ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 лютого 2015 року Справа № 904/2091/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової Т.В.
суддівГоголь Т.Г., Швеця В.О.
розглянувши матеріали касаційної скаргиРегіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.12.14
у справі№ 904/2091/13 господарського суду Дніпропетровської області
за позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Екоспецбуд"
пророзірвання договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 07.08.06, зобов'язання повернути об'єкт незавершеного будівництва
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Екоспецбуд"
доРегіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області
провизнання припиненим зобов'язання та зобов'язання зняти з контролю виконання умов договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 07.08.06

Касаційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області № 10-11-00049 від 06.01.15 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.12.14, яка отримана судом 27.01.15, не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Пунктом 5 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо її подано після закінчення двадцятиденного строку, встановленого статтею 110 Господарського процесуального кодексу України для її подання, без клопотання про відновлення цього строку. З поданих матеріалів вбачається, що касаційну скаргу подано після спливу встановленого строку для її подання та без клопотання про відновлення цього строку.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору. Порядок і розмір сплати судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір". Відповідно до частини 1 статті 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати. За подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір із спору немайнового характеру становить 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви (підпункти 2, 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір"). Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата на 01.01.15 становить 1218 грн. Разом з тим, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог. Також, у разі коли в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо скаржник не згоден з таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів. (пункти 2.11., 2.15. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.13 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Як убачається з матеріалів справи, предметом первісного позову у цій справі є вимоги про розірвання договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 07.08.06 та зобов'язання повернути об'єкт незавершеного будівництва. Предметом зустрічного позову є визнання припиненим зобов'язання та зобов'язання зняти з контролю виконання умов договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 07.08.06. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.14 первісний позов задоволено в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову відмовлено. Це рішення було скасовано постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.12.14 та прийнято нове, яким у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічні позовні вимоги задоволено частково; визнано припиненим зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Екосоцбуд" щодо закінчення будівництва об'єкта і введення об'єкта в експлуатацію. В решті зустрічного позову відмовлено. Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.12.14, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.14 залишити в силі. Отже, при зверненні з касаційною скаргою, скаржник повинен був сплатити 2557.80 грн. (за вимоги, як первісного так і зустрічного позовів). Проте, до касаційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області не додано доказів сплати судового збору в порядку та розмірі визначеному Законом України "Про судовий збір". Натомість, скаржником заявлено клопотання про відстрочку сплати судового збору. В обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору, скаржник посилається на те, що у нього відсутнє фінансування для оплати судового збору.

Згідно з приписами частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. У розумінні приписів наведеної норми, єдиною підставою для вчинення господарським судом зазначених дій, є врахування судом майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. (Викладене узгоджується з постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.13)

Судова колегія не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочку сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, оскільки у наданому клопотанні не наведено доводів та не подано доказів на підтвердження викладених у ньому обставин.

З огляду на наведене, заявлене Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Також, відповідно до частини 3 статті 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником. До матеріалів касаційної скарги не додано документу, що підтверджує виконання обов'язків начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області - Ю.В. Васюченко.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що за приписами частини 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, наведених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона має право повторно подати касаційну скаргу з додержанням стислих строків для виправлення, з врахуванням вимог статей 53, 110 зазначеного Кодексу.

Враховуючи приписи процесуального законодавства, касаційна скарга не дає підстав для перевірки постанови суду апеляційної інстанції в касаційному порядку та підлягає поверненню на підставі пунктів 1, 4, 5 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 86, 111 пунктами 1, 4, 5 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.12.14 у справі № 904/2091/13 відхилити.

Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.12.14 у справі № 904/2091/13 повернути скаржникові без розгляду.

Матеріали справи № 904/2091/13 скерувати до господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя Т. Добролюбова

судді Т. Гоголь

В. Швець