ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" січня 2015 р.Справа № 924/1857/14

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Заверуха С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Катіон" м. Хмельницький

до Приватного підприємства "Новінтех-М" м. Хмельницький

про визнання недійсною з моменту укладання біржову угоду купівлі-продажу нерухомого майна від 02.10.2000р.

Представники сторін:

позивача: Зінченко О.Л. за довіреністю від 18.12.2014р.

відповідача: Копанчук О.Є. представник за договором від 22.12.2014р., Фокін І.Г. директор товариства

Рішення приймається 27.01.2015 р., оскільки в судовому засіданні 13.01.2015 р. оголошувалась перерва.

Повне рішення складено 27.01.2015р.

Суть спору: позивач - ПАТ "Катіон" м. Хмельницький звернувся з позовом до господарського суду Хмельницької області про визнання недійсною з моменту укладання біржову угоду купівлі-продажу нерухомого майна від 02.10.2000 р.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 02.10.2000р. між ВАТ "Катіон" та ПФ фірмою "Новінтех - М" було укладено біржову угоду купівлі - продажу нерухомого майна.

В пункті 2 вищезазначеної угоди зазначено, що предметом даного договору є вказана в угоді автомобільна стоянка на 140 автомашин, 2-х поверхового вартового приміщення, перепускного пункту, металевої огорожі, цегляної огорожі, навісу відкритого. Рік ведення в експлуатацію 1997.

Однак, позивач зазначає, що будь - яка інформація про правовстановлюючий документ і реєстрацію права власності на нерухоме майно за продавцем в Угоді відсутня, як відсутнє посилання на те, що об'єкт належить на праві власності продавцю. Вказівка на прийняття в експлуатацію не відповідає дійсності, оскільки стоянка не здавалась в експлуатацію у порядку, встановленому на той час законодавством.

Також, під час перевірки статутного фонду Товариства було виявлено відсутність передбачених законодавством документів стосовно планування, проектування, дозвільних документів для здійснення будівництва, введення в експлуатацію та реєстрації права власності на автостоянку по вул. Тернопільська, 19.

Отже, позивач посилається на те, що оскільки автостоянка побудована без дозвільних документів та не була прийнята в експлуатацію, то на момент укладення Угоди вона не належала Товариству на праві власності, а тому була і залишається самовільно забудованою.

Самочинність спорудження автостоянки підтверджується фактом відсутності у Товариства дозвільних документів на початок будівництва та акту державної технічної комісії про прийняття автостоянки до експлуатації, які є підставою для реєстрації права власності на об'єкти нерухомості.

До того ж, позивач посилається на те, що єдиним легітимним користувачем земельної ділянки під автостоянкою за адресою: м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 19, є Товариство у відповідності до державного акту про постійне землекористування, що виключає можливість відводу земельної ділянки для Підприємства під автостоянку.

Крім того, позивач завертає увагу суду на те, що, Товариство, яке на момент укладення Угоди не було власником самовільно спорудженої автостоянки, порушило при укладенні Угоди приписи ст. 105 ЦК УРСР та норми ст. 225 ЦК УРСР. А тому Угода не є дійсною згідно ст. 48 ЦК УРСР, якою передбачено, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Таким чином, позивач просить суд визнати недійсною з моменту укладання біржову угоду купівлі-продажу нерухомого майна від 02.10.2000р.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, при цьому подав додаткові письмові пояснення згідно яких зазначає, що позовні вимоги ПАТ "Катіон" ґрунтуються на недійсності договору купівлі-продажу відповідно до ст. 48 Цивільного кодексу Української РСР. У зв'язку з цим, відповідно до п. 3.3. Роз'яснень Вищого арбітражного суду України №02-5/111 від 12.03.1999р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з виконанням угод недійсними" недійсні угоди, як правило, не породжують для сторін прав та обов'язків, тому до вимог про визнання недійсними таких угод строки позовної давності не застосовуються. За таких обставин позивач вважає, що дана позовна заява не є такою, що подана з пропущенням строків позовної давності.

В запереченнях на відзив з посиланням на п. 3.3. Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 12.03.1999р. №02-5/111 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" зазначає, що до вимог про визнання недійсними угод строки позовної давності не застосовуються.

