РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/27270/14 27.01.15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компания «АХА Страхування»
доПублічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»
провідшкодування шкоди в сумі 29 332 грн.

СуддяБорисенко І.І.

Представники:
від позивача - Гусєв П.В., за дов.;
від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 29 332 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 19/3.

Відповідно до статті 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача по справі.

На призначене судове засідання 27.01.2015р. представник відповідача не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час його проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчить наявний у матеріалах справи оригінал поштового відправлення, з якого слідує, що поштова кореспонденція з ухвалою суду про призначення судового засідання була вручена відповідачу 22.12.2014р.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судового засідання і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

06.08.2013р. на вул. Жовтневій в м. Алушти була скоєна ДТП, а саме відбулося зіткнення автомобіля "Тойота", д.р.н. АК2275ВС, яким керувала Курашина Н.І. та автомобіля «БМВ» д.р.н. АК0200СН.

Причиною ДТП стало те, що водій Курашина Н.І., керуючи автомобілем "Тойота", д.р.н. АК2275ВС, перед початком руху не впевнилась, що це буде безпечно скоїла зіткнення з автомобілем «БМВ» д.р.н. АК0200СН, чим порушила вимоги п. 10.1 ПДР України. Дані обставини підтверджуються розгорнутою довідкою №9243857 про дорожньо-транспортну пригоду та постановою Алуштинського міського суду (справа №101/3918/13-п), копії яких містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «БМВ» д.р.н. АК0200СН (Застрахований автомобіль), який був застрахований позивачем на підставі Договору добровільного страхування від 25.03.2013р. №2299215/05АВ.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування від 25.03.2013р. №2299215/05АВ, страхового акту №1.001.13.10923/VESKO29934 від 21.08.2013р., позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 29 332 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №53385 від 23.08.2013р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля "Тойота", д.р.н. АК2275ВС, яким керувала Курашина Н.І., під час експлуатації вказаного автомобіля, і її вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено постановою Алуштинського міського суду (справа №101/3918/13-п).

На час скоєння вищевказаної ДТП (06.08.2013р.) цивільно-правова відповідальність Курашина Н.І. під час експлуатації автомобіля автомобіля "Тойота", д.р.н. АК2275ВС, на законних підставах, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АВ/4658768 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 0 грн., строк дії полісу з 21.08.2012р. до 20.08.2013р.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АВ/4658768 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "Тойота", д.р.н. АК2275ВС, на час спірної ДТП.

Вартість матеріального збитку відповідно до виставленого рахунку-фактура №А-00000151 від 14.08.2013р. складає 33 480,85 грн.

Окрім того, на підтвердження розміру витрат необхідних відновлювального ремонту автомобіля «БМВ» позивачем надано калькуляцію №1.001.13.1 від 14.08.2013р., що розрахована по системі Audatex, відповідно до якої вартість ремонту 35 744,32грн.

Слід зазначити, що дані, зазначені у ремонтній калькуляції № від 09.12.2013р., відповідають даним встановленим в п. 4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Зміст ремонтної калькуляції не суперечить умовам чинного законодавства України про оціночну діяльність та чітко відображає суму завданих збитків, оскільки калькуляція складалась на основі комп'ютерної програми Audatex, яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Судом враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Також, судом взято до уваги, що відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395) значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль «БМВ» д.р.н. АК0200СН, рік випуску автомобіля - 2012р., а отже на момент ДТП (06.07.2013р.) строк його експлуатації складав 1 рік, а отже підстав для вирахування зносу в даному випадку не має.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АВ/4658768, та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", статей 993, 1191 ЦК України, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (29 332 грн.), та з урахуванням того, що позивачем відраховано франшиза за полісом №АВ/4658768, дорівнює 0 грн., тобто суму 29 332 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом повністю в заявленій позивачем сумі 29 332 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 19/3, ідентифікаційний код 16467237) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компания «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) 29 332 (двадцять дев'ять тисяч триста тридцять дві) грн. страхового відшкодування, а також 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.01.2015

Суддя І.І. Борисенко