РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015Справа № 910/544/15-г

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Коваленко О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», м. Київ,
доПриватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», м. Київ,
проВідшкодування шкоди в порядку регресу 3 550,33 грн.
за участю представників сторін:

від позивача:Некряч А.В. (довіреність №23 від 09.01.2015р.)
від відповідача:не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», (надалі - ПрАТ «СК «Уніка», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», (надалі - ПрАТ «УОСК», відповідач) про відшкодування шкоди у порядку регресу в сумі 3 550,33 грн.

Позивач зазначає, що виконавши умови договору страхування майнових інтересів власника автомобіля і сплативши за згодою вигодонабувача, у зв'язку з пошкодженням автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді суму страхового відшкодування, отримав право вимоги до осіб, відповідальних за завдані збитки, якими є відповідач, як страховик, що застрахував цивільну відповідальність винної у пригоді особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2015р. порушено провадження у справі №910/544/15-г та призначено її до розгляду на 28.01.2015р.

У судовому засіданні уповноваженим представником позивача надані, а судом залучені документи, витребувані ухвалою суду від 16.01.2015р. Відповідач у судове засідання не з'явився, приписи ухвали не виконав, зокрема, не надав відзив на позов у порядку статті 59 Господарського процесуального кодексу України, проте 22.01.2015р. через відділ діловодства та документообігу (канцелярія) суду передав на розгляд суду клопотання № 446 про відкладення розгляду справи, у зв'язку із неможливістю забезпечення явки представника ПрАТ «Уоск».

Ознайомившись з поданим клопотанням відповідача, суд не знаходить підстав для його задоволення з наступних підстав.

Згідно приписів частин 1 та 3 статті 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (стаття 246 Цивільного кодексу України).

Відповідно до відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу про порушення провадження 19.01.2015р., тобто мав достатній час для підготовки мотивованого відзиву на позовну заяву та/або для забезпечення явки у судове засідання одного зі своїх представників.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини відносно обґрунтованості заявленого відповідачем клопотання за номером 446 та враховуючи те, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному і повному з'ясуванню фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивному оцінюванню доказів, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/544/15-г.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.02.2014р. між ПрАТ «СК «Уніка» (надалі - страховик), як страховиком, та Купраш Іриною Миколаївною (надалі - страхувальник, вигодонабувач), як страхувальником, укладено договір №011092/4002/0000973 добровільного комплексного страхування на транспорті, за яким предметом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки/моделі Toyota Corolla 1.6, державний реєстраційний номер ВМ8510АТ.

Пунктом 13.1. договору сторони погодили, що будь яка особа на законних підставах має право керування забезпеченим транспортним засобом, а кількість таких осіб не обмежується.

Відповідно до відомостей №9396463 сформованих АІПС ДТП від 11.06.2014р. про дорожньо-транспортну пригоду, 06.06.2014р. по вулиці Ревуцького, Дарницького району міста Києва відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки/моделі Hyundai Гетц, державний реєстраційний номер АА6182КІ, під керуванням Коломієць Л.О. та транспортним засобом марки/моделі Toyota Corolla 1.6, державний реєстраційний номер ВМ8510АТ, під керуванням Бригинець В.В., в наслідок чого транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження задньої центральної частини.

Дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Коломієць Л.О. Правил дорожнього руху України, яку постановою Дарницького районного суду міста Києва від 09.07.2014р. у справі №753/11354/14-п визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, 10.06.2014р. страхувальник звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за договором №011092/4002/0000973 від 27.02.2014р.

Згідно п.п. 10.1.20. договору сторони погодили, що при настанні страхового випадку страховик не відшкодовує вартість матеріального збитку за пошкодженні деталі, вузли та/або агрегати ТЗ, які на момент укладення даного договору або на момент настання страхового випадку вже мали пошкодження.

Як зазначено у аварійному сертифікаті від 04.07.2014р. по випадку, який відбувся 06.06.2014р., комісія визначила розмір збитку нанесеного власнику транспортного засобу марки/моделі Toyota Corolla 1.6, державний реєстраційний номер ВМ8510АТ, згідно рахунка-фактури № С-00052471 від 28.01.2014р. без врахування вартості фарбування бампера заднього, так остаточна сума, що підлягає відшкодуванню складає 6 673,19 грн.