Стосовно відсутності права власності на автостоянку, позивач повідомляє, що відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 13.01.1999р. автостоянка побудована на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні товариства. Автостоянка є самовільно побудованим нерухомим об'єктом та використовувалась для потреб товариства (паркувальні місця для працівників заводу та відвідувачів). Оскільки автостоянка використовувалась для власних потреб в процесі виробництва, а тому і не було належним чином оформлено право власності на неї.

Крім того, позивач стверджує, що відповідач повинен був знати, що у продавця відсутні правовстановлюючі документи, він є недобросовісним набувачем, а тому договір може бути визнаний судом недійсним.

Також наголошує, що право постійного користування земельною ділянкою не припинялося, державний акт не скасований, будь-які зміни в нього не вносились. Крім того позивач сплачує земельний податок відповідно до даних про розмір земельної ділянки, які містяться в державному акті.

В поясненнях від 27.01.2015 р. позивач звертає увагу суду на те, що автостоянка є нерухомим майном про що свідчать нормативні акти, а саме ДБН В. 2.3-15-2007 "Споруди транспорту. Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів", СНиП 2.07.01 - 89 "Градостроительство. Планировка и застройка городских и сельских поселений". Позивач вказує, що автостоянка пов'язана фундаментом із землею, підтвердженням чого є висновок експерта №02/2709.

На думку позивача посилання відповідача на те, що у зведеному переліку вказана автостоянка, яка є предметом спору є необгрунтованим. Окрім того, позивач наводить суду судову практику з розгляду подібних справ.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнає, надав відзив на позов, де пояснює, що по-перше, позивачем пропущено строк позовної давності. З посиланням на ст.ст. 71, 75, 80 Цивільного кодексу Української РСР зазначає, що закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові, позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін.

По-друге, відповідач звертає увагу на те, що оскільки позивач не був власником нерухомого майна, на момент укладання угоди, то такого права власності і не набув сьогодні, а отже відсутній предмет спору, а тому справа підлягає припиненню, відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

По-третє, відповідач зазначає, що набуття права власності на нерухоме майно на момент укладення договору від 02.10.2000р., не пов'язувалось з фактом державної реєстрації прав на нерухоме майно, тому до правовідносин щодо виникнення права власності підлягають застосуванню положення ЦК УРСР, Закону України "Про власність".

Стосовно наявності у позивача державного акту на право постійного землекористування під автостоянкою, відповідач стверджує, що 10.10.2000р. ВАТ "Катіон" подав у Хмельницький міськвиконком заяву №985 про вилучення земельної ділянки площею 3289 кв.м. для передання її ПФ "Новінтех-М". Рішенням Хмельницької міської ради від 10.08.2000 р. №596 "Про вилучення та надання земельних ділянок" вилучено в земельний запас міста земельну ділянку площею 3273 кв.м. та надано в користування ПФ "Новінтех-М" на підставі біржової угоди. Дане рішення є чинним.

Враховуючи вищенаведене відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити.

В додаткових правових обґрунтуваннях від 13.01.2015р. відповідач наполягає, що єдиним та легітимним користувачем земельної ділянки, на якій розташована автостоянка є ПП "Новінтех-М" на підставі договору оренди землі №87 від 08.08.2007р. та додатковою угодою №00747 від 23.08.2012р., укладеного з Хмельницькою міською радою на термін до 30.05.2022р.

Крім того, відповідно до зведеного переліку об'єктів майнового комплексу ВАТ "Катіон" автостоянка входила в цілісний майновий комплекс заводу по вул. Тернопільська, 19 , який зареєстровано Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 02.06.1998р. за №856 на праві колективної власності на підставі наказу №338 "Мінмашпрому України " від 04.03.1994р. та переліку об'єктів майнового комплексу ВАТ "Катіон".

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив таке.

Хмельницьке бюро технічної інвентаризації посвідчило, що цілісний майновий комплекс заводу по вул. Тернопільській, 19 в м. Хмельницькому зареєстрований за ВАТ "Катіон" на праві колективної власності на підставі наказу №338 "Мінмашпрому України" від 04.03.1994р. та переліку об'єктів майнового комплексу ВАТ "Катіон", про що свідчить реєстраційне посвідчення №656 від 02.06.1998р.

