РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2015 р. Справа № 902/1279/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Павлюк І. Ю.

суддів Гулова А.Г.

при секретарі судового засідання Юрчук Ю.М.

розглянувши апеляційну скаргу позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Еліт Едвайс" на рішення господарського суду Вінницької області від 27.10.14 р.

у справі № 902/1279/14 (суддя Маслій І.В. )

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Еліт Едвайс"

відповідач Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго"

третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницькі теплові мережі-2"

про стягнення заборгованості 609 000,00 грн. за договором оперативної оренди обладнання

за участю представників сторін:

позивача - Джугостран В.І., Мусевич А.Б. ( представники, довіреність у справі)

відповідача - Рибаченко І.В. ( представник, довіреність у справі)

третя особа - не з"явилась

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області ( суддя Маслій І.В.) від 27 жовтня 2014 року у справі № 902/1279/14 відмовлено у позові Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Еліт Едвайс" до Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницькі теплові мережі -2" про стягнення заборгованості в розмірі 609 000 грн. за договором оперативної оренди обладнання.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 512, 514, ч.2 ст.517 ЦК України, п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26 грудня 2011 року та прийшов до висновку про відсутність доказів на підтвердження існування заборгованості у Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" по договору від 01.09.2009 року № 75-а , по якому згідно договору відступлення права вимог № 30/13 від 30.01.2013 р. позивач мав право на стягнення 609 000,00 грн.

Не погодившись з постановленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Еліт Едвайс" звернулось з апеляційною скаргою, в якій вказує, що висновки,зроблені в оскаржуваному рішенні є такими, що суперечать нормам матеріального та процесуального права, зроблені без повного та належного з'ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апелянт покликається на норми ст.ст. 512, 514, 517 ЦК України та зазначає, що 30 січня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницькі теплові мережі -2" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Еліт Едвайс" було укладено договір про відступлення права вимоги № 30/13.

Згідно умов вказаного договору ТОВ "Вінницькі теплові мережі - 2" відступило ТОВ "Юридична компанія "Еліт Едвайс", а остання набула право вимоги, належне ТОВ "Вінницькі теплові мережі - 2", і стало кредитором щодо права ТОВ "Вінницькі теплові мережі - 2" вимагати з Боржника - Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", належного виконання зобов'язань по сплаті заборгованості по орендній платі по Договору оперативної оренди обладнання № 75-а від 01.11.2009 року, укладеному між ТОВ "Вінницькі теплові, мережі - 2" та Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго".

Скаржник наголошує, що на виконання вимог ст.517 ЦК України, в підтвердження наявності права що передається на підставі договору відступлення, первісним кредитором - ТОВ "Вінницькі теплові мережі-2" новому кредитору були передані оригінали документів що підтверджують право вимоги боргу.

Вважає неправомірним покликання суду першої інстанції на відсутність документів, які підтверджують право вимоги боргу. Вказує, що ні суд першої інстанції, ні відповідач не ставили під сумнів правомірність укладення Договору відступлення права вимоги № 30/13 від 30.01.2013 року.

Враховуючи норми ст.204 ЦК України, скаржник вважає, що розбіжність у даті підписання договору та неточності у первинній документації та у цивільно - правових договорах, які не впливають на зміст господарської операції та дійсність господарських зобов"язань, не мають братися до уваги , а необхідно виходити з сутності господарської операції.

На думку апелянта, позивачу було передано обсяг первинних документів, які повністю відповідають змісту господарських операцій, за яким виник борг у відповідача, а саме: договір, акти та вимоги про сплату боргу, листування тощо.

Відповідачем підтверджено факт використання (оренди) обладнання турбогенераторної установки, власником якої була ТОВ "Вінницькі теплові мережі - 2", будь якого іншого обладнання за іншими угодами не передавалось. Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" у справу надано докази проведення оплати за договором № 75-а, у тому числі не спростовано розмір боргу (не надано доказів оплати у повному обсязі) перед ТОВ "Вінницькі теплові мережі - 2".

Скаржник в апеляційні скарзі наголошує, що суд першої інстанції всупереч вимогам ГПК ухилився від дослідження первинних документів ,наданих позивачем, не встановив відсутність чи наявність боргу станом на момент укладення договору про відступлення права вимоги ,не надав оцінку документам ,що були надані відповідачем, в результаті чого однобічно підійшов до вирішення даного спору , аргументуючи своє рішення наявністю лише розбіжності в даті підписання (технічної помилки) у договорі про відступлення права вимоги.

