ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2015 р.Справа № 916/4205/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Гладишевої Т.Я.

(Склад колегії суддів Одеського апеляційного господарського суду сформовано згідно із розпорядженням в.о. голови суду № 14 від 13.01.2015 року)

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Бурлакіна О.В. (довіреність № 20 від 26.09.2014 року)

від відповідача: Мельниченко Н.О. (довіреність № 21/11-47 від 28.01.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси"

на рішення господарського суду Одеської області від " 15" грудня 2014 року, повний текст якого складено та підписано " 22" грудня 2014 року

по справі № 916/4205/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Одеса"

до відповідача Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси"

про стягнення 243 099,16 грн.

В С Т А Н О В И В :

16.10.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Одеса" (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси" (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 243 099,16 грн., з яких: 208 571,76 грн. - сума основного боргу, 12 721,65 грн. збитків від інфляції, 2 571,43 грн. 3% річних, 19 234,32 грн. пені, та відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № ТГО-162/13 від 26.03.2013 року про закупівлю послуг з опалення для потреб населення та бюджетних організацій за державні кошти, а саме в частині плати за отримані послуги. Так, станом на 10.10.2014 року відповідачем не оплачено в повному обсязі рахунок № 769 від 31.03.2014 року, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 208 571,76 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.12.2014 року по справі № 916/4205/14 (суддя Никифорчук М.І.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "ОДЕСА" - задовольнити повністю. Стягнуто з Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "ОДЕСА" суму основного боргу в розмірі - 208 571 (двісті вісім тисяч п'ятсот сімдесят одна) грн. 76 коп., пені в сумі 19234 (дев'ятнадцять тисяч двісті тридцять чотири) грн. 32 коп., 3% річних в сумі 2571 (дві тисячі п'ятсот сімдесят одна) грн. 43 коп., індекс інфляції в сумі 12721 (дванадцять тисяч сімсот двадцять одна) грн. 65 коп. та судовий збір в сумі 4861 (чотири тисячі вісімсот шістдесят одна) грн. 98 коп.

Такий висновок суду мотивований тим, що відповідач порушив вимоги договору та норми чинного законодавства, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відповідні штрафні та фінансові санкції, що складаються з загальної суми 243 099,16 грн.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, КП „Теплопостачання міста Одеси" звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати рішення господарського суду Одеської області від 15.12.2014 року, а саме відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ "Міжнародний аеропорт "ОДЕСА" в частині стягнення штрафних санкцій у вигляді пені у розмірі 19 234,32 грн.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, в зв'язку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що місцевий суд не врахував те, що нарахування та стягнення пені є безпідставним та таким, що суперечить умовам укладеного між сторонами договору та нормам чинного законодавства.

Апелянт посилається на те, що укладеними між сторонами умовами договору сторонами не передбачена відповідальність відповідача у вигляді сплати пені за прострочення оплати.

Представник позивача відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надав, але його представник в судовому засіданні просив апеляційну скаргу КП „Теплопостачання міста Одеси" залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим, відповідаючим матеріалам справи та нормам чинного законодавства.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи і апеляційну скаргу, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, 26.03.2013 року між КП "Теплопостачання міста Одеси" (Замовник) та ТОВ "Міжнародний аеропорт "ОДЕСА" (Учасник) було укладено договір про закупівлю послуг з опалення для потреб населення та бюджетних організацій за державні кошти № ТГО-162/13, відповідно до п.п.1.1 якого, учасник зобов'язується у 2013 році надати замовникові послуги з постачання, виробництва та транспортування теплової енергії для потреб населення, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги (т.1 а.с.18-21).

Відповідно до п.4.1 Договору, розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником наданих послуг після підписання акту приймання передачі послуг та на протязі 20-ти днів з моменту пред'явлення учасником рахунки-фактури на оплату послуг.

За змістом п.6.1 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором, сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором.

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань при закупівлі послуг за бюджетні кошти учасник сплачує замовнику штрафні санкції в розмірі 0,1% від вартості наданих послуг за кожен день прострочення, включаючи день фактичного виконання зобов'язань, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, в у разі здійснення попередньої оплати, Учасник, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає замовнику кошти з урахуванням індексу інфляції. Сплата штрафу пені не звільняє сторону від виконання прийнятих на себе зобов'язань по цьому Договору (п.6.2). У випадках, непередбачених цим Договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України (п.6.3).

На виконання умов Договору ТОВ "Міжнародний аеропорт "ОДЕСА" надав, а КП "Теплопостачання міста Одеси" прийняло послуги з постачання, виробництва та транспортування теплової енергії для населення за березень 2014 року на загальну суму 237 388,46 грн., що підтверджується складеним та підписаним сторонами без зауважень Актом здачі-прийняття робіт № 712 від 31.03.2014 року (т.1 а.с.24).

