕС» не є платником екологічного податку за утворення та тимчасове зберігання РАВ (включаючи вже накопичені). Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про поводження з радіоактивними відходами» без додаткової оплати за захоронення, приймаються РАВ лише від тих платників екологічного податку за утворення та тимчасове зберігання РАВ (включаючи вже накопичені), які його сплатили, тобто Чорнобильська АЕС не має пільг щодо захоронення і має сплачувати кошти згідно договору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третіх осіб та прокурора, суд встановив:

17.10.2013 року між державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильська АЕС» (далі - ДСП ЧАЕС) та державним спеціалізованим підприємством «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» (далі - ДСП ЦППРВ, відповідач) було укладено договір № 100/13, відповідно до умов якого ДСП «ЧАЕС» зобов'язалось прийняти й оплатити послуги з приймання і захоронення некондиціонованих низько та середньоактивних твердих радіоактивних відходів, а Відповідач зобов'язався виконати послуги з приймання і захоронення некондиціонованих низько та середньоактивних твердих радіоактивних відходів (далі ТРВ) в кількості до 1570 м3. За надані послуги з приймання і захоронення некондиціонованих низько та середньоактивних твердих радіоактивних відходів відповідно до підписаного сторонами акту здавання-приймання послуг №1 від 06.12.2013 року ДСП ЧАЕС платіжним дорученням № 286 від 23.12.2013 року перерахувало Відповідачу бюджетні кошти в сумі 1 034 410 грн. 20 коп.

Прокурор в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що зміст предмету договору від 17.10.2013 року № 100/13 в частині надання Відповідачем оплатної послуги із захоронення некондиціонованих низько та середньоактивних твердих радіоактивних відходів не відповідає вимогам закону, а саме ст.ст. 4, 12, 52 Закону України «Про поводження з радіоактивними відходами», оскільки Державне спеціалізоване підприємство «Централізоване підприємство з поводження з радіоактивними відходами», як спеціалізоване підприємство з поводження з радіоактивними відходами, отримує цільове фінансування з Державного фонду поводження з радіоактивними відходами, проте, в планових калькуляціях підприємство враховує всі експлуатаційні витрати, пов'язані з діяльністю з поводження з радіоактивними відходами, а саме: по оплаті праці працівників та керівного складу підприємства, улаштуванню траншей, матеріальних та енергоресурсів на експлуатацію, на утримання цеху ремонту обладнання, амортизація устаткування, на утримання апарату управління, адміністративні, господарські та інші.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про поводження з радіоактивними відходами», фінансування бюджетних програм, у межах яких виконуються роботи щодо поводження з радіоактивними відходами, які утворилися внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також фінансування Загальнодержавної цільової екологічної програми поводження з радіоактивними відходами, інших заходів, пов'язаних з поводженням з радіоактивними відходами, здійснюється за рахунок коштів Державного фонду поводження з радіоактивними відходами (далі - Фонд) в обсягах, передбачених за відповідними бюджетними програмами, а також за рахунок благодійних та інших внесків юридичних і фізичних осіб. Також відповідно до вимог зазначеної статті держава в особі Кабінету міністрів України в установленому порядку надає суб'єктам діяльності у сфері використання ядерної енергії, які утворюють радіоактивні відходи та сплачують екологічний податок, що справляється за утворення радіоактивних відходів (включаючи вже накопичені) та тимчасове зберігання радіоактивних відходів їх виробниками, гарантії щодо прийняття без додаткової оплати на зберігання /захоронення всього обсягу радіоактивних відходів, утворених під час провадження діяльності таких суб'єктів.

Статтею 12 цього ж Закону встановлено, що виробники радіоактивних відходів передають їх спеціалізованим підприємствам по поводженню з радіоактивними відходами відповідно до затверджених норм, правил і стандартів. Радіоактивні відходи переходять у власність держави з часу підписання документа про передачу радіоактивних відходів від ліцензіата, в результаті діяльності якого вони утворилися. До передачі радіоактивних відходів у власність держави ліцензіат, внаслідок діяльності якого утворюються радіоактивні відходи, несе відповідальність за радіаційний захист та безпеку під час поводження з радіоактивними відходами.