Зі змісту зведеного переліку об'єктів майнового комплексу ВАТ "Катіон" вбачається наявність автостоянки. Даний перелік підписаний головою правління та головним бухгалтером підприємства, а також скріплений печаткою ВАТ "Катіон".

02.10.2000р. брокер брокерської контори №1, діючий від відкритого акціонерного товариства "Катіон", надалі Продавець, на підставі договору доручення №41 від 02.10.2000р., з однієї сторони та брокер брокерської контори №1, діючий від приватної фірми "Новінтех-М", надалі Покупець, на підставі договору доручення №42 від 02.10.2000р. уклали біржову угоду купівлі-продажу нерухомого майна (далі Угода).

Відповідно до п. 1 Угоди Продавець продав, а Покупець купив автомобільну стоянку по вул. Тернопільській, 19.

Предметом є вказана в угоді автомобільна стоянка по вул. Тернопільській, 19: загальна площа 3289 кв.м. Об'єкт складається з автостоянки на 140 автомашин, 2-х поверхового вартового приміщення, перепускного пункту, металевої огорожі, цегляної огорожі, навісу відкритого. Рік введення в експлуатацію 1997 (п. 2 Угоди).

Зі змісту п. 3 Угоди вбачається, що вартість автостоянки згідно висновку експерта-оцінщика ХФ ТОВ "Експерт" №2/2709 від 27.09.2000р. становить 74832,79 грн. Продаж цей вчинено за 74832,79 грн. (п.4 Угоди).

Згідно з п. 5 Угоди Продавець свідчить, що вказана автостоянки, яка є предметом цього договору, на момент його укладення нікому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, в спорі і під забороною (арештом) не перебуває, прав щодо неї у третіх осіб не має. Автостоянка реалізується за згодою ДПІ в м. Хмельницькому від 29.09.2000р. з обов'язковим перерахуванням коштів на погашення податкової заборгованості.

Угода підписана сторонами, скріплена їх печатками в присутності повноваженої особи та зареєстровано за номером 25.

За Актом приймання передачі від 10.10.2000р. ВАТ "Катіон" передав, а ПФ Новінтех" прийняв автомобільну стоянку загальною площею 3289 кв.м. і споруди, які на ній розташовані:

1. Вартове приміщення з пунктом технічного ремонту;

2. Металева сітчата огорожа;

3. Металеві ворота в'їзду;

4. Цегляна огорожа автостоянки;

5. Перепускний пункт автостоянки;

6. Спрощений навіс.

Оціночна вартість всього комплексу, згідно висновку експерта №02/2709, складає 74832,79 грн. Всі споруди знаходяться у задовільному стані та придатні до подальшої експлуатації.

Зі змісту протоколу №19 від 06.09.2011р. позачергових загальних зборів відкритого акціонерного товариства "Катіон" вбачається, що відповідно до ст. 5 Закону України "Про акціонерні товариства" змінено тип та найменування акціонерного товариства з "відкрите акціонерне товариство "Катіон" на "публічне акціонерне товариство "Катіон".

Зі змісту довідки Хмельницького бюро технічної інвентаризації вбачається, що назву підприємства змінено з "Приватна фірма "Новінтех-М" на приватне підприємство "Новінтех-М".

В матеріалах справи наявний державний акт на право постійного користування землею №001317 ХМ №897 від 13.01.1999р., виданого відкритому акціонерному товариству "Катіон" площею 22,3539 га. Землю надано у постійне користування під промислове підприємство відповідно до рішення виконкому Хмельницької міської ради від 24.12.1998р. №763.

В подальшому заявою №985 від 10.10.2000р. ВАТ "Катіон" звернувся до міського голови, де повідомив, що з метою погашення боргів до бюджету ВАТ "Катіон" реалізувало автомобільну стоянку, яка розташована по вул. Тернопільська на землях, що належать акціонерному товариству. Враховуючи це, позивач прохав надати дозвіл на вилучення 3289 кв.м. з площі, яка належить ВАТ "Катіон" і передати її новому власнику ПФ "Новінтех-М".

