ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015 року Справа № 904/6155/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецової І.Л. (доповідач),

суддів: Сизько І.А., Пруднікова В.В.,

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, фізична особа-підприємць, свідоцтво ДРФОП НОМЕР_1 від 02.04.2009р.;

від відповідача: не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Актабанк" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2014р. у справі №904/6155/14

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства "Актабанк", м.Дніпропетровськ

про розірвання договорів та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2014р. у справі №904/6155/14 (суддя Петрова В.І.) позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 29.08.2014р., задоволено, договори №В23/0334/Т/309659 від 27.03.2013р. про розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку та №/Підприємець/UAH-КПК від 27.03.2013р. про відкриття та обслуговування рахунку для здійснення операцій з використанням корпоративних платіжних карток, укладені між фізичною особою-підпримцем ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством (далі-ПАТ)"Актабанк" розірвано, ПАТ"Актабанк" зобов"язано перерахувати грошові кошти в сумі 90586грн.52коп. на поточний рахунок підприємця НОМЕР_2, відкритий у банку АТ Райффайзен Банк Аваль;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо порушення ПАТ"Актабанк" вимог законодавства України по виконанню зобов"язань з перерахування грошових коштів за договором банківського рахунку;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ"Актабанк" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи та на неправильне застосування ним норм матеріального і процесуального права, просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позову;

- при цьому скаржником зазначено, що йому не було відомо про розгляд справи господарським судом 29.08.2014р., що на підставі постанови правління Національного банку України від 16.09.2014р. №576 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Актабанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.09.2014р. №90, відповідно до якого з 17.09.2014р. в ПАТ"Актабанк" запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду, що наслідки запровадження тимчасової адміністрації регулюються ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно з якою під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов"язань перед кредиторами та зобов"язань по сплаті податків і зборів, а також, що ПАТ"Актабанк" не надано жодних доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, оскільки ухвала про порушення провадження у справі до розгляду справи вчасно ним не отримана, у зв"язку з чим, була відсутня можливість вчасно підготувати відзив на позовну заяву та надати докази, які б могли вплинути на прийняття рішення у справі;

- 03.02.2015р. представник скаржника в судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання скаржник повідомлений належним чином;

- позивач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що докази в підтвердження заяв по несвоєчасному повідомленню про час і місце розгляду справи скаржником не надані, на введення тимчасової адміністрації в банку 17.09.2014р. і після ознайомлення 09.09.2014р. з матеріалами справи у скаржника було достатньо часу для виконання рішення суду, на те, що посилання скаржника на ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є неправомірними, оскільки підприємець не є вкладником чи кредитором банку, грошові кошти, наявні на рахунку не належать банку, а також на безпідставну відмову скаржника в проведенні платежів по банківському рахунку, що призвело до порушення ст.59 Закону України "Про банки та банківську діяльність", відповідно до якої зупинення власних видаткових операцій за рахунком юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту.

В порядку, встановленому ст.77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалася перерва до 03.02.2015р. .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, у тому числі, і в попередніх судових засіданнях, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2013р. ПАТ"Актабанк" (банком) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір №В23/0334/Т/309659, на підставі якого банк зобов"язався відкрити клієнту поточний рахунок у національній та/або іноземній валюті для зберігання грошей та здійснення розрахунково-касового обслуговування клієнта (надання послуг, які пов"язані з переказом коштів з/на рахунку/ок клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також із здійсненням інших розрахунково-касових операцій) за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору.

Відповідно до п.2.3 договору банк здійснює розрахунково-касове обслуговування клієнта в межах залишку коштів на його рахунку станом на початок операційного дня за умови, що сума залишку коштів є достатньою для виконання поданого клієнтом розрахункового та/або касового документу та одночасної сплати клієнтом банку разової та/або щомісячної комісії за надання послуги, банк може виконувати доручення клієнта з урахуванням сум, що надходять на його рахунок протягом операційного дня.