Взаємовідносини між підприємствами, на яких утворюються радіоактивні відходи, і спеціалізованими підприємствами по поводженню з радіоактивними відходами будуються на договірних засадах відповідно до законодавства.

Згідно статті 52 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційної безпеки» фінансування поводження з радіоактивними відходами після того, як вони перейшли у власність держави, здійснюється за рахунок Державного фонду поводження з радіоактивними відходами. Порядок використання коштів Державного фонду поводження з радіоактивними відходами встановлено постановою Кабінету міністрів України № 473 від 20 травня 2009 р.

Державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильська АЕС» отримує фінансування з Державного бюджету України, у тому числі з Державного фонду поводження з радіоактивними відходами. Відповідно до Закону України «Про Загальнодержавну програму зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об'єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему» та на підставі Законів України «Про державний бюджет...» на відповідні роки ці кошти направляються на виконання всього комплексу робіт з поводження з радіоактивними відходами, а саме їх збирання, сортування, кондиціонування, іммобілізацію, транспортування тощо, що передують передаванню РАВ до ДСП «ЦППРВ» на захоронення.

На думку прокурора включення до предмету договору операцій, які здійснює відповідач тільки після отримання радіоактивних відходів від ДСП «Чорнобильська АЕС» для забезпечення їх захоронення, є безпідставним, оскільки фінансування таких операцій здійснюється безпосередньо з Державного фонду поводження з радіоактивними відходами. Вартість послуг із приймання твердих радіоактивних відходів на захоронення, не повинна включати експлуатаційні витрати, пов'язані з діяльністю з поводження з радіоактивними відходами, які забезпечені цільовим бюджетним фінансуванням за окремою бюджетною програмою для відповідача.

Тобто відповідач безпідставно отримав від ДСП «ЧАЕС» бюджетні кошти за послуги, фінансування яких здійснюється безпосередньо з Державного фонду поводження з радіоактивними відходами.

Відповідач не визнає заявлені позовні вимоги повністю, вважає їх необґрунтованими та незаконними з наступних підстав.

ДСП «ЦППРВ» відповідно до покладених на нього завдань проводить роботи по виконанню заходів Загальнодержавної цільової екологічної програми поводження з радіоактивними відходами, затвердженої Законом України від 17.09.2008 № 516-УІ. Відповідно до розділу «Обсяги та джерела фінансування Програми» передбачено, що виконання заходів програми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, коштів Державного фонду поводження з радіоактивними відходами, коштів міжнародної технічної допомоги, а також інших джерел фінансування, які не заборонені законодавством. Щорічний обсяг видатків коригується Кабінетом Міністрів України згідно із законом про Державний бюджет на відповідний рік.

В рамках реалізації зазначеної програми підприємство щорічно отримує фінансування з Державного бюджету України, в 2013 році за бюджетною програмою 3202110 «Підтримка екологічно безпечного стану у зонах відчуження і безумовного (обов'язкового) відселення. Відповідно до паспорту бюджетної програми КПКВК 3202110 для ДСП «ЦППРВ» передбачено фінансування робіт зі збору, переробки переведення (захоронення) РАВ в екологічно безпечний стан з ліквідацією траншей (буртів) з РАВ пунктів тимчасової локалізації РАВ в обсягах 4,8 тис.куб.м., копія якого знаходиться в матеріалах справи.

В свою чергу ДСП «ЧАЕС» забезпечує реалізацію заходів Загальнодержавної програми зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об'єкта «Укриття» на екологічно безпечну зону, затверджену Законом України від 15.01.2009 № 886-УІ. Відповідно до розділу «Обсяги та джерела фінансування Програми» передбачено, що фінансування заходів програми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, міжнародної технічної допомоги та добровільних внесків юридичних або фізичних осіб та інших джерел, які не заборонені законодавством. Обсяг бюджетних видатків визначається в межах наявних фінансових ресурсів згідно із законом про Державний бюджет на відповідний рік.