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 28.12.2000р. №1147 "Про вилучення та надання земельних ділянок та внесення змін в рішення №596 від 10.08.2000р. "Про вилучення та надання земельних ділянок", вилучено в запас міста земельну ділянку ВАТ "Катіон" по вул. Тернопільській, 19 площею 0,3273 га та надано цю земельну ділянку в користування приватній фірмі "Новінтех-М" під автостоянку (біржова угода купівлі-продажу нерухомого майна).

18.01.2001р. між Виконкомом Хмельницької міської ради та приватною фірмою "Новінтех-М" був укладений договір на право тимчасового користування землею, відповідно до якого ПФ "Новінтех-М" прийняло в тимчасове дострокове користування земельну ділянку строком до 3 років під автостоянку по вул. Тернопільській, 19.

31.01.2007р. виготовлений технічний паспорт на приміщення по вул. Тернопільській, 19, загальна площа 77,8 кв.м.; власник Приватне підприємство "Новінтех-М".

Хмельницьким бюро технічної інвентаризації посвідчило, що приміщення заг.пл. 77,8 м2 по вул. Тернопільська, 19 в місті Хмельницькому зареєстровано за приватною фірмою "Новінтех-М" на праві приватної власності на підставі біржевої угоди купівлі-продажу від 02.10.2000р., про що свідчить реєстраційне посвідчення від 10.11.2000р.

08.08.2007р. між Хмельницькою міською радою (Орендодавець) та приватним підприємством "Новінтех-М" (Орендар) був укладений договір оренди землі №87, відповідно до п. 1 якого Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення одинадцятої сесії міської ради від 30.05.2007р. №14 під автостоянку, яка знаходиться в м. Хмельницькому, по вул. Тернопільській, 19.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3273 м2 . На земельній ділянці об'єкти нерухомого майна - автомобільна стоянка, а також інші об'єкти інфраструктури відсутні (п.п. 2, 3 Договору).

Земельна ділянка передається в оренду разом з автомобільною стоянкою. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 794903,00 грн. (п.п. 4, 5 Договору).

Договір укладено на 5 років до 30.05.2012р. (п. 8 Договору).

Договір підписаний представниками сторін, скріплений їх печатками та зареєстрований за №187.

Додатковою угодою №00083 від 09.06.2011р. сторони внесли зміни в договір в частині визначення нормативної грошової оцінки землі та розміру орендної плати.

Додатковою угодою №00747 від 23.08.2012р. сторони поновили договір оренди землі №87 від 08.08.2007р. на новий термін на 10 років до 30.05.2022р., а також внесено зміни щодо розміру орендної плати.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 09.06.2006р. у справі №12/1926 у позові Відкритого акціонерного товариства „Катіон" м. Хмельницький до Приватної фірми „Новінтех-М" м. Хмельницький, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товарна біржа „Дніпродзержинська" в особі Хмельницької філії м. Хмельницький про визнання недійсною біржової угоди купівлі-продажу нерухомого майна від 01.12.2000р. відмовлено. Підставою визнання біржової угоди недійсною позивач зазначав, що вона була укладена від імені позивача головою правління ВАТ "Катіон" за відсутності передбаченого Статутом рішення Ради ВАТ "Катіон", тобто з перевищенням наданих йому повноважень.

Під час розгляду справи судом встановлено, що біржова угода купівлі-продажу нерухомого майна від 02.10.2000р. була укладена із дотриманням вимог чинного законодавства.

31.10.2014р. ПАТ "Катіон" звернулося до Хмельницької міської ради із запитом №650, відповідно до якого просив надати інформацію щодо прийняття державною технічною комісією в експлуатацію автостоянки.

У відповідь Хмельницька міська рада повідомила листом від 07.11.2014р. №12-4061-02-30, про неможливість надати запитувану інформацію, оскільки в управлінні архітектури та містобудування Хмельницької міської ради вказана інформація відсутня. Одночасно повідомлено, що в зв'язку з відсутністю пошукових даних, а саме дата та номер прийняття рішення виконкому (сесії) Хмельницької міської ради, відповідно до якого було прийнято в експлуатацію вищезазначену автостоянку, архівний відділ Хмельницької міської ради не в змозі здійснити пошук запитуваного документа.

За таких обставин, позивач вважає, що автостоянка побудована без дозвільних документів та не була прийнята в експлуатацію, то на момент укладання Угоди вона не належала ПАТ "Катіон" на праві власності, а тому була і залишається самовільно збудованою, що стало підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги таке.