Згідно з п.п.2.3.2 п.2.3 банк відмовляє клієнту у наданні послуг (проведенні операції) та/або відмовляє у виконанні наданих клієнтом розрахункових та/або касових документів у випадках:

а) якщо на рахунку клієнта недостатньо коштів для виконання поданого розрахункового, касового документу та одночасної сплати банку разової комісії за надання послуги/операції;

б) якщо запитувані клієнтом послуги/операції не передбачені тарифами банку або у банку відсутні технічні можливості щодо їх надання/проведення;

в) в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

В п.п.2.3.3 п.2.3 договору сторонами узгоджено, що банк відмовляє клієнту у наданні послуг у наступному порядку:

- з причин, зазначених у п.п."а", "б" п.п.2.3.2 договору шляхом повернення клієнту без виконання його розрахункового та/або касового документу, зробивши на зворотному боці такого документу в день його надходження напис про причину повернення документа без виконання з обов"язковим посиланням на п.п.2.3.2 договору та на статтю закону України, відповідно до якої розрахунковий документ не може бути виконано;

- з інших причин, зазначених у п.п.2.3.2 договору - в порядку, передбаченому чинним законодавством України та/або нормативними актами Національного банку України.

Електронні документи, при цьому, повертаються банком без виконання згідно з умовами відповідного договору, укладеного між банком та клієнтом, за яким клієнту встановлено систему дистанційного обслуговування.

П.2.4 договору передбачено, що розрахунковий документ на переказ може бути паперовим або електронним. Електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим, подання такого документа здійснюється за допомогою системи дистанційного обслуговування "Клієнт-Банк", "Інтернет-Банкінг" або іншої системи, про що укладається відповідний договір.

Згідно з п.2.5 договору розрахункові та касові документи клієнта приймаються протягом операційного дня. Розрахункові документи, які надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Документи, які надійшли після операційного часу банк виконує наступного робочого дня.

П.п.3.3.2, п.3.3 договору на банк покладено обов"язок вчасно виконувати розрахункові та касові операції відповідно до нормативних документів Національного банку України.

Згідно з п.8.1 договору поточні рахунки закриваються на підставі заяви клієнта та/або з інших підстав, передбачених договором та законодавством України.

П.9.1 договору встановлено, що останній укладений на невизначений строк, набирає чинності з дня його підписання обома сторонами.

27.03.2013р. ПАТ"Актабанк"(банком) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (клієнтом) укладено також договір №/Підприємець/UAH-КПК, на підставі якого банк зобов"язався відкрити клієнту картковий рахунок НОМЕР_3 у валюті гривня і технічний рахунок НОМЕР_4 для обліку операцій з використанням корпоративних платіжних карток.

Відповідно до п.п.3.1.2 п.3.1 договору банк зобов"язався виконувати розрахункові операції клієнта за його платіжними дорученнями, що надійшли до банку за допомогою системи (електронних платіжних документів).

Згідно з п.п.4.1.4, 4.1.5, 4.1.6 п.4 договору банк має право залишити без виконання електронний розрахунковий документ, якщо клієнт не представив на вимогу банку документів, які підтверджують особу клієнта, суть діяльності, відмовити клієнту у виконанні такого документу, якщо операція містить ознаки такої, що підпадає фінансовому моніторингу, повернути документ без виконання, якщо він оформлений з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.7.2 договір вважається укладеним з дати його підписання сторонами і діє протягом всього строку дії основного договору.

П.7.5. встановлено, що договір може бути змінено чи достроково розірвано за взаємною згодою сторін, крім випадків, передбачених чинним законодавством або основним договором.

Виходячи з умов укладених договорів, за допомогою системи "Клієнт-Банк", позивач надав відповідачу платіжні доручення від 04.08.2014р. №№192, 193, 194, 195, 196 та від 05.08.2014р. №199, 200 на загальну суму 90752грн.31коп.

Перелічені платіжні документи прийняті відповідачем для виконання.

Між тим, представлена в матеріалах справи виписка з системи "Клієнт-Банк" (а.с.201) за період з 04. по 06.08.2014р. свідчить про те, що виконання вказаних платіжних документів відкладено банком.

07.08.2014р. позивач направив відповідачу лист №140807-1 з пропозицією надання останнім письмових пояснень з приводу невиконання спірних платіжних доручень в строк, передбачений договором №В23/0334/Т/309659 від 27.03.2013р., з заявою про закриття, у зв"язку з цим, поточного рахунку та з вимогою щодо повернення залишку коштів на рахунку в сумі 102182грн.09коп.

Направлений позивачем лист залишено відповідачем без відповіді та без задоволення.

