ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2015 р. Справа № 911/5322/14

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління капітального будівництва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррост ЛТД»

про витребування майна

секретар судового засідання (пом. судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: Шевченко Т.В., довір. № 1 від 12.01.2015 р.

від відповідача: не з'явився

присутній: Гринь Ю.П.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління капітального будівництва» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррост ЛТД» (далі - відповідач) про витребування майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу № 47 від 03.07.2012 р., у зв'язку з чим просить суд витребувати у ТОВ «Укррост ЛТД» на користь ТОВ «Управління капітального будівництва» рухоме майно - баштовий кран виробництва «Лібхер Верк Біберах ГМбХ, 1663, Біберах-на-Рисі», 1991 року випуску, заводський номер 35432851, індекс 90ЕС (разом з комплектуючими пристроями, обладнанням та інвентарем), а саме - ходова рама в зборі - 1 штука; секції башти - 6 штук; поворотна частина в зборі - 1 штука; стріла 50 метрів - 1 штука; підкрановий шлях 12 метрів - 2 штуки; блоки центрального балансу - 19 штук; блоки противаги стріли - 6 штук; контрольний вантаж - 1 штука; двигун ходу - 1 штука, а також стягнути 9600,00 грн. судового збору.

Розгляд справи відкладався.

23.01.2015 р. ТОВ «Управління капітального будівництва» було подано пояснення б/н, б/д (вх. № 1472/15 від 23.01.2015 р.), відповідно до яких позивач зазначив, що станом на 23.01.2015 р. оплата відповідачем за договором купівлі-продажу баштового крану № 47 від 03.07.2012 р. не здійснена, майно не повернуто.

Представники позивача у судовому засіданні 26.01.2015 р. позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання 29.12.2014 р. та 26.01.2015 р. представника не направив, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належно.

Згідно із абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 26.01.2015 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

27.10.2005 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Європ партнер компані» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управління капітального будівництва» (замовник) було укладено договір поставки № 2710/05/155, на виконання умов якого постачальником було передано замовнику вантажно-підйомний механізм марки LEIBHER у комплекті (модель - 90ЕС/120НС, рік випуску - 1991, висота підйому - 45 метрів).

Зазначений вище кран зареєстрований в Державній інспекції котлонагляду і піднімальних споруд Територіального управління Держпромгірнагляду по Київській області та м. Києву за реєстраційним № 18377.

03.07.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управління капітального будівництва» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укррост ЛТД» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу баштового крану № 47, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти і сплатити за нього обумовлену грошову суму.

Згідно з п. 1.2 договору майном за цим договором є баштовий кран (кран), що має наступні характеристики: заводський номер - 35432851; рік випуску - 1991 року випуску; виробник - «Лібхер - Верк Біберах ГМбх, 1663, Біберах-на-Рисі»; індекс - 90ЕС.

У відповідності з п. 1.3 договору кран належить продавцю на підставі договору поставки № 2710/05/155 від 27.10.2005 р.

Відповідно до п. 2.2 договору розрахунок між сторонами здійснюється з розстроченням платежу на 4 (чотири) місяці і сплачується рівними частинами по 120000,00 грн. до 15 числа кожного місяця, що слідує за звітним, шляхом перерахування грошових коштів з рахунку покупця на рахунок продавця.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що право власності на предмет даного договору виникає у покупця з моменту сплати грошових коштів у сумі 480000,00 грн.

Згідно з п. 3.2 договору сторони домовились, що передача крана покупцю оформляється актом прийому-передачі на протязі 10 (десяти) робочих днів з моменту сплати першої частини грошових коштів в сумі 120000,00 грн.

10.07.2012 р. на виконання умов п. 3.2 договору уповноваженими представниками сторін було підписано акт приймання-передачі баштового крану LEIBHER 90-EC, відповідно до якого продавець передав, а покупець прийняв у повній комплектації, справний та придатний для експлуатації за призначенням баштовий кран LEIBHER 90-EC, заводський номер 354 328 51, реєстраційний номер 18377 в кількості 1 штука. Крім того, відповідно до вищевказаного акту приймання-передачі від 10.07.2012 р., покупцю також було передано в комплекті до крану рухоме майно, а саме - ходову раму в зборі - 1 штука; секції башти - 6 штук; поворотну частину в зборі - 1 штука; стрілу 50 метрів - 1 штука; підкрановий шлях 12 метрів - 2 штуки; блоки центрального балансу - 19 штук; блоки противаги стріли - 6 штук; контрольний вантаж - 1 штука; двигун ходу - 1 штука.

ТОВ «Управління капітального будівництва» було виконано взяті на себе зобов'язання, передбачені договором купівлі-продажу баштового крану № 47 від 03.07.2012 р., у повному обсязі.

