КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2015 р. Справа№ 911/5151/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Шевченка Е.О.

при секретарі: Волуйко Т.В.

Представники сторін:

позивача:Ільїн С.В., за довіреністю;

Дяченко Т.В., за довіреністю;

відповідача:не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною

на ухвалу господарського суду Київської області від 03.12.2014

у справі № 911/5151/14 (суддя: Бабкіна В.М.)

за позовом Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Полігон"

про стягнення 247022,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.12.2014 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) позовну заяву і додані до неї документи повернуто Державному підприємству з питань поводження з відходами як вторинною сировиною без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Державне підприємство з питань поводження з відходами як вторинною сировиною звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Київської області від 03.12.2014 у справі № 911/5151/14 скасувати та передати справу до господарського суду Київської області для розгляду по суті.

Скарга мотивована тим, що господарським судом Київської області порушено та неправильно застосовано норми процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2015 прийнято до розгляду справу № 911/5151/14. Розгляд апеляційної скарги призначений на 02.02.2015.

02.02.2015 відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином відповідно до вимог ст. 64, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає, що зазначені обставини не є перешкодою для розгляду справи, оскільки про дату, час і місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає можливим, відповідно до ст. 75 ГПК України, здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі представника відповідача.

02.02.2015 представники скаржника підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржника, колегія суддів встановила наступне.

Господарський суд Київської області повернув позовну заяву Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною з посиланням на те, що зазначені у позові вимоги не пов'язані підставою їх виникнення (виникли з різних договорів) та не пов'язані поданими доказами, оскільки документи, що підтверджують виконання кожного договору, є різними (докази не пов'язані), а відтак ст. 58 ГПК України в даному випадку не може бути застосована.

До того ж, сумісний розгляд об'єднаних вимог позивача перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, оскільки заявлені вимоги щодо стягнення боргу не пов'язані підставою їх виникнення, так як виникли з різних договорів, а при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору у відповідності до умов визначених у договорі та щодо допущених порушень вимог закону кожного договору окремо.

Проте, колегія суддів не погоджується з даним висновком з огляду на наступне.

Згідно абз.4 п.3.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (надалі - Постанова), під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно абз.2 п.3.6. Постанови однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача.

Як вбачається з позовної заяви, ТОВ "Еко Полігон" не було виконано взяті на себе зобов'язання щодо оплати за поставлений товар ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною за договорами № 0703 від 07.03.2012 р. та № 2203 від 22.03.2012 р., що призвело до утворення заборгованості перед позивачем за усіма договорами в загальному розмірі 195518,12 грн.

В свою чергу Державне підприємство «Укрекоресурси» скористалося правом, передбаченим ч.1 ст.58 ГПК України, лише в частині об'єднання вимог щодо стягнення основного боргу та застосування майнової відповідальності за невиконання умов лише одного договору, а саме договору № 2203 від 22.03.2012, так-як договір № 0703 від 07.03.2012, розірваний за взаємною згодою сторін 20 квітня 2012 року на підставі додаткової угоди № 1 від 20.04.2012 року.

З додаткової угоди № 1 від 20.04.2012 року вбачається, що сторони домовились, що грошові кошти сплачені за ПЕТФ-пляшку зараховуються в рахунок договору № 2203 від 22.03.2012.

Таким чином, невиконання зобов'язань відповідачем, встановлених саме договором № 2203 від 22.03.2012 р.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що зазначені місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі обставини не є підставою для повернення позовної заяви. Тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Статтею 106 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвали про повернення позовної заяви без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 63, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 03.12.2014 у справі № 911/5151/14 скасувати.

3. Матеріали справи передати до господарського суду Київської області для розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді О.Ф. Синиця

Е.О. Шевченко