Підстава позову - це фактичні обставини на яких ґрунтується вимога позивача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для визнання недійсною біржової угоди від 02.10.2000р. позивач вказує, що на момент укладення угоди ПАТ "Катіон" не було власником самовільно спорудженої автостоянки, чим порушило ст. 105 та ст. 225 ЦК УРСР.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача.

Таким чином, предметом позову є зокрема, вимога позивача визнати недійсною з моменту укладення біржову угоду купівлі-продажу нерухомого майна від 02.10.2000р., укладену між відкритим акціонерним товариством "Катіон" та приватною фірмою "Новінтех-М".

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003р. цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності (п.п. 1, 4).

Згідно з п. 10 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Цивільного кодексу України про відповідальність за порушення договору застосовуються в тих випадках, коли відповідні порушення були допущені після набрання чинності цим Кодексом, крім випадків, коли в договорах, укладених до 1 січня 2004 року, була встановлена інша відповідальність за такі порушення.

Правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

До позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним і про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, право на пред'явлення якого виникло до 1 січня 2004 року, застосовується позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше (п.п. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Статтею 128 ЦК УРСР передбачено, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Якщо продавець майна не є його власником, покупець набуває права власності лише в тих випадках, коли згідно з статтею 145 цього Кодексу власник не вправі витребувати від нього майно.

Якщо майно за плату придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли майно загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом поза їх волею (ст. 145 ЦК УРСР).

Відповідно ст. 48 ЦК УРСР, яка була чинною станом на 2000 рік, недійсною є угода, яка не відповідає вимогам закону, а тому не породжує тих правових наслідків, яких бажала сторона при її укладенні. Відповідно до зазначеної норми закону недійсними визнаються усі угоди, які не відповідають вимогам закону і в яких порушено хоча б одну із умов дійсності угод, а саме: правомірності, дієздатності учасників угоди, наявності вільного волевиявлення, дотримання форми угоди.

Як встановлено судом автостоянка була в наявності позивача, про що свідчить реєстраційне посвідчення №656 від 02.06.1998р., зведений перелік об'єктів майнового комплексу ВАТ "Катіон", тому останній був не позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном.

Згідно зі ст. 49 Закону України "Про власність" володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Крім того, відповідно до положень ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до чинної на момент виникнення спірних правовідносин Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.1998р., Державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов'язковою для власників, незалежно від форми власності. Реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлювальних документів за рахунок коштів власників нерухомого майна (п.п. 1.5-1.7).

До переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна відносяться зокрема договори купівлі-продажу, міни, зареєстрованої біржею (п.9 додатку №1 до Інструкції).

Судом встановлено, що 10.11.2000р. Хмельницьким бюро технічної інвентаризації зареєстровано приміщення заг. площею 77,8 кв.м. по вул. Тернопільській, 19 в м. Хмельницькому за приватною фірмою "Новінтех-М" на підставі біржової угоди від 02.10.2000р. за реєстровим №656.

Оскільки автостоянка з об'єктами, які на ній розташовані, не є житловим будинком, то до спірних правовідносин не може застосовуватись ст. 105 ЦК УРСР, яка забороняла розпоряджатися самовільно збудованим саме житловим будинком.

При цьому вертається увага, що сама назва угоди "купівлі-продаж нерухомого майна" не свідчить, що предметом даної угоди повинно бути лише нерухоме майно. Зі змісту спірної угоди вбачається, що остання містить елементи різних договорів (змішаний договір), як продаж рухомого, так і нерухомого майна. Зазначене не заперечується сторонами.

Звертається увага позивача, що недійсність правочину виникає через те, що дія схожа на правочин, але за своєю суттю не відповідає його характеристикам. Недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення (зміст листа Верховного Суду України від 24.11.2008 р.). Позивачем в процесі розгляду справи не доведено недійсність спірного правочину, при цьому позивач в судовому засіданні та у позовній заяві підтверджує факт належності останньому майна яке було предметом біржової угоди (як рухомого так і не рухомого).

З огляду на норми ЦК УРСР (чинні на 02.10.2000 р.), останні не обмежували позивача жодним правом продажу мана зазначеного в угоді, окрім того згідно даної справи не досліджується питання прийняття (неприйняття) об'єктів вказаних в угоді в експлуатацію як і не існує жодної норми ЦК УРСР (чинної на 02.10.2000 р.) яка б свідчила про можливість визнання недійсними угод з підстав не прийняття в експлуатацію об'єктів вказаних в правочині. Враховується, що не прийняття в експлуатацію майна зазначеного в біржовій угоді від 02.10.2000 р. не свідчить про неможливість його продажу, в т.ч. власником матеріалів, обладнання тощо.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Обов'язковою умовою задоволення позову про визнання недійсною угоду купівлі-продажу від 02.10.2000р. є встановлення судом факту порушення прав позивача при укладенні цього договору.

Посилання позивача на наявність Державного акту на право постійного користування землею ІІ-ХМ №001317 ХМ №897 від 13.01.1999р., як на підтвердження свого порушеного права судом до уваги не приймається, з огляду зміст заяви ПАТ "Катіон від 10.10.2000р. №985 про надання згоди на вилучення земельної ділянки площею 3289 кв.м. та передання її ПФ "Новінтех-М", рішення виконкому Хмельницької міської ради від 28.12.2000р. №1147 (яким земельна ділянка під автостоянкою вилучена в запас міста, та передана ПФ "Новінтех-М"), договір оренди землі №87 від 08.08.2007р., додаткову угоду №00747 від 23.08.2012р., укладеного між ПП "Новінтех-М" та Хмельницькою міською радою.

Зазначені рішення та договір оренди землі у встановлений законом спосіб недійсними не визнавались, а тому спростовують доводи позивача, стосовно порушення спірним договором його прав.

Суд відноситься критично до тверджень позивача про те, що вищезазначений Державний акт не скасовувався, будь-які зміни щодо розміру земельної ділянки в нього не вносились, а тому позивач є єдиним користувачем земельної ділянки, розташованої під автостоянкою, оскільки саме на позивача покладено обов'язок звертатися до уповноважених органів для здійснення дій направлених на видачу нового державного акту чи внесення змін в діючий. Не виконання своїх обов'язків, не свідчить, що земельна ділянка перебуває в користуванні позивача, з огляду на вилучення земельної ділянки площею 3289 кв.м. та передання її ПФ "Новінтех-М".

Звідси, суд приходить до висновку, що права позивача укладенням спірної угоди купівлі-продажу від 02.10.2000р. не порушені.

Однією з підстав для визнання спірної угоди недійсної позивач також зазначає, що автостоянка не була прийнята в експлуатацію, однак дані доводи судом до уваги не приймаються з огляду на вище встановлене, а також те, що предметом даного спору не є факт прийняття (неприйняття) об'єкту до експлуатації.

Стосовно заяви про застосування строків позовної давності судом враховується таке.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи (про наявність порушеного права особи зазначено і в ст. 76 ЦК УРСР).

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів").

Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що позивачем не доведено в чому саме полягає порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів укладенням біржової угоди купівлі-продажу нерухомого майна від 02.10.2000р., суд вважає, що позов, з підстав заявлених позивачем є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

З огляду на відмову в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, строк позовної давності до спірних правовідносин судом не застосовується.

Зважаючи на вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні заяви відповідача про припинення провадження у справі згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки вказане клопотання є необгрунтованим з огляду на існування предмету спору.

При прийнятті рішення враховується, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 09.06.2006 р. встановлено факт того, що біржова угода купівлі-продажу нерухомого майна від 02.10.2000 р. укладена з дотримання вимог чинного законодавства, отже останнє твердження не потребує доказування з огляду на норми ст. 35 ГПК України та те, що преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме фактам, встановлених судовим рішенням (в т.ч. в їх мотивувальних частинах) (п. 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р.).

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача, у зв'язку з відмовою у позові.

Керуючись ст.ст.1, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Публічного акціонерного товариства "Катіон" м. Хмельницький до Приватного підприємства "Новінтех-М" м. Хмельницький про визнання недійсною з моменту укладання біржову угоду купівлі-продажу нерухомого майна від 02.10.2000р. відмовити.

Повне рішення складено 27.01.2015р.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу, (м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 19),

3 - відповідачу, (м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 19).