Крім того, апелянт з приводу непогашеної заборгованості відповідачем згідно договору оперативної оренди обладнання від 01.11.2009 року № 75а пояснює , що з початку 2012 року відповідач, продовжуючи користуватись орендованим майном, свої зобов'язання по сплаті орендної плати виконав частково, сплативши орендну плату в 2012 році в розмірі 15000 грн. з 624000 грн. ,передбачених умовами Договору.

Просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 27 жовтня 2014 року у справі № 902/1279/14 та прийняти нове рішення ,яким позовні вимоги ТзОВ "Юридична компанія "Еліт Едвайс" задовольнити повністю,стягнувши з Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Еліт Едвайс" суму боргу в розмірі 609 000 грн. та судовий збір.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зауважив, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Вказав, що усі господарські операції здійснювались між відповідачем та ТОВ "Вінницькі теплові мережі -2" виключно в межах зобов"язань, передбачених договором від 02.11.2011 року № 75а. Зауважив, що в матеріалах справи відсутній первинний документ на підтвердження відступлення права вимоги, зокрема договір оперативної оренди обладнення від 02.11.2009 року № 75а. Просить рішення господарського суду Вінницької області від 27.10.2014 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представник апелянта Джугостран В.І. апеляційну скаргу підтримав та додатково зауважив, що як за договором від 01.11.2009 року так і за договором від 02.11.2009 року був переданий один і той самий об"єкт оперативної оренди. Виконувався один договір ,проте суд першої інстанції взагалі не досліджував його виконання , не перевіряв розрахунки.

Крім того, вказав, що до основного договору було укладено додаткову угоду № 2 , відповідно до якої з січня по серпень 2011 року щомісячна оплата по 52 000 грн., а з вересня по грудень 2011 року - 5000 грн. Згідно протоколу погодження договірної ціни оперативної оренди обладнення , розмір річної договірної ціни становить -624 000 грн., тобто в подальшому в 2012 році відповідач повинен був сплачувати орендну плату по 52 000 грн. в місяць.

Представник апелянта Мусевич В.І. в судовому засіданні пояснив, що спочатку був укладений договір від 02.11.2011 року, але у зв"язку з тим, що розрахунковий місяць починався з 01.11.2011 року , договір від 02.11.2011 року було знищено та вирішено зробити договір від 01.11.2011 року. При копіюванні вказаного договору, було допущено технічну помилку, а саме до нього не були включені Пункти 5.2,5.3. Зауважив, що додатковою угодою від 31.08.2011 року були змінені умови оплати за оренду обладення, проте на 2012 рік дана угода не діє.

Просять задовольнити апеляційну скаргу та стягнути з Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" - 609 000 грн. та судові витрати.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала подані письмові пояснення та зауважила , що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм чинного законодавства, крім того наголосила, що відповідно до додаткової угоди від 31.08.2011 року відповідач повинен був сплачувати за договором оперативної оренди - 5000 грн. в місяць. Заборгованість за 2011 рік повністю погашена, станом на 2012 рік має місце переплата в сумі 15 000 грн.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Третя особа в судове засідання не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась, проте в матеріалах справи міститься Довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ( а.с.70 ,т.1), відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінниці теплові мережі -2" припинило свою діяльність.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Еліт Едвайс" підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалами справи, 02 листопада 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницькі теплові мережі - 2" (в договорі орендодавець) та Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (в договорі орендар) укладено договір оперативної оренди обладнання № 75а.(т. 1, а.с.41-43 )

Згідно до п.1.1 Договору орендодавець зобов'язується передати орендареві, а орендар зобов'язується прийняти в тимчасове володіння та користування обладнання (майно), що наведене в додатку № 1 до Договору та зобов»язується сплачувати орендареві орендну плату.

Відповідно до п. 3.1,3.2 Договору майно, що орендується, повинно бути передано орендодавцем та прийнято орендарем протягом 30 днів з моменту підписання цього договору. Передача майна в оренду здійснюється відповідними спеціально уповноваженими на те фахівцями сторін за актом приймання передачі.

В розділі 5 Договору зазначено, що орендна плата виплачується з доходу, що отримує орендар від експлуатації орендованого обладнання (п. 5.1). Сторони домовились, що доходом орендаря від експлуатації орендованого обладнання є активна електроенергія вироблена турбогенератором № 1 ТЕЦ-4 і врахована електролічильником (п. 5.2). Розмір річної орендної плати, є фіксованим і становить 624,00 тис. грн., в тому рахунку 20% ПДВ - 124,8 тис. грн. (п. 5.3) Орендна плата сплачується орендарем щомісячно в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим в рівних долях від річної орендної плати 52 000,00 грн. в тому рахунку 20% ПДВ - 10,4 тис. грн.(п. 5.4). Розмір орендної плати може переглядатися за згодою сторін один раз протягом звітного року по результатах діяльності підприємства (п.5.5).