В 2013 році з Державного бюджету України передбачено фінансування за бюджетною програмою КПКВК 3202120 «Підтримка у безпечному стані енергоблоків та об'єкта «Укриття» та заходи щодо підготовки до зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС». Відповідно до паспорту бюджетної програми КПКВК 3202120 для ДСП «ЧАЕС» передбачено фінансування робіт з передання на захоронення твердих радіоактивних відходів в обсягах 3,5 тис.куб.м.

Отже, у 2013 році для ДСП «ЦППРВ» за бюджетною програмою КПКВК 3202110 не передбачено фінансування робіт з захоронення ТРАВ, що утворюються на майданчиках Чорнобильської АЕС, фінансування цих робіт передбачено бюджетною програмою КПКВК 3202120, що підтверджується листами ДАЗВ України № 01-1541/1.4.4 від 02.06.14 року, № 01-2683/1.4.4 від 06.10.14 року, № 01-2722/1.4.4 від 09.10.14 року та листом Мінприроди України № 5/3-7/12952-14 від 23.10.2014 року, копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про поводження з радіоактивними відходами» фінансування бюджетних програм, у межах яких виконуються роботи щодо поводження з радіоактивними відходами, які утворилися внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також фінансування Загальнодержавної цільової екологічної програми поводження з радіоактивними відходами, інших заходів, пов'язаних з поводженням з радіоактивними відходами, здійснюється за рахунок коштів Державного фонду поводження з радіоактивними відходами в обсягах, передбачених за відповідними бюджетними програмами, а також за рахунок благодійних та інших внесків юридичних і фізичних осіб.

Держава в установленому Кабінетом Міністрів України порядку надає суб'єктам діяльності у сфері використання ядерної енергії, які утворюють радіоактивні відходи та сплачують екологічний податок, що справляється за утворення радіоактивних відходів (включаючи вже накопичені) та тимчасове зберігання радіоактивних відходів їх виробниками, гарантії щодо прийняття без додаткової оплати на зберігання/захоронення всього обсягу радіоактивних відходів, утворених під час провадження діяльності таких суб'єктів.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про поводження з радіоактивними відходами», за рахунок коштів Державного фонду поводження з радіоактивними відходами без додаткової оплати за захоронення приймаються РАВ лише від тих платників екологічного податку за утворення та тимчасове зберігання РАВ (включаючи вже накопичені), які його сплатили.

ДСП «ЧАЕС» не бере участі у формуванні Державного фонду поводження з радіоактивними відходами та не сплачує екологічний податок за утворення радіоактивних відходів (включаючи вже накопичені), тому має платити за приймання і захоронення цих відходів. Такі кошти передбачені бюджетною програмою КПКВК 3202120 «Підтримка у безпечному стані енергоблоків та об'єкта «Укриття» та заходи щодо підготовки до зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС», на підтвердження чого відповідачем було надано довідку ДАЗВ України № 03-2802/1.5 від 17.10.14 року та копії Податкових декларацій екологічного податку за 2013 рік.

Правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п'ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів.

Отже, при прийнятті рішень про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Так, згідно зі статтею 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (частина перша); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частина друга); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина третя); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина п'ята); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (частина шоста).

Відповідно до ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

У відповідності до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши доводи прокурора та позивача, заперечення відповідача та третіх осіб, суд дійшов висновку, що прокурором та позивачем не доведено подвійного фінансування робіт, а саме: отримання відповідачем коштів з Державного бюджету України, а також з Державного фонду поводження з радіоактивними відходами.

Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про поводження з радіоактивними відходами» без додаткової сплати на захоронення приймаються радіоактивні відходи лише від тих платників екологічного податку, які його сплатили. Як встановлено в судовому засіданні позивач не сплачує екологічний податок, що справляється за утворення і захоронення цих відходів. Кошти для позивача перераховані бюджетною програмою КПВК 2408120 "Підтримка у безпечному стані енергоблоків та об'єкта "Укриття" та заходів щодо підготовки до зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС". Прокурором і позивачем, не доведено суду наявності підстав, з якими закон пов'язує недійсність правочину на момент укладення між сторонами договору, тому суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя Л.Я. Мальована