РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24379/14 20.01.15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ріда стиль"
До Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАРГОГРУП"
Простягнення 61 046,45 грн.
Суддя Бондаренко Г.П.

Представники сторін:

Від позивача:Хаджинова В.В. (дов. б/н від 25.09.2014)
Від відповідача: Не з'явився
Відповідно до ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні 20.01.2014 оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріда стиль" (далі за текстом - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАРГОГРУП" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 61 046,45 грн. за договором № РД-37-03/10/13 про надання поворотної фінансової допомоги, з яких 50 000,00 грн. сума основного боргу, 6 454,67 грн. сума інфляційного збільшення боргу, 3 490, 41 грн. сума пені, 1 101, 37 грн. сума трьох відсотків річних, а також просить суд покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2014 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 910/24379/14, розгляд справи призначено на 09.12.2014.

09.12.2014 через відділ діловодства Господарського суду м. Києва в порядку ст. 22 ГПК України від представника позивача надійшла заява про зміну підстав позову, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача кошти на підставі ст. 1212 ЦК України, у розмірі 50 000,00 грн. як безпідставно отримані (без укладення правочину), а також просить покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2014 відповідно до ст. 69 ГПК України продовжено розгляд справи на п'ятнадцять днів, відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 20.01.2015. Подану позивачем заяву про зміну підстав позовом, було прийнято судом до розгляду, подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням вказаної заяви, яка, крім того оцінюється судом як заява про зменшення позовних вимог, оскільки позивач просить стягнути лише 50000,00 грн. без штрафних санкцій та інфляційних.

12.12.2014 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання ухвали про порушення провадження у справі.

19.01.2015 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю направити представника в судове засідання.

У судове засідання 20.01.15 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд повідомив.

Представник позивача в судове засідання 20.01.2015 з'явився, надав суду усні пояснення по суті справи, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вимоги ухвали про порушення провадження у справі виконав частково.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, як необґрунтованому, оскільки відповідач не був позбавлений можливості направити для участі в судовому засіданні іншого представника, зокрема, директора та/або Головного бухгалтера, а розгляд справи вже відкладався. При цьому, відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву та надання доказів, що спростовує викладене у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача кошти у розмірі 75 000, 00 грн. без укладення правочину, а тому відповідачем було безпідставно отримано вказані кошти.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, викладеного позивачем не спростував, в судове засідання жодного разу не з'явився.

Враховуючи те, що не з'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву та направлення представника для участі в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до п. 3.13. постанови Пленуму Вищого Господарського суду України № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено: неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК. У наведених випадках відповідні докази не повинні прийматися в подальшому й судом апеляційної інстанції.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2013 року позивач запропонував відповідачу укласти договір № РД-37-03/10/13 про надання поворотної фінансової допомоги, згідно п. 1.1 якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, визначеному у п.2.1. договору - поворотна фінансова допомога, а позичальник зобов'язується повернути зазначені грошові кошти у визначений цим договором строк.

За твердженням позивача, сторони в усному порядку узгодили всі умови вказаного договору. Позивачем було підписано примірник договору, та надано примірник договору для підпису відповідачу.

В той же день, 03.10.2013 з рахунку позивача в АТ "Сбербанк Росії" № 3812 шляхом безготівкового переказу коштів на рахунок відповідача № 8825, відкритий в АТ "Сбербанк Росії", МФО 320627 позивачем було перераховано 75 000, 00 грн. з призначенням платежу: поворотна фінансова допомога Дог. №РД-37-03/10/13 від 03.10.2013, що підтверджено платіжним дорученням № 240 від 03.10.2013, яке було проведено банком платника 03.10.2013.

Відповідачем договір № РД-37-03/10/13 про надання поворотної фінансової допомоги від 03 жовтня 2013 року підписано не було.

Згідно викладеного в заяві про зміну підстав позову, у результаті систематичних звернень позивача до відповідача щодо повернення підписаного примірника договору чи повернення грошових коштів, останній частково повернув грошові кошти. 12 000, 00 грн. - згідно платіжного доручення № 335 від 30.10.2013, 13 000, 00 грн. - згідно платіжного доручення № 343 від 05.11.2013. Решта коштів у розмірі 50 000, 00 грн. повернуті позивачу не були.

Предметом розгляду справи є повернення відповідачем безпідставно набутих коштів у сумі 50 000, 00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріда стиль" підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно п. 2.35. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.02.2004 кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до п. 1.4. зазначеної інструкції неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана у готівковій формі.

Відповідачем в матеріали справи доказів підставності отримання грошових коштів від позивача за платіжним дорученням № 240 від 03.10.2013, не надано.

Таким чином, за приписами чинного законодавства відповідач зобов'язаний був повернути позивачу кошти зараховані йому платіжним дорученням № 240 від 03.10.2013, як помилково зараховані, адже жодних правовідносин між сторонами не існує.

За приписами ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк, протягом якого неналежний отримувач повинен повернути кошти, що помилково зараховані на його рахунок, визначений п. 6 Указу Президента України "Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України" від 16.03.1995, відповідно до якого підприємства, незалежно від форм власності, мають повертати у п'ятиденний строк платникам помилково зараховані на їх рахунки кошти.

Враховуючи, що жодних правовідносин між позивачем та відповідачем не існує (що не спростовано відповідачем), оскільки суду так і не надано укладений та підписаний сторонами договір, відповідач безпідставно набув 50 000, 00 грн. від позивача, і відповідно зобов'язаний був, ще 09.10.2013 повернути вказані грошові кошти позивачу.

Як встановлено судом на момент розгляду справи судом, відповідач свій обов'язок щодо повернення безпідставно набутих грошових коштів виконав частково. Відповідачем було частково повернуто безпідставно набуту поворотну фінансову допомогу у сумі 12 000,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №335 від 30.10.2013, та у сумі 13 000,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №343 від 05.11.2013, копії яких наявні в матеріалах справи.

Факт наявності у відповідача заборгованості по поверненню безпідставно набутих коштів в сумі 50 000, 00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк повернення безпідставно набутих грошових коштів, у відповідності до приписів п. 6 Указу Президента України "Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України" від 16.03.1995 є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 50 000, 00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85, 89 ГПК кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги з урахуванням зменшених позовних вимог задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркаргогруп" (03058, м. Київ, вул. Ніжинська, 5; ідентифікаційний код 37416212; в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження") на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріда Стиль" (04073, м. Київ, вул. Бондарська, 5/2-А; ідентифікаційний код 34539464) 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. безпідставно набутих грошових коштів та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.02.2015.

Суддя Г.П. Бондаренко