Відповідно до п. 8.4 Договору майно, що орендується, може бути викуплене орендарем (повністю або частково) в порядку та на умовах, передбачених згодою сторін, що оформлюється окремим договором.

Згідно п. 10.4. Договору зміни в цей договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Крім того, в матеріалах справи міститься Договір оперативної оренди обладнання № 75а від 01.11.2009 року,укладений між ТзОВ "Вінницькі теплові мережі - 2" (орендодавець) та Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (орендар) , який за своїм змістом є ідентичним вищезазначеному Договору від 02.11.2009 року.

Враховуючи, що предметом оренди як за договором від 01.11.2009 року, так і за договором від 02.11.2009р. було одне і те саме майно ,орендна плата слачувалась по одному договору ,апеляційний суд вважає , що між сторонами був укладений один і той самий договір .

Крім того, між сторонами укладено Додаток № 1 до договору оренди № 75а від 02.11.2009 року, а також Акт приймання передачі майна в оперативну оренду від 02.11.2009 року, скріплені підписами та печатками сторін.

Представник відповідача не заперечила отримання майна в оперативну оренду на підставі зазначеного акту .

В подальшому, 31 серпня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницькі теплові мережі - 2" та Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" укладено додаткову угоду до договору оперативної оренди обладнання № 75а від 02.11.2009 року(а.с.18,т.1) , згідно п. 1 якої сторони домовились внести зміни в п. 5.3 Договору та викласти його в наступній редакції: " 5.3. Розмір місячної орендної плати з 01.09.2011 року є фіксованим та становить 5 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 833,33 грн. Розмір річної плати в 2011 році становить 436 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 72 666,67 грн.:

з січня по серпень - 416 000 грн., в т.ч. ПДВ: щомісячно по 52 000,00 грн.;

з вересня по грудень - 20 000,00 грн., в т.ч. ПДВ: щомісячно по 5 000,00 грн.".

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п.5.4 Договору та викласти його в наступній редакції: " 5.4. Орендна плата за 2011 рік сплачується орендарем щомісячно в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, але не пізніше 31 січня 2012 року."

Аналізуючи умови договору № 75 а від 02 листопада 2009 року ,умови додаткової угоди від 31 серпня 2011 року апеляційний суд зазначає, що зміни до п.5.5 Договору, відповідно до якого розмір орендної плати може переглядатися за згодою сторін один раз протягом звітного року по результатах діяльності підприємства ,не вносились ,а отже орендна плата в 2012 році підлягала до сплати на умовах договору № 75 а від 02 листопада 2009 року в розмірі 624,00 тис. грн.в рік (по 52 000 грн.в місяць)

У зв"язку з неналежним виконанням зобов"язання відповідач ТзОВ» Вінницькі теплові мережі-2» зверталось до КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" з пропозицією сплатити заборгованість ,про що свідчать наявні в матеріалах справи вимоги від 11.06.2012 року на суму 268500 грн., від 13.09.2012 року за період з січня 2012 року по серпень 2012 року на суму 416 000 грн , від 16.10.2012 року за період 2012 року , станом на 16 жовтня 2012 року -468 000 грн. ( а.с.27-29, т.1).

В подальшому, 28 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницькі теплові мережі - 2" (за договором продавець) та Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (за договором покупець) укладено договір № 1-КП купівлі-продажу індивідуально визначеного майна, згідно з умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця індивідуально визначене обладнання, яке належить продавцю на праві власності, а покупець зобов'язується прийняти це майно та своєчасно здійснити його оплату на умовах договору.(т.1,а.с.66-68 )

30 січня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницькі теплові мережі -2"(за договором первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Еліт Едвайс" (за договором новий кредитор) укладено договір № 30/13 про відступлення права вимоги.

Згідно умов договору первісний кредитор передає ,а новий кредитор приймає на себе права вимоги за укладеним, між первісним кредитором, як орендодавцем та Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (в подальшому іменованого - "боржник"), як орендарем, договором оперативної оренди обладнання від 01 вересня 2009 року № 75-а (надалі - "договір оренди") (п.1.1. Договору відступлення права вимоги).