31.03.2014 року позивачем був виставлений рахунок № 769 відповідачу відповідно до умов Договору № ТГО-162/13 від 23.03.2013 року на загальну суму 237 388,46 грн.

14.05.2014 року замовником було частково сплачені кошти за квітень 2014 року у сумі 28 816,68 грн. за отримані від позивача послуги, про що свідчить відповідне платіжне доручення № 10451 від 14.05.2014 року (т.3 а.с.54), у зв'язку з чим сума заборгованості на час звернення позивача до суду склала 208 571,76 грн. (237 388,46 грн. - 28 816,68 грн.).

Судова колегія суду апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог ТОВ "Міжнародний аеропорт "ОДЕСА" та вважає, що доводи, заперечення і вимоги КП „Теплопостачання міста Одеси", викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Положення ст.ст. 173, 193, 198, 199 Господарського кодексу України визначають, що господарськими зобов'язаннями, включаючи виконання грошових зобов'язань, визначаються зобов'язання, що виникають між суб'єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, які можуть виникати безпосередньо із закону, іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність договору. При цьому, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, у встановлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, статуту, Цивільного кодексу України. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами, договорами, статутними та уставними документами. Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання в разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Статтею 175 ГК України встановлено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 509. 510. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням з правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, статуту товариства, Закону України „Про господарські товариства", інших законодавчих актів.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (статті 525, 625 Цивільного кодексу України).

Факт надання позивачем на користь відповідача відповідних послуг за договором про закупівлю послуг з опалення для потреб населення та бюджетних організацій за державні кошти № ТГО-162/13 від 26.03.2013 року та існування основної заборгованості підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами.

Оскаржуючи рішення місцевого господарського суду скаржник не погоджується з нарахуванням та стягненням пені у сумі 19 234,32 грн., яка була нарахована позивачем у період з 14.05.2014 - 16.07.2014 у сумі 6 948,58 грн., та у період з 17.07.2014 - по 10.10.2014 у сумі 12 285.73 грн., з посиланням на те, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачена відповідальність у вигляді нарахування пені за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Як було зазначено вище, розділом 6 Договору передбачена відповідальність сторін. Так, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором, сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором (п.6.1). У випадках, непередбачених цим Договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України (п.6.3).

Частиною 3 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 року № 14 передбачено, що якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише у разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Цивільним кодексом України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч.1 ст.546 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом (ч.2 ст.551 ЦК України). Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч.3 ст.551 ЦК України).

У даному випадку договором між сторонами передбачено стягнення пені у розмірі (подвійної облікової ставки НБУ), відповідно до умов чинного законодавства.

Пунктами 1,2 ст. 231 ГУ України передбачено, що законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином в силу вимог зазначеної статті, застосування штрафних санкцій у такому розмірі можливо, оскільки як встановлено під час розгляду справи, відповідачем порушено господарське зобов'язання по укладеному між сторонами договору про закупівлю послуг для потреб населення за державні кошти, а тому є підставою для стягнення з КП „Теплопостачання міста Одеси" пені.

Частина 6 ст. 231 ГК України визначає, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частина шоста статті 232 ГК України обмежує нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання (якщо інше не встановлено законом або договором) шістьма місяцями від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Цим Законом встановлені обмеження щодо розміру пені, яка може бути стягнута на підставі договору.

Підсумовуючи зазначене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про правомірність та задоволення позовних вимог в частині стягнення пені за договором у розмірі 19 324,32 грн., яка розрахована за спірний період та не перевищувала подвійну облікову ставку Національного банку України.

Таким чином, судова колегія погоджується з позовними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Одеса" та висновками суду першої інстанції в тій частині, що КП „Теплопостачання міста Одеси" в порушення норм чинного законодавства та умов Договору за отриманий від послуги з постачання, виробництва та транспортування теплової енергії своєчасно (як то встановлено законом та договором) не розрахувалось, у зв'язку з чим позивачем правомірно нараховано пеню.

Укладеним між сторонами Договором чітко передбачена відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань передбаченим законом, є обов'язковим для виконання, а тому і відсутні будь-які правові підстави для неналежного його виконання.

Судова колегія вважає, що усі доводи, заперечення та вимоги КП „Теплопостачання міста Одеси", викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та підлягають відхиленню з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

КП „Теплопостачання міста Одеси" ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надало, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги та справи в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підстави своїх вимог, доводів і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про задоволення позовних вимог Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси".

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду, Одеської області від 15.12.2014 року по справі № 916/4205/14 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга КП „Теплопостачання міста Одеси" - без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Одеської області від „15" грудня 2014 року по справі № 916/4205/14 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „30" січня 2015 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Т.Я. Гладишева