ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015 р. Справа №917/2475/14

за позовом Комунального підприємства "Містобудування та кадастр" Полтавської міської ради, вул. Жовтнева, 36, м. Полтава, 36000

до Полтавської міської ради, вул. Жовтнева, 36, м. Полтава, 36000

про стягнення грошових коштів у сумі 99 000,00 грн.

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1.Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, вул. Жовтнева, 36, м. Полтава, 36000; 2.Бюджетно-фінансове управління виконавчого комітету Полтавської міської ради, вул. Жовтнева, 36, м. Полтава, 36000

Суддя Киричук О. А.

Представники:

від позивача: Дігтярь Л.А., ордер ПТ № 060685 від 26.11.2014р.

від відповідача: Лобач Ю.О., дов. № 02/02-17/2/895 від 11.05.211 р.

від третіх осіб: 1.не з'явився; 2. не з'явився

Розглядається позовна заява про стягнення грошових коштів у сумі 99 000,00 грн., у тому числі 71 525 грн. заборгованості по вихідній допомозі, компенсації відпусток та лікарняних; 17 040,06 грн. нарахувань ЄСВ; 8 204,13 грн. комунальних послуг за квітень-липень 2014р.; 2 230,81 грн. пені та штрафних санкцій на ЄСВ за липень 2014р.

Відповідач у відзиві (вх. № 925 від 27.01.2015р.) повідомив, що не заперечує проти позову та вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У судовому засіданні 27.01.2015р. представнику відповідача судом роз'яснено наслідки визнання позову, відповідно до частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки заяву про визнання відповідачем позову підписано уповноваженою особою - Лобач Ю.О. (дов. № 02/02-17/2/895 від 11.05.211 р.) та, з огляду на матеріали справи, зважаючи на частину 6 статті 22, частину 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України, визнання відповідачем позову не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, визнання позову відповідачем прийнято господарським судом.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради - у поясненнях до позовної заяви (вх. № 560 від 20.01.2015р. та № 668 від 21.01.2015р.) повідомила, що при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду та просить суд здійснювати розгляд справи без участі свого представника.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Згідно Статуту позивача, що затверджений у новій редакції рішенням тридцять другої сесії шостого скликання від 12.07.2013р. (копії рішення та Статуту надані в матеріали справи) його засновником є Полтавська міська рада (відповідач).

Як зазначає позивач у позові, відповідач у відзиві та підтверджено доданими в матеріали справи доказами, рішенням позачергової сорокової сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 18.03.2014р. було прийнято рішення про припинення юридичної особи - комунальне підприємство "Містобудування та кадастр" Полтавської міської ради шляхом його ліквідації (п.1 рішення).

П.2 рішення передбачає створення ліквідаційної комісії з припинення юридичної особи згідно з додатком.

Відповідно до додатку до вказаного рішення Головою ліквідаційної комісії призначено Стрільця Олександра Івановича.

Відповідно до ст. 105 Цивільного кодексу та ст. 60 Господарського кодексу учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, призначають комісію з припинення юридичної особи (ліквідаційну комісію, ліквідатора тощо) та встановлюють порядок і строки припинення юридичної особи. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи також може бути покладено на орган управління юридичної особи.

З моменту призначення комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Комісія виступає в суді від імені юридичної особи, яка припиняється (п.9.2.2. Статуту).

Голова ліквідаційної комісії від імені позивача звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів у сумі 99 000,00 грн., у тому числі 71 525 грн. заборгованості по вихідній допомозі, компенсації відпусток та лікарняних; 17 040,06 грн. нарахувань ЄСВ; 8 204,13 грн. комунальних послуг за квітень-липень 2014р.; 2 230,81 грн. пені та штрафних санкцій на ЄСВ за липень 2014р.

У позові він посилається на те, що ліквідаційною комісією позивача проведена робота, стягнута заборгованість з деяких підприємств і повністю при звільнені виплачена заробітна плата.

Позивач вказує, що 43 сесія 6 скликання Полтавської міської ради від 22.07.2014 р. вирішила Позивачу передати зі сфери господарського відання: до сфери оперативного управління управління з питань містобудування та архітектури майно (додаток 4-6); до сфери оперативного управління виконавчого комітету Полтавської міської ради майно (додаток 7).

Позивач зазначає, що у зв'язку з відсутністю майна, яке могло би бути реалізоване та кошти від реалізації якого були б направлені на виплату вихідної допомоги та лікарняних, не можливо провести повний розрахунок з колишніми робітниками.

Статтею 21 Закону України "Про оплату праці" визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно з частиною першою статті 47 Кодексу законів про працю власник або зобов'язаний ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Стаття 117 Кодексу законів про працю України встановлює, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В матеріали справи позивачем надані копії звернень до відповідача щодо виділення коштів на виплату працівникам вихідної допомоги та лікарняних (а.с. 22-24), які, як вказує позивач, залишені відповідачем без відповіді.

Представник позивача в засіданні повідомив, що заборгованість по вихідній допомозі, компенсації відпусток та лікарняних, нарахувань ЄСВ, комунальних послуг за квітень-липень 2014р., пені та штрафних санкціях на ЄСВ за липень 2014р. на дату звернення з позовом та дату прийняття рішення не погашені.

Відповідач у відзиві (вх. № 925 від 27.01.2015р.) повідомив, що не заперечує проти позову та вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною 5 статті 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково. Згідно з частиною 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не приймає визнання позову відповідачем, якщо ця дія суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання позову є процесуальним правом відповідача, з яким кореспондується повноваження суду задовольнити визнаний позов, якщо суд не встановить, що визнання позову суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

При прийнятті рішення, зважаючи на повне визнання позову відповідачем, судом взято до уваги правові позиції, що викладені у пункті 24. постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" та в абзаці 9 підпункту 3.12. пункту 3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за якими, у разі визнання відповідачем позову, якщо таке визнання не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на вказане, господарський суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, письмову заяву про визнання позову підписано уповноваженою особою відповідача, а, відтак, позовна вимога про стягнення боргу підлягає задоволенню повністю у розмірі 99 000 грн.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 78, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Полтавської міської ради (вул. Жовтнева, 36, м. Полтава, 36000, ) на користь Комунального підприємства "Містобудування та кадастр" Полтавської міської ради (вул. Жовтнева, 36, м. Полтава, 36000, ) 71 525 грн. заборгованості по вихідній допомозі, компенсації відпусток та лікарняних; 17 040,06 грн. нарахувань ЄСВ; 8 204,13 грн. комунальних послуг за квітень-липень 2014р.; 2 230,81 грн. пені та штрафних санкцій на ЄСВ за липень 2014р.; 1980 грн. витрат по сплаті судового збору

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено ____________

Суддя Киричук О.А.