Відповідно до розділу 2 Договору про відступлення права вимоги, право вимоги переходить до нового кредитора з моменту передачі первісним кредитором документів, які засвідчують право вимоги оплати заборгованості з орендної плати (п. 2.1.). До документів, що підтверджують право вимоги належить: Договір оперативної оренди обладнання від 01.09.2009 року № 75-а; Акт приймання-передачі обладнання в оперативну оренду; Додаткова угода до договору від 31.08.2011 року; Акти здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) за січень-грудень 2012 року на 12 арк.; Лист ТОВ "Вінницькі теплові мережі - 2" від 27.04.2012 року вих. № 01-003; Лист ТОВ "Вінницькі теплові мережі - 2" від 12.09.2012 року вих. № 01/007; Вимоги про виконання грошового зобов'язання на 5 арк. (п. 2.2). Передання документів, що підтверджують право вимоги, посвідчується Актом приймання-передачі, який складається та підписується уповноваженими представниками сторін.

30.01.2013 року був оформлений акт прийому-передачі документів до договору відступлення права вимоги від 30.01.2013 року. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницькі теплові мережі - 2" передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Еліт Едвайс" прийняло оригінали вищезазначених документів.

Враховуючи, що в оренду передавалось одне і те саме майно - обладнання для вироблення електричної енергії,інших актів приймання-передачі не укладалось, апеляційний господарський суд вважає , що договір оперативної оренди обладнання № 75а від 01 вересня 2009 року і договір оперативної оренди обладнання № 75а від 02 вересня 2009 року є одним і тим самим договором і вважає, що право вимоги до позивача перейшло за договором оперативної оренди обладнання № 75 а від 02 вересня 2009 року.

Враховуючи, що Комунальне підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго " заборгованість по оренді обладнання за 2012 рік сплатило лише частково , Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична Компанія "Еліт Едвайс" звернулось з даним позовом до суду.

Аналізуючи встановлені обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд вважає за необхідне застосувати наступні положення чинного законодавства .

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ст. 509 ЦК України, - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.512 Цивільного кодексу України уступка права вимоги є однією із підстав заміни кредитора у зобов'язанні, тобто заміною первісного кредитора у зобов'язанні з боржником другим кредитором.

Згідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна кредитора у зобов"язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу вимог ст.517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Виходячи з системного аналізу зазначених положень законодавства, колегія суддів звертає увагу, що в результаті відступлення кредитором права вимоги, відбувається зміна однієї особи-кредитора на іншу особу-кредитора. При цьому, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі, якщо цей кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, тобто відступленим може бути лише дійсне право вимоги.

Таким чином, відступлення права вимоги є двостороннім правочином, в якому сторонами є первісний кредитор і новий кредитор, і зміна кредитора у зобов'язанні, не змінює обсяг прав та обов'язків боржника (позивача) і не змінює суті самого зобов»язання.

Як вбачається з договору № 30/13 про відступлення права вимоги від 30 січня 2013 року відповідно до п. 2.2 до документів, що підтверджують право вимоги належать : договір оперативної оренди обладнання від 01 вересня 2009року № 75 а , акт приймання передачі обладнання в оперативну оренду, додаткова угода до договору від 31.08.2011 р.,акти здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) за січень-грудень 2012 року,листи ТОВ « Вінницькі теплові мережі -2»,вимоги про виконання грошового зобов»язання на 5 арк.

Як свідчать матеріали справи, дані документи були передані ТзОВ "Юридична компанія "Еліт Едвайс" (новому кредитору ) по акту прийому-передачі від 30 січня 2013 року (т.1,а.с. 33)

В судовому засіданні апеляційного господарського суду був оглянутий оригінал договору оперативної оренди обладнання № 75-а від 01.09.2009р.,представник відповідача не заперечила, що оригінал саме цього договору оглядався судом першої інстанції в судовому засіданні.

Наведене спростовує висновки суду першої інстанції про відсутність оригіналу договору оперативної оренди обладнання.

Таким чином, оскільки заміна кредитора відбулася з дотриманням визначеної законом процедури,позивачу у справі належить право вимоги стягнення заборгованості за договором оренди № 75а від 02 вересня 2009 року .

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 283 ГК України ,за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві)за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Колегія суддів не може погодитись з доводами відповідача про відсутність заборгованості за період з січня 2012 року по грудень 2012 року, з огляду на таке.

Так, Додатковою угодою від 31.08.2011 року були внесені зміни до п.5.3 Договору оперативного обладнання від 02.11.2009 року, а саме розмір місячної орендної плати з вересня 2011 року по грудень 2011 року становить 5000 грн.