В свою чергу, виходячи зі змісту п. 2.2 договору купівлі-продажу баштового крану № 47 від 03.07.2012 р., ТОВ «Укррост ЛТД» повинно було сплатити всю вартість крану до 15.10.2012 р.

Проте, відповідачем в порушення умов договору, було сплачено лише частину встановленої договором суми в розмірі 291000,00 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача (копії долучено до матеріалів справи), внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 189000,00 грн.

ТОВ «Управління капітального будівництва» було отримано від ТОВ «Укррост ЛТД» гарантійний лист б/н, б/д, відповідно до якого відповідач просив позивача з метою мирного врегулювання спору надати змогу погасити існуючу заборгованість до 31.03.2013 р.

У зв'язку з тривалим невиконанням покупцем обов'язку щодо оплати вартості крану ТОВ «Управління капітального будівництва» було надіслано на адресу ТОВ «Укррост ЛТД» вимогу № 280 від 18.09.2014 р., відповідно до якої позивач вимагав протягом 5 банківських днів з моменту отримання даної вимоги повернути ТОВ «Управління капітального будівництва» предмет договору купівлі-продажу баштового крану № 47 від 03.07.2012 р., а саме - баштовий кран виробництва «Лібхер Верк Біберах ГМбХ, 1663, Біберах-на-Рисі», 1991 року випуску, заводський номер 35432851, індекс 90ЕС.

Відповідь на вимогу отримано не було, кран продавцеві не повернуто.

Оскільки зазначене майно не було повернуто позивачу за його вимогою, ТОВ «Управління капітального будівництва» і звернулось з даним позовом до суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

Так, ст. 655 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст.ст. 691, 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 695 Цивільного кодексу України договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів.

Якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару (ч. 2 ст. 695 ЦК України).

У відповідності зі ст. 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару. Якщо покупець прострочив оплату товару, продавець має право вимагати від нього повернення товару. Продавець має право вимагати від покупця повернення товару також у разі ненастання обставин, за яких право власності на товар мало перейти до покупця.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За приписами ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач відзиву на позов, доказів сплати у повному обсязі за майно згідно договору купівлі-продажу баштового крану № 47 від 03.07.2012 р. та, відповідно, набуття права власності на нього або ж повернення спірного майна суду не надав.

Натомість, факт перебування спірного майна в розпорядженні відповідача підтверджується висновком експертизи ДП «Київський експертно-технічний центр» Держгірпромнагляду України № 80.2-09-06-091.15* від 21.01.2015 р., згідно якого місцезнаходженням баштового крану виробництва «Лібхер Верк Біберах ГМбХ, 1663, Біберах-на-Рисі», 1991 року випуску, заводський номер 35432851, індекс 90ЕС є: м. Ірпінь, на розі 10 і 11 лінії, біля Ірпінського воєнного шпиталю, який знаходиться за адресою: м. Ірпінь, 11 лінія, 4А, будівельний об'єкт ТОВ «Укррост ЛТД» з будівництва житлового будинку.

З огляду на викладене, вимога позивача про витребування у ТОВ «Укррост ЛТД» рухомого майна - баштового крану виробництва «Лібхер Верк Біберах ГМбХ, 1663, Біберах-на-Рисі», 1991 року випуску, заводський номер 35432851, індекс 90ЕС (разом з комплектуючими пристроями, обладнанням та інвентарем, а саме - ходовою рамою в зборі - 1 штука; секцією башти - 6 штук; поворотною частиною в зборі - 1 штука; стрілою 50 метрів - 1 штука; підкрановим шляхом 12 метрів - 2 штуки; блоками центрального балансу - 19 штук; блоками противаги стріли - 6 штук; контрольним вантажем - 1 штука; двигуном ходу - 1 штука), є правомірною та обґрунтованою, відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррост ЛТД» (02002, м. Київ, Дніпровський р-н, вул. М. Раскової, 19, код 35362360) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління капітального будівництва» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Л. Українки 33-А, код 33661417) - рухоме майно, а саме - баштовий кран виробництва «Лібхер Верк Біберах ГМбХ, 1663, Біберах-на-Рисі», 1991 року випуску, заводський номер 35432851, індекс 90ЕС разом з комплектуючими пристроями, обладнанням та інвентарем: ходовою рамою в зборі - 1 штука; секцією башти - 6 штук; поворотною частиною в зборі - 1 штука; стрілою 50 метрів - 1 штука; підкрановим шляхом 12 метрів - 2 штуки; блоками центрального балансу - 19 штук; блоками противаги стріли - 6 штук; контрольним вантажем - 1 штука; двигуном ходу - 1 штука.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррост ЛТД» (02002, м. Київ, Дніпровський р-н, вул. М. Раскової, 19, код 35362360) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління капітального будівництва» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Л. Українки 33-А, код 33661417) - 9600 (дев'ять тисяч шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 02.02.2015 р.

Суддя В.М. Бабкіна