ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.02.2015 Справа № 920/2120/14
Господарський суд Сумської області, у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/2120/14

за позовом - Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Сумської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м. Суми,

до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Лебедин Сумської області,

про стягнення 5919,37 грн.,

за участю представників:

позивача - Фарбітного С.Є. за довіреністю № 3324 від 03.11.2014 року,

відповідача - не з'явився.

Суть спору: позивач відповідно до поданого ним позову, просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за оренду нерухомого майна, відшкодування комунальних витрат та електроенергію у сумі 5412,74 грн., відповідно до договору оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення) № 264-598107 від 22.05.2013 року, укладеного між сторонами у справі, 252,71 грн. пені, 29,92 грн. 3 % річних, 224,00 грн. інфляційних збитків, а також судовий збір в сумі 1827,00 грн.

02.02.2015 року представник позивача подав пояснення № 59С000/17-174 від 29.01.2015 року, де останній зазначає, що згідно положень пунктів 3.5, 3.6 договору № 264-598107 від 22.05.2013 року, рахунки за оренду майна разом з актами наданих послуг направлялися відповідачу щомісячно, рекомендованими листами, в строк до 17 числа місяця наступного за розрахунковим, про що свідчать списки згрупованих поштових відправлень та фіскальні чеки поштового відділення. В порушення вимог умов договору, відповідач у встановлений строк не повернув підписані акти наданих послуг за відповідний період.

На підтвердження наведених обставин позивач надав суду для долучення до матеріалів справи копії актів наданих послуг, копії фіскальних чеків та списків відправлень рекомендованих листів.

Відповідач свого представника в засідання суду не направив, відзиву на позов не подав, про час, дату та місце судового слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ф. 107, яке повернуте на адресу Господарського суду Сумської області відділенням поштового зв'язку.

Відповідно до пункту 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 року, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 43 та 33 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень статті 75 названого Кодексу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Сумської філії ПАТ «Укртелеком» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення) № 264-598107 від 22.05.2013 року (надалі-договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1. договору, позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування приміщення площею 61,6 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить акт приймання-передачі нерухомого майна від 22.05.2014 року (а.с. 15).

У відповідності до вимог пунктів 3.1, 3.1.2 ,3.2 договору, орендна плата встановлюється орендодавцем за домовленістю сторін (за договірною ціною) на підставі його внутрішніх нормативних актів і згідно з додатком 3 до договору та становить за перший місяць оренди 616,00 грн. за 61,6 м2. За кожний наступний місяць орендна плата визначається шляхом коригування її розміру за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць, за винятком випадків дефляції.

Згідно з пунктами 3.3, 3.4 договору, додатково до орендної плати орендар оплачує витрати на утримання майна та вносить плату окремо в строк, зазначений у пункті 3.6 договору, згідно з рахунками орендодавця, пропорційно орендованій площі. Орендар відшкодовує витрати на електроенергію в порядку визначеному правилами користування електричною енергією, та на підставі окремого розрахунку орендодавця в термін зазначений у пункті 3.6 договору.

Пунктом 3.5 договору визначено, що позивач станом на останній календарний день розрахункового місяця складає акт про надані послуги, та не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим, разом з рахунком та податковою накладною надає його відповідачеві. Останній протягом двох робочих днів з дати отримання підписує та повертає позивачеві перший примірник акта про надані послуги.

Відповідно до пункту 3.6 договору, орендна плата перераховуються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок позивача не пізніше 27 числа місяця, що настає за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються орендодавцем (позивачем) не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим та надаються орендарю (відповідачу) разом з актом про надані послуги та податковою накладною.

Згідно вимог пунктів 6.1.3, 8.1 договору, орендар зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі вносити оренду плату та інші платежі передбачені договором. Сторони зобов'язані виконувати всі умови передбачені договором і несуть відповідальність згідно із законодавством України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, в порушення умов договору, відповідач своєчасно не сплатив оренду плату, витрати на утримання майна та відшкодування витрат за електричну енергію, у зв'язку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 5412,74 грн. за період з травня 2014 року по листопад 2014 року, що підтверджується договором, виставленими рахунками, розрахунком боргу орендної плати, експлуатаційних витрат.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, а як визначено приписами статті 509 цього ж Кодексу, зобов'язання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в частині першій статті 193 Господарського Кодексу України, яка також передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно зі статтею 612 цього ж Кодексу, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору оренди та вищевказаних правових норм, користувався майном позивача та не сплачував орендну плату та інші платежі, що підтверджується виставленими рахунками, розрахунком боргу орендної плати, експлуатаційних витрат та комунальних платежів станом на 30.11.2014 року, копії яких долучено до матеріалів справи, а оригінали досліджено судом під час судового слухання справи.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки відповідач не скористався правом на участь у судовому засіданні, обґрунтованого відзиву на позов та доказів сплати суми заборгованості по орендній платі, експлуатаційних витрат та комунальних платежів не подав, а факт заборгованості відповідача по сплаті орендної плати, експлуатаційних витрат та комунальних платежів в розмірі 5412,74 грн. за період з травня 2014 року по листопад 2014 року повністю підтверджується матеріалами справи, вимоги позивача в цій частині суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню на підставі статей 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України.

Статтями 216, 217, 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Частина перша статті 224 цього ж Кодексу визначає, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до пункту 8.2 договору, який передбачає, що у разі наявності заборгованості по орендній платі чи іншим витратам за договором за попередній місця станом на 27 число поточного місяця, орендарю нараховується пеня від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з 28 числа поточного місяця до дати погашення заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 252,71 грн. за період з 27.06.2014 року по 30.11.2014 року.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, не виконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частина 6 статті 232 названого Кодексу встановлює, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки, права позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 252,71 грн. за період з 27.06.2014 року по 30.11.2014 року, передбачені умовами договору, пеня нарахована з урахуванням вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», тому позовні вимоги в зазначеній частині, також є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі вимог статей 549-552 Цивільного Кодексу України.

Крім цього, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 29,92 грн. за період з 27.06.2014 року по 30.11.2014 року, інфляційні збитки в сумі 224,00 грн. за період з липня по листопад 2014 року.

Згідно вимог статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, стосовно стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних в сумі 29,92 грн. за період з 27.06.2014 року по 30.11.2014 року, інфляційних збитків в сумі 224,00 грн. за період з липня по листопад 2014 року є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі положень статті 625 зазначеного Кодексу.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (42200, АДРЕСА_2, Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Сумської філії ПАТ «Укртелеком» (40030, м. Суми, вул. Іллінська, буд. 2, Ідентифікаційний код 23825401) заборгованість за оренду нерухомого майна, відшкодування комунальних витрат та витрат за електроенергію у сумі 5412,74 грн., пеню у сумі 252,71 грн., 3 % річних у сумі 29,92 грн., інфляційні збитки у сумі 224,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.02.2015 року.

Суддя П.І. Левченко