Розмір річної плати в 2011 році становить 436 000, в т.ч. ПДВ 20% -72666,67 грн.:

з січня по серпень - 416 000 грн., в т.ч. ПДВ: щомісячно по 52 000,00 грн.;

з вересня по грудень - 20 000,00 грн., в т.ч. ПДВ: щомісячно по 5 000,00 грн.".

Дана угода є невід»ємною частиною договору та вступає в силу з моменту її підписання сторонами.

Разом з тим п. 5.5 Договору оперативної оренди обладнання № 75а від 02 листопада 2011 року передбачено,що розмір орендної плати може переглядатись за згодою сторін один раз протягом звітного періоду по результатах діяльності підприємства.

Таким чином ,колегія суддів вважає ,що зміни щодо розміру щомісячної орендної плати стосувались лише 2011 року, а у 2012 року відповідач повинен був сплачувати орендну плату, у розмірі,передбаченому п.5.3, 5.4 Договору № 75-а від 02.09.2009р. .

Наведене спростовує твердження відповідача про те, що з 01 вересня 2011 року розмір місячної орендної плати є фіксованим і починаючи з 01 вересня 2011 року і до 28 грудня 2012 року вони зобов»язані були сплачувати орнедну плату в розмірі 5000 грн. в місяць,у зв»язку з чим заборгованість відсутня.

З наданих відповідачем письмових доказів,а саме картки рахунку :631 з контрагентом ТОВ» Вінницькі тплові мережі-2» за 01.09.2009р.-31.12.2011 р. вбачається, що станом на 31 грудня 2011 року заборгованість по орендній платі становила 349 000 грн.(т2,а.с. 23-36)

З наявних в матеріалах справи платіжних доручень вбачається ,що в 2012 році відповідачем проведена оплата згідно договору № 75- а за оперативну оренду обладнання :

07.02.2012 р. згідно платіжного доручення № ПП.-0008557- сплачено 180 000 грн.,

09.02.2012 р. згідно платіжного доручення № ПП.-0008603- сплачено 169 000 грн.,

20.03.2012 р. згідно платіжного доручення № ПП.-40177- сплачено 15 000 грн.,(т.1,а.с.85-87)

Дані проплати відображені і у оборотно-сальдовій відомості по рахунку № 631 за 2012 рік, наданій відповідачем.

Таким чином ,враховуючи умови розділу 5 Договору № 75а від 02.09.2009р. відповідачем в 2012 році було сплачено лише 15 000 грн. заборгованості за оперативну оренду обладнання.

Матеріали справи не містять доказів оплати заборгованості в розмірі 609 000 грн.

За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги господарського судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 4 ГПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

На переконання судової колегії рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає, оскільки мають місце неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.104 ГК України апеляційний господарський суд вважає за необхідне оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про стягнення з Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (21000, м. Вінниця, вул. 600 річчя, 13 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Еліт Едвайс" (21000, м. Вінниця, вул.Визволення,2, оф.116, , р/р 0278 в АТ "ПІРЕУС МКБ" м.Київ, МФО 300658) суму боргу у розмірі 609 000 (шістсот дев'ять тисяч) гривень 00 коп.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 12 180 грн. за подачу позовної заяви та 6090 грн. за подачу апеляційної скарги на підставі ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 99,101,103-105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Еліт Едвайс" задовольнити.

Рішення господарського суду Вінницької області від 27 жовтня 2014 року у справі №902/1279/14 скасувати.

Прийняти нове.

Стягнути з Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (21000, м. Вінниця, вул. 600 річчя, 13 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Едвайс» (21000, м. Вінниця, вул.Визволення,2, оф.116, , р/р 0278 в АТ «ПІРЕУС МКБ» м.Київ, МФО 300658) суму боргу у розмірі 609 000 (шістсот дев'ять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (21000, м. Вінниця, вул. 600 річчя, 13 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Едвайс» (21000, м. Вінниця, вул.Визволення,2, оф.116, , р/р 0278 в АТ «ПІРЕУС МКБ» м.Київ, МФО 300658) судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 12 180 ( дванадцять тисяч сто вісімдесят )грн.

Стягнути з Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (21000, м. Вінниця, вул. 600 річчя, 13 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Едвайс» (21000, м. Вінниця, вул.Визволення,2, оф.116, , р/р 0278 в АТ «ПІРЕУС МКБ» м.Київ, МФО 300658) судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 6090 ( шість тисяч дев"яносто) грн.

На виконання означеної постанови господарському суду Вінницької області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Гулова А.Г.