ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року Справа № 920/764/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддяХодаківська І.П.,
суддіФролова Г.М., Яценко О.В.
розглянувши матеріали касаційної скарги Сумської міської ради
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 20.08.2014 року
у справі№ 920/764/14
господарського судуСумської області
за позовомСумської міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД"
провнесення змін до договору оренди земельної ділянки

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:не з'явився,
- відповідачів:Алакін В.М. директор

ВСТАНОВИВ:

Сумська міська рада звернулась до господарського суду Сумської області з позовом (з урахуванням уточнень до позовної заяви) до товариства з обмеженою відповідальністю "Стройселмі-ЛТД" (далі за текстом - ТОВ "Стройселмі-ЛТД") про визнання укладеними змін до договору оренди земельної ділянки від 05.09.2006 року, державна реєстрація від 28.12.2006 року № 25, який укладений між Сумською міською радою та ТОВ "Стройселмі-ЛТД", виклавши абз. 1 розділу 3 договору в наступній редакції: "Орендна плата на рік становить 3% від нормативної грошової оцінки землі".

Рішенням господарського суду Сумської області від 01.07.2014 року у справі № 920/764/14 позовні вимоги Сумської міської ради задоволено: вирішено вважати укладеними зміни до Договору оренди земельної ділянки від 05.09.2006 року, державна реєстрація від 28.12.2006 року № 25, укладеного між Сумською міською радою та ТОВ "Стройселмі-ЛТД" та викладено абз. 1 розділу 3 договору в наступній редакції: "Орендна плата на рік становить 3,0 % від нормативної грошової оцінки землі".

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Стройселмі-ЛТД" звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило змінити рішення господарського суду Сумської області від 01.07.2014 року шляхом викладення мотивувальної частини з урахуванням обставин справи та змінити резолютивну частину рішення стосовно судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.08.2014 року у справі № 920/764/14 апеляційну скаргу ТОВ "Стройселмі-ЛТД" задоволено, рішення господарського суду Сумської області від 01.07.2014 року у справі № 920/764/14 скасовано, провадження у справі припинено, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, Сумська міська рада звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.08.2014 року, а рішення господарського суду Сумської області від 01.07.2014 року у справі № 920/764/14 залишити без змін, аргументуючи порушення норм права, зокрема, ст. ст. 43, 49, 80 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 17.01.2015 року колегії суддів Вищого господарського суду України у складі головуючого - Ходаківської І.П., суддів - Бакуліна С.В., Яценко О.В. (доповідач) касаційна скарга Сумської міської ради прийнята до провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 29.01.2015 року.

Розпорядженням секретаря другої судової палати Вищого господарського суду України від 27.01.2015 року № 03-05/96 для розгляду касаційної скарги у справі № 920/764/14, у зв'язку з виходом із відпустки судді Фролової Г.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий - Ходаківська І.П., судді Фролова Г.М., Яценко О.В. (доповідач).

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, між сторонами не досягнуто згоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, а оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Так, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду, апеляційний господарський суд виходив з того, що з урахуванням уточнення позовних вимог предмет спору між сторонами у даному випадку відсутній, оскільки відповідач належними доказами довів суду про надання згоди на пропозицію позивача щодо внесення змін у договір оренди земельної ділянки від 05.09.2006 року № 25 шляхом зміни відсоткової ставки з 1 % на 3 % (абзац 1 розділу третього договору оренди земельної ділянки від 05.09.2006 року).

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає обґрунтованим такий висновок суду апеляційної інстанції з огляд на наступне.

Місцевим та апеляційним господарськими судами досліджено, що 05.09.20206 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого позивач надав, а відповідач прийняв в оренду земельну ділянку, площею 1, 2208 га, за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 5, з цільовим призначенням - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення під розміщення виробничих приміщень. Строк дії договору до 22.02.2016 року. Договір зареєстрований 28.12.2006 року у Сумському міському реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам" за номером № 25.

Розділом третім вказаного вище Договору сторони урегулювали питання орендної плати, зокрема, в абзаці першому визначено, що орендна плата на рік становить 1 % від нормативної грошової оцінки землі.

В абзаці другому розділу третього Договору визначено, що складовими частинами розрахунку орендної плати є: розмір відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - постійно вона застосується для проведення розрахунку орендної плати; нормативна грошова оцінка землі, станом, що враховується при щорічному перерахунку грошової оцінки на момент укладання договору; коефіцієнт індексації, що враховується, при щорічному перерахунку грошової оцінки землі згідно з Постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію грошової оцінки землі" № 783 від 12.05.2000 року.

Згідно абзацу третього розділу третього Договору орендна плата обов'язково перераховується щорічно станом на перше січня поточного року в рамках зміни розміру коефіцієнта індексації, що застосовується при проведенні розрахунку грошової оцінки землі, про що повідомляється орендар.

Положеннями абзацу п'ятого розділу третього Договору сторони погодили, що на момент укладення договору, розмір оренди землі, розмір річної орендної плати на 2006 рік становить - 11 246, 55 грн., що становить - 937, 17 грн. на місяць.

В абзаці дев'ятому розділу третього Договору визначено, що за згодою сторін розмір орендної плати може бути переглянутий у випадках і з моменту отримання орендарем повідомлення про перерахунок орендної плати з причин: зміни умов господарювання або цілі використання орендованої земельної ділянки, визначених цим договором; підвищення цін, тарифів, тощо, в тому числі внаслідок інфляційних процесів; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документально; у разі невиконання орендодавцем обов'язку повідомити орендарю про права третіх осіб на орендовану земельну ділянку; збільшення розміру ставки земельного податку; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Положеннями п. 4.1. Договору оренди землі орендодавцю надано право вимагати перегляду розгляду орендної плати у випадку змін умов господарювання, або цілі використання орендованої земельної ділянки, визначених цим договором, підвищення цін, тарифів, тощо, в тому числі внаслідок інфляційних процесів, збільшення розмірів ставки земельного податку.

Згідно п. 5.1. Договору оренди землі зміни умов договору можливі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо змін умов договору оренди спір вирішується у судовому порядку.

За приписами ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельну ділянку державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. пп. 288.5.1., 288.5.2. п. 288.5. ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Зміна розміру коефіцієнту індексації згідно ст. 289 Податкового кодексу України відбувається щорічно. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, щорічно інформує про індексацію нормативної грошової оцінки земель, де вказує індекси, що повинні застосовуватись при обчисленні розміру нормативної грошової оцінки земель на кожен поточний рік.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Сумської міської ради від 24.06.2009 року № 2763-МР "Про затвердження розмірів відсотків від грошової оцінки землі, що застосовується для обчислення орендної плати за користування земельними ділянками на території міста Суми" (зі змінами) затверджено розміри відсотків від грошової оцінки землі, що застосовуються для обчислення орендної плати за оренду земельних ділянок на території міста Суми. Згідно з додатком до вказаного рішення для земель промисловості встановлено орендну плату у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі.

Судами досліджено, що з метою приведення умов договору у відповідність до положень чинного законодавства 04.12.2013 року Сумською міською радою прийнято рішення № 2870-МР "Про внесення змін до діючих договорів оренди земельних ділянок в частині розміру орендної плати", яким: 1) запропоновано орендарям (зокрема, ТОВ "Стройселмі-ЛТД", договір оренди землі № 25 від 28.12.2006 року, площа земельної ділянки - 1, 2208 га, адреса земельної ділянки: м. Суми, вул. Скрябіна, 5, розмір орендної плати за землю у відсотках до нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 3 %) внести зміни до договорів оренди земельних ділянок у частині розміру орендної плати згідно рішення Сумської міської ради від 24.06.2009 року № 2763-МР (зі змінами); 2) Управлінню містобудування та земельних відносин Сумської міської ради супровідними листами направити копію даного рішення Сумської міської ради орендарям відповідно до датку; 3) орендарям, зазначеним у додатку до рішення, у двадцятиденний строк після одержання супровідного листа з копією рішення повідомити управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради про результати розгляду пропозиції; 4) Управлінню містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на підставі письмових згод від орендарів щодо внесення змін до договорів оренди землі вчинити дії по укладанню відповідних додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок; 5) Управлінню містобудування та земельних відносин Сумської міської ради у разі недосягнення відповіді у двадцятиденний строк з урахуванням часу поштового обігу, передати спір на вирішення суду шляхом подачі позовної заяви.

Так, на виконання вимог п. 2 рішення Сумської міської ради від 04.12.2013 року Управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради направило ТОВ "Стройселмі-ЛТД" копію цього рішення та супровідний лист № 19/11.01.20 від 09.01.2014 року, в якому повідомила відповідача, що на підставі статті 188 Господарського кодексу України просить розглянути пропозицію про зміну чи розірвання договору оренди землі у двадцятиденний строк після її одержання та повідомити другу сторону про результат розгляду.

Управління у листі вказало, що для укладання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки разом з письмовою згодою необхідно надати наступні документи: копію договору оренди земельної ділянки; копію свідоцтва про державну реєстрацію; копію витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на 2014 рік.

Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено, що відповідач, отримавши пропозицію позивача, своїм листом № 25/01-015 від 19.02.2014 року повідомив Управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради про те, що він сумлінно та виважено виконує свої обов'язки, в т.ч. без затримок та в повному обсязі сплачує передбачену договором та діючим законодавством орендну плату за надану у користування земельну ділянку. З 2011 року товариство сплачує орендну плату у розмірі 3 % згідно вимог податкового кодексу, про що повідомлено Управління земельних відносин листом № 110 від 16.09.2011 року.

Крім того, відповідач вказав, що на виконання рішення Сумської міської ради № 2870-МР від 04.12.2013 року підтверджує згоду викласти перше речення розділу 3 "Орендна плата" договору оренди земельної ділянки від 28.12.2006 року № 25 у редакції згідно листа Управління земельних відносин Сумської міської ради № 424/10.01-08 від 29.08.2011 року, а саме: "орендна плата на рік становить 3 % від нормативної грошової оцінки землі". Усі інші умови договору залишаються незмінними.

Судами встановлено, що додатком до вказаного листа відповідач надав три примірники додаткової угоди про зміну відсотка від грошової оцінки землі при визначенні розміру орендної плати у договорі оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 28.12.2006 року № 25), підписані від імені орендаря - ТОВ "Стройселмі-ЛТД", директором Алакіним В.М. та скріплені печаткою.

Отримання цього листа з додатковою угодою сторонами не заперечується.

Однак, як встановлено судами попередніх інстанцій, 20.03.2014 року Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради листом № 19.11.01-20 повідомив ТОВ "Стройселмі-ЛТД", що для проведення договору оренди земельної ділянки до вимог земельного законодавства останньому необхідно надати до департаменту для розробки проекту договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки: копію договору оренди земельної ділянки; копію свідоцтва про державну реєстрацію; копію витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на 2014 рік. Також, вказано, що проект договору після погодження підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно положень ч. 2 ст. 188 Господарського процесуального кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Питання регулювання земельних відносин згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відноситься до виключної компетенції місцевих рад. Вказані питання вирішуються виключно на пленарних засіданнях ради, тобто шляхом колегіального прийняття рішень обраними представниками територіальної громади (депутатами Сумської міської ради). Інші органи та посадові особи місцевого самоврядування не мають повноважень приймати самостійні рішення з питань регулювання земельних відносин.

Отже, обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що рішенням Сумської міської ради від 04.12.2013 року викладено пропозицію до орендодавців щодо пропозиції останніх надати згоду на внесення змін до договору оренди земельної ділянки виключно у частині розмірів відсотків від грошової оцінки землі, що застосовується для обчислення орендної плати за користування земельною ділянкою, зокрема, орендарю - ТОВ "Стройселмі-ЛТД", запропоновано встановити розмір орендної плати за землю у відсотках до нормативної грошової оцінки земельної ділянки за ставкою 3 %. Інших пропозицій, зокрема, внесення змін до договорів оренди щодо складових частин орендної плати або щодо змін розміру грошової оцінки земельної ділянки, уповноваженим органом Сумської міської ради не приймалось, і відповідно орендарям не пропонувалося.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ "Стройселмі-ЛТД" відреагувало на пропозицію Сумської міської ради, викладену у формі рішення від 04.12.2013 року, та на виконання пункту 3 вказаного рішення направило на адресу управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради згоду на внесення змін до договору оренди землі (лист від 19.02.2014 року № 25/01-015) та підписаний товариством проект додаткової угоди, який повністю врахував зміст пропозиції Сумської міської ради, викладеної в рішенні Сумської міської ради від 04.12.2013 року.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що позивачем не обґрунтовано правомірності вимог управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради вимагати від відповідача зазначених у листах документів, зокрема, копії договору оренди земельної ділянки (договір в оригіналі мається у позивача); копії свідоцтва про державну реєстрацію (чинне законодавство про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності не передбачає обов'язкову наявність цього документу, обов'язковими є відомості з Єдиного державного реєстру); витягу технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки на 2014 рік (у договорі оренди як складова частина розрахунку орендної плати зазначена нормативна грошова оцінка землі станом на момент укладення договору, а предметом внесення змін до договору не були зміни коефіцієнту індексації або питання щодо саме розміру грошової оцінки); не наведено правових підстав, з яких убачається, що відсутність витребуваних документів робить неможливим внесення цих змін у договір.

Обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що наявність документів, перелічених у супровідному листі, надання яких вимагало управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, жодним чином, не впливало на згоду орендаря, ТОВ "Стройселмі-ЛТД", яке прийняло пропозицію Сумської міської ради та надало згоду змінити у договорі ставку орендної плати у відсотках до нормативної грошової оцінки земельної ділянки (абзац 1 розділу 3 договору). Також, не впливало на можливість укладання додаткової угоди з Сумською місцевою радою в позасудовому порядку.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що лист відповідача № 25/01-015 від 19.02.2014 року та примірники додаткової угоди про зміну відсотка від грошової оцінки землі при визначенні розміру орендної плати у договорі оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 28.12.2006 року № 25), підписані орендарем - ТОВ "Стройселмі-ЛТД", директором Алакіним В.М. та скріплені печаткою, саме, і є письмовою згодою позивачу на внесення змін у договір оренди земельної ділянки від 05.09.2006 року № 25 у межах пропозиції, викладеної в пункті 1 рішення Сумської міської ради, з урахуванням змісту додатку до рішення, тобто виключно шляхом зміни відсоткової ставки з 1 % на 3 %, що є предметом позову Сумської міської ради ( з урахуванням уточнень).

Отже, необґрунтованим є висновок місцевого господарського суду про те, що між сторонами не досягнуто згоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, оскільки орендодавцем (Сумською міською радою) запропоновано орендарю (ТОВ "Стройселмі-ЛТД") відповідним рішенням про внесення змін до договору оренди лише у частині розмірів відсотків від грошової оцінки землі, що застосовується для обчислення орендної плати за користування земельною ділянкою, згідно рішення Сумської міської ради від 24.06.2009 року № 2763-МР, з 1 % до 3 % (абзац 1 договору), і не пропонувалося внесення змін до інших частин розділу 3 договору оренди, зокрема, щодо зміни складових частин розрахунку орендної плати (абзац 2) тощо; тоді як позовні вимоги заявлені, як у частині внесення змін розмірів відсотків від грошової оцінки землі, так і в частині зміни складових частин розрахунку орендної плати.

Таким чином, позивач вимагав внесення змін до абзацу другому договору щодо складових частин розрахунку орендної плати без наявності достатніх правових підстав, що є свідченням неправомірних дій з боку позивача.

Правомірні дії відповідача у відповідності до вимог законодавства щодо надання письмової згоди встановлено судами.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи позивач, скориставшись своїм процесуальним правом, уточнивши свої позовні вимоги, чим фактично відмовився від частини позовних вимог - про внесення змін до складових частин розрахунку орендної плати.

Місцевим господарським судом було прийнято уточнення позову, але суд помилково не враховано цієї обставини при винесенні рішення, оскільки на момент прийняття рішення між сторонами спір був врегульований.

Відповідно до приписів п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України провадження у справі припиняється, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що з урахуванням уточнення позовних вимог предмет спору між сторонами у даному випадку відсутній, оскільки відповідач належними доказами довів суду про надання згоди на пропозицію позивача щодо внесення змін у договір оренди земельної ділянки від 05.09.2006 року № 25 шляхом зміни відсоткової ставки з 1 % на 3 % (абзац 1 розділу третього договору оренди земельної ділянки від 05.09.2006 року).

Всі інші доводи скаржника не спростовують висновків суду апеляційної інстанцій та зводяться до переоцінки доказів, яким вже було надано оцінку апеляційним господарським судом.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції приходить до висновку, що під час розгляду справи апеляційним господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі повного, всебічного і об'єктивного дослідження поданих доказів, господарським судом вірно застосовані норми права, а доводи скаржника не спростовують законності прийнятого у справі судового акту.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками апеляційного господарського суду, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового акту не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Сумської міської ради на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.08.2014 року у справі № 920/764/14 залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.08.2014 року у справі № 920/764/14 залишити без змін.

Головуючий суддяІ.П. Ходаківська

СуддіГ.М. Фролова

О.В. Яценко