ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 лютого 2015 року Справа № 24/5005/14436/2011

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Вовка І.В., Грека Б.М.. Селіваненка В.П., Стратієнко Л.В., Черкащенка М.М.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Утильспецпром"

про перегляд Верховним Судом України

постанови Вищого господарського суду України від 02.12.2014
у справі№24/5005/14436/2011
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Добробут"
провизнання банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю "Аскон Україна",

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2014 скаргу Державної інноваційної фінансово - кредитної установи задоволено частково, усунено арбітражного керуючого Тушенка С.В. від виконання обов'язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскон - Україна", в іншій частині скарги - відмовлено; припинені повноваження арбітражного керуючого Тущенко Сергія Васильовича, призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскон Україна", м. Дніпропетровськ, арбітражного керуючого Самошоста Ігоря Івановича, клопотання комітету кредиторів ТОВ "Аскон-Україна" від 12.06.2014 - задоволено частково; продовжено строк ліквідаційної процедури строком на чотири місяці, до 27.12.14р., в решті - відмовлено; продовжено строк повноважень ліквідатора арбітражного керуючого Самошоста Ігоря Івановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1222 від 16.07.2013р.) на чотири місяці, до 27.12.2014; кандидатури арбітражних керуючих Кулика М.В., Колошина В.П., Ковальової О.В. та Литвина Р.О. - відхилено; зобов'язано арбітражного керуючого Тущенко С. В. протягом 10 днів з моменту винесення ухвали передати ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскон - Україна" Самошосту І.І., свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1222 від 16.07.2013 всі наявні бухгалтерські та іншу документацію банкрута, печатки і штампи банкрута, матеріальні й інші цінності, які обліковуються за боржником; зобов'язано ліквідатора Самошоста І.І. вчинити певні дії у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Тущенка Сергія Васильовича залишено без задоволення, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Утильспецпром" задоволено, скасовано ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2014 в частині призначення ліквідатором арбітражного керуючого Самошоста І.І. та прийнято в цій частині нове рішення, яким задоволено клопотання комітету кредиторів та призначено для виконання повноважень ліквідатора по справі арбітражного керуючого Ковальову Олену Віталіївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №581 від 26.03.2013).

Постановою Вищого господарського суду України від 02.12.2014 касаційну скаргу арбітражного керуючого Тущенка Сергія Васильовича залишено без задоволення, касаційну скаргу арбітражного керуючого Самошоста Ігоря Івановича задоволено, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 в частині призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Ковальової О.В. скасовано, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2014 в частині призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Самошоста Ігоря Івановича залишено в силі, в решті постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2014 - без змін.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Утильспецпром" подано заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 02.12.2014, в якій просить скасувати дану постанову та прийняти нове судове рішення, яким скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.09.2014.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого господарського суду України від 31.08.2011 у справі №2-12/2661-2006, від 18.12.2013 у справі №34/5005/4591/2012 та від 27.08.2014 у справі №5028/21/59б/2011, мотивовано неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції положень статей 31, 16, 17, 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши доводи заяви та додану до неї постанову Вищого господарського суду України, колегія суддів вважає, що справа підлягає допуску до провадження Верховного Суду України з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана на підставі неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Як вбачається зі змісту постанови від 02.12.2014 у справі №24/5005/14436/2011, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції дійшов висновку про правомірність висновку суду першої інстанції в частині призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Самошоста Ігоря Івановича та відхилення інших запропонованих кандидатур, які надали відповідні заяви про призначення їх ліквідатором банкрута, оскільки кандидатура арбітражного керуючого Самошоста І.І. є більш прийнятного для призначення його ліквідатором у даній справі. При цьому суд касаційної інстанції зазначив про те, що кредитори мають право запропонувати кандидатуру ліквідатора, яка відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, однак жодна із запропонованих суду кандидатур ліквідатора не має заздалегідь встановленого пріоритету перед іншими, тобто, всі кандидатури, незалежно від того, хто їх пропонує суду, є рівними та за наявності конкуренції кандидатур на призначення ліквідатора боржника остаточне рішення щодо призначення тієї чи іншої кандидатури є прерогативою господарського суду.

Водночас у постанові від 31.08.2011 у справі №2-12/2661-2006, на яку посилається заявник, суд касаційної інстанції у подібних правовідносинах, застосовуючи одні і ті самі норми матеріального права, що і у постанові про перегляд якої подано заяву, дійшов протилежних правових висновків про правомірність висновку суду апеляційної інстанції про призначення ліквідатора Юрченка Д.Ю. (в частині, що стосується доводів заявника), оскільки комітетом кредиторів одностайно прийнято рішення про призначення ліквідатором арбітражного керуючого Юрченка Д.Ю. При цьому суд касаційної інстанції зазначив про те, що правом надання кандидатур ліквідатора наділені комітет кредиторів та державний орган з питань банкрутства, а тому за наявності запропонованої у встановленому порядку кандидатури ліквідатора, яка відповідає статті 3-1 Закону про банкрутство, суд не вправі самостійно обирати кандидатуру ліквідатора.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що зі змісту доданих до заяви судових рішень Вищого господарського суду України вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалені різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах, що є підставою для допуску даної справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 11116, 11121 ГПК України, Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

Допустити справу № 24/5005/14436/2011 до провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя І. Вовк
Судді Б. Грек
В. Селіваненко
Л. Стратієнко
М. Черкащенко