Викладені обставини слугували визначальними для звернення підприємця з позовом до господарського суду, а в подальшому із заявою по уточненню позову про розірвання договору №В23/0334/Т/309659 від 27.03.2014р. про розрахунково-касове обслуговування та договору №/Підприємець/UAH-КПК від 27.03.2013р. про відкриття та обслуговування рахунку для здійснення операцій з використанням корпоративних платіжних карток, а також про зобов"язання відповідача перерахувати грошові кошти в сумі 90586грн.52коп. на її поточний рахунок НОМЕР_2, відкритий у банку АТ Райффайзен Банк Аваль.

Наявність грошових коштів на рахунках позивача у вказаній сумі підтверджується випискою банку по рахунках, сформованою 20.08.2014р. (а.с.47-50).

Станом на момент розгляду справи докази в обґрунтування обставин з невиконання наданих позивачем розрахункових документів в порядку п.2.3 договору №В23/0334/Т/309659 від 27.03.2013р. та п.4 договору №/Підприємець/UAH-КПК від 27.03.2013р. відповідачем не надані.

Відповідно до ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.5 ст.341 Господарського кодексу України установи банків забезпечують розрахунки відповідно до законодавства та вимог клієнта, на умовах договору на розрахункове обслуговування. Договір повинен містити реквізити сторін, умови відкриття і закриття рахунків, види послуг, що надаються банком, обов'язки сторін та відповідальність за їх невиконання, а також умови припинення договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Ч.3 ст.1068 Кодексу передбачено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно зі ст.1074 Кодексу обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Ч.1 ст.1075 Кодексу встановлено, що договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта в будь-який час.

Отже, з положень цієї норми випливає, що клієнт має право достроково в односторонньому порядку розірвати договір банківського рахунку. Підставою для розірвання договору є заява клієнта.

Розірвання договору банківського рахунку тягне за собою закриття рахунку. За наявності коштів на рахунку банк здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, нарахування і виплату відсотків на день закриття рахунку, перерахування залишку коштів на підставі платіжного доручення на інший рахунок підприємства, зазначений у заяві, тощо). При цьому датою закриття рахунку вважається день наступний після проведення останньої операції за цим рахунком. Якщо на рахунку власника немає залишку коштів, а заява подана в операційний час банку, то датою закриття рахунку є день отримання банком цієї заяви. (п.20.6 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12.11. 2003 р. N 492).

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: невиконання відповідачем умов договору №В23/0334/Т/309659 від 27.09.2013р. на розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку та №/Підприємець/UAH-КПК від 27.03.2013р. про відкриття та обслуго-вування рахунку для здійснення операцій з використанням корпоративних платіжних карток в частині своєчасного виконання наданих позивачем розрахункових документів, звернення позивача з заявою про закриття рахунку внаслідок такого невиконання та ненадання відповідачем належних і допустимих доказів, які б спростовували факти, викладені в заяві позивача, а також доказів закриття рахунку і перерахування залишку коштів на інший рахунок позивача, вимоги останнього про розірвання договорів та про зобов"язання відповідача перерахувати кошти в сумі 90586грн.52коп. на рахунок, відкритий в іншій банківській установі слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

Доводи скаржника про розгляд господарським судом справи без участі представника, не повідомленого належним чином про час і місце засідання суду, визнані колегією суддів необґрунтованими, оскільки відповідно до рекомендованого повідомлення по врученню поштового відправлення (а.с.59) ухвала суду про призначення такого розгляду на 29.08.2014р. отримана банком безпосередньо 28.08.2014р..

Посилання скаржника на те, що ухвала про порушення провадження у справі не отримана ним вчасно є безпідставними тому, що Господарським процесуальним кодексом України конкретні строки вручення сторонам по справі процесуальних документів не встановлені.

Стосовно доводів скаржника про запровадження у банку з 17.09.2014р. тимчасової адміністрації, призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та про наслідки запровадження, передбачені ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" слід зазначити, що відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України перегляд рішень господарських судів в апеляційній інстанції здійснюється станом на дату прийняття цих рішень.

У даному випадку, рішення, що оскаржується прийнято господарським судом 29.08.2014р., а рішення про запровадження у банку тимчасової адміністрації №90 прийнято виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тільки 16.09.2014р..

Керуючись ст.ст. 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2014р. у справі №904/6155/14 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя В.В.Прудніков

Суддя І.А.Сизько

Повна постанова складена 05.02.2015р.