Позивач, на виконання умов договору №011092/4002/0000973 від 27.02.2014р. перерахував на рахунок станції технічного обслуговування, суму страхового відшкодування у розмірі 6 673,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням №003627 від 07.07.2014р.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Hyundai Гетц, державний реєстраційний номер АА6182КІ, на момент скоєння ДТП застрахована ПрАТ «УОСК» - відповідач у справі.

Зважаючи на вищевикладене, позивачеві перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тому 15.01.2015р. ПрАТ «СК «Уніка» звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до відповідача про відшкодування майнової шкоди, однак коштів станом на день розгляду справи судом так і не отримало.

В свою чергу відповідач у листуванні з позивачем за вихідним номером 8676 від 26.09.2014р. фактично визнав суму страхового відшкодування та зазначав, що остання буде перерахована на рахунок ПрАТ «СК «Уніка».

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільним кодексом України встановлено, що цивільно-правова відповідальність виникає лише за наявності вини особи. Пунктом 5 статті 11 ЦК України закріплено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва у справі 753/11354/14-п від 09.07.2014р. визнано винною Коломієць Л.О. у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди під час керування транспортним засобом марки/моделі Hyundai Гетц, державний реєстраційний номер АА6182КІ, та в діях останньої передбачено склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до полісу №АС8836426, на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність Коломієць Л.О., як власника забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Hyundai Гетц, державний реєстраційний номер АА6182КІ, застрахована відповідачем у справі - ПрАТ «УОСК». (діючий поліс на дату скоєння ДТП)

Таким чином відповідач - Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу марки/моделі Toyota Corolla 1.6, державний реєстраційний номер ВМ8510АТ.

У відповідності до наявних в матеріалах справи доказів, позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування у розмірі 6 673,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням №003627 від 07.07.2014р.

Згідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, до позивача - Приватного акціонерного товариства "СК "Уніка" - як страховика, який виплатив страхове відшкодування по договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №011092/4002/0000973 від 27.02.2014р., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до Коломієць Л.О., як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до звіту №2809/2578 від 25.06.2014р. про визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу марки/моделі Toyota Сorolla, державний реєстраційний номер ВМ8510АТ, вартість відновлювального ремонту ТЗ становить 6 809,08 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу - 4 550,33 грн.

Положеннями статті 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку, а страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття визначає, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого Господарського суду України від 11.04.2013р. у справі №5011-23/10750-2012.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що сума, яка підлягає стягненню з відповідача має розраховуватись на підставі визначеної звітом вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу та становити 4 550,33 грн.

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Надаючи оцінку погоджувальному листуванню відповідача за вихідним номером 8676 від 26.09.2014р., суд зазначає, що ПрАТ «УОСК», як страхувальником цивільно-правової відповідальності власника забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Hyundai Гетц, державний реєстраційний номер АА6182КІ., встановлено франшизу у розмірі 1 000 грн., яка вирахувана позивачем з суми розміру матеріального збитку згідно звіту. Остаточною позовною вимогою ПрАТ «СК «Уніка» є - регресне відшкодування у вигляді стягнення 3 550,33 грн. (4 550,33 грн. - 1 000 грн.)

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України укладення договору передбачає відповідність останнього встановленим законодавством вимогам, і його умови не суперечать положенням нормативно-правових актів. Отже, належним чином укладений договір є обов'язковим для сторін і повинен добросовісно виконуватись.

Положеннями статті 509 ЦК України, визначено, що зобов'язання за своєю правовою природою є правовідношенням, зміст якого розкривається, як через активну поведінку боржника - здійснення ним певної дії (передачі майна, виконання роботи, надання послуги, сплати грошей тощо), так і пасивну - утримання від певної дії. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено загальне правило виконання зобов'язання, а саме - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Саме належне виконання зобов'язання означає досягнення тієї мети, яку сторони ставили перед собою, вступаючи у зобов'язання. Належне виконання тягне за собою припинення зобов'язання (ст. 599 ЦК).

Зазначені вище норми ЦК України кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Суд приходить до висновку, що відповідачем - ПрАТ «УОСК» не доведено відсутності у нього зобов'язань перед позивачем по виплаті страхового відшкодування у порядку регресу.

За таких обставин, позовні вимоги ПрАТ «СК «Уніка» до ВАТ НАСК "Оранта" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної вимоги є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, з урахуванням приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 145, код за ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 70 а, код за ) сплачене страхове відшкодування у розмірі 3 550 (три тисячі п'ятсот п'ятдесят) грн. 33 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 02.02.2015 року.

Суддя В.В. Князьков