РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015Справа № 910/26208/14
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Проектний комплекс» до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсіф» про стягнення 25 255,69 грн., за участю представників позивача - Муратової Г.В., довіреність №193-ПК від 26.11.2014 року, відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 19 170,00 грн. боргу, 1744,47 грн. пені, 898,10 грн. 3% річних, 3 443,12 грн. інфляційних втрат у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань за умовами договору підряду № 1101 від 24.01.2012 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.11.2014 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 22.12.2014 року.

Представник відповідача в судове засідання 21.01.2015 року не з'явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.01.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПК Проектний комплекс» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільним українсько-французьким підприємством з іноземними інвестиціями «Основа-Солсіф» (замовник) було укладено договір підряду № 1101, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених ДБН-А.2.2-4-2003 «Положення про авторський нагляд за будівництвом будинків і споруд, затверджених наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури» №84 від 13.06.2003 року та іншим чинним законодавством України та даним договором замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання за плату, відповідно до умов цього договору, здійснювати авторський нагляд по об'єкту: Інженерна та транспортна інфраструктура в районі Паркової дороги в м. Києві. Зовнішні інженерні мережі (п.1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору встановлено, що вартість робіт по договору складає 19170,00 грн. в тому числі з ПДВ 3195,00 грн.

Згідно п. 2.2. договору після закінчення виконання робіт виконавець передає замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт, який має бути підписаний замовником протягом 5-ти календарних днів з дати передачі або надана вмотивована відмова від підписання. Замовник, не пізніше 5-ти днів з дня підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт, проводить розрахунок з виконавцем по договору в повному обсязі.

Поясненнями позивача, актом №1 здачі-приймання робіт авторського нагляду від 31.12.2012 року, який міститься в матеріалах справи та підписаний уповноваженими представниками кожної із сторін, підтверджується факт виконання позивачем робіт передбачених вищевказаним договором на суму 19170,00 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з виконання робіт, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з їх оплати та має перед позивачем заборгованість у розмірі 19170,00 грн., що також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.05.2013 року, який також міститься в матеріалах справи та підписаний уповноваженими представниками кожної із сторін.

Позивачем було направлено відповідачу претензію №225-ПК від 06.11.2013 року з вимогою про сплату заборгованості в розмірі 19170,00 грн. за договором підряду № 1101 від 24.01.2012 року, яку останній отримав 07.11.2013 року вх. №1035.

Доказів оплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором підряду № 1101 від 24.01.2012 року у розмірі 19170,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно п. 4.2. договору підряду у випадку порушення замовником строків оплати робіт відповідно до п. 3.1. договору останній сплачує на користь виконавця пеню у розмірі 0,05% від несплаченої суми за кожний день прострочки платежу за виконані роботи відповідно до умов даного договору.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язання з оплати наданих послуг нараховано 1744,47 грн. пені.

Оскільки пеня не повинна перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня то позов в частині стягнення пені є обґрунтованим, проте підлягає задоволенню частково у розмірі 1 418,58 грн. за розрахунком суду, який здійснено відповідно до умов договору та вимог закону. В іншій частині позову про стягнення пені слід відмовити.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з цим, позов в частині стягнення 3 % річних у сумі 898,10 грн. обґрунтований та підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Позов в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 3 443,12 грн. обґрунтований, проте підлягає задоволенню частково у розмірі 2 409,48 грн. за розрахунком суду, який відповідає умовам договору та вимогам закону. В іншій частині позову про стягнення інфляційних втрат слід відмовити.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-французьке підприємство з іноземними інвестиціями «Основа-Солсіф» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 17; код 20057315) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Проектний комплекс» (04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, буд. 6-А; код 34298346) 19170 (дев'ятнадцять тисяч сто сімдесят) грн. 00 коп. - боргу, 1418 (одна тисяча чотириста вісімнадцять) грн. 58 коп. пені, 898 (вісімсот дев'яносто вісім) грн. 10 коп. 3% річних, 2 409 (дві тисячі чотириста дев'ять) грн. 48 коп. інфляційних втрат та 1 735 (одна тисяча сімсот тридцять п'ять) грн. 65 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.01.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна