УХВАЛА

30.01.2015Справа № 910/1846/15-г

Суддя Господарського суду міста Києва - Мандриченко О.В. розглянувши заяву Закритого акціонерного товариства "Сонат" про вжиття запобіжних заходів шляхом накладення арешту на рухоме майно Фізичної особи-підприємця Смехнова Сергія Анатолійовича, -

В С Т А Н О В И В:

Закрите акціонерне товариство «Сонат» звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про вжиття запобіжних заходів, в якій просить накласти арешт на рухоме майно Фізичної особи-підприємця Смехнова Сергія Анатолійовича, яке знаходиться за адресою : місто Київ, вулиця Полярна, будинок 8.

Вжиття запобіжних заходів заявник обґрунтовує наступним:

Між заявником та Фізичною особою-підприємцем Смехновим Сергієм Анатолійовичем укладений договір оренди частини приміщення № 02/14 від 01.07.2014 року, яке перебуває у приватній власності позивача.

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 вказаного договору розмір орендної плати за площу, що орендується, у цілому складає 18 000 грн. щомісячно та повинна бути сплачена наперед не пізніше 20 числа кожного місяця.

Як зазначає заявник, станом на 23.01.2015 року борг за сплату орендної плати складає 126 000 грн.

На думку заявника, є небезпека в тому, що Смехнов Сергій Анатолійович не сплатить борг, оскільки у нього немає майна за рахунок якого можливо буде виконати рішення суду, крім рухомого майна, що знаходиться в орендованому приміщенні.

Відповідно до ст. 43-1 ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття, передбачених статтею 43-2 цього Кодексу, запобіжних заходів до подання позову.

Як визначено у ст. 43-2 ГПК України запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Відповідно до ст. 43-3 ГПК України заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити, зокрема, вид і суть запобіжного заходу, обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів.

Такі обставини мають узгоджуватися з приписами ст. 43-1 ГПК України, а за змістом п. 5 ч. 1 ст. 43-3 і ч. 3 ст. 43-4 ГПК України - також й підтверджуватись відповідними доказами, витребування й оцінка яких здійснюється господарським судом за загальними правилами ГПК України про докази.

Під суттю запобіжного заходу слід розуміти конкретизацію дії, яка має бути спрямована на реалізацію запобіжного заходу. Якщо заявник просить витребувати докази, він повинен зазначити, в кого і де ці докази знаходяться, які обставини вони підтверджують, тощо. У випадку обґрунтування необхідності огляду приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав, слід указати, в якому приміщенні, за якою адресою відбувається порушення права, яке саме порушення права відбувається. Якщо в заяві йдеться про накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжних заходів, і знаходиться в неї або в інших осіб, слід указати, яке майно слід піддати арешту, кому воно належить, у кого воно знаходиться і на яких правових підставах, які ознаки цього майна.

У заяві про вжиття запобіжних заходів, заявник не конкретизує на яке саме рухоме майно має бути накладено арешт.

У пункті 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 р. № 01-8/251 "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" зазначається, що заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, у тому числі доказів наявності у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт тощо).

Судом встановлено, що заявником не надано доказів того, що майно на яке він просить накласти арешт належить особі щодо якої заявлено вимогу про вжиття запобіжних заходів, а саме Смехнову Сергію Анатолійовичу.

Відповідно до ч.1 ст.43-5 ГПК України суддя, встановивши, що заяву про вжиття запобіжних заходів подано без додержання вимог, викладених у статті 43-3 цього Кодексу, або не оплачено судовим збором, виносить ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для виправлення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 43-1, 43-2, 43-3, 43-4, 43-5, 86 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Закритого акціонерного товариства «Сонат» про вжиття запобіжних заходів залишити без руху.

2. Надати Закритому акціонерному товариству «Сонат» строк до 16.02.2015 року для виправлення встановлених судом недоліків.

3. Зобов'язати Закрите акціонерне товариство «Сонат» у строк до 16.02.2015 року надати господарському суду:

- інформацію щодо обставин, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів перед поданням позовної заяви;

- докази, що його право порушується чи невідворотно буде порушено;

- докази того, що невжиття запобіжних заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду;

- конкретизований перелік майна на яке має бути накладено арешт;

- доказ того, що майно на яке заявник просить накласти арешт належить особі щодо якої заявлено про вжиття запобіжних заходів.

4. Ухвалу направити заявникові.

Суддя О. В. Мандриченко