УХВАЛА

Справа № 910/24849/14 27.01.15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3

2) Відділ Державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції

про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса та про його скасування

Суддя Полякова К.В.

Представники:

від позивача: не з'явились

від відповідача: Максимченко І.В. (дов.№20-12/13-3 від 20.12.2013)

від третіх осіб: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса та про його скасування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2014 порушено провадження у справі №910/24849/14, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та Відділ Державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції, та призначено справу до розгляду на 25.11.2014 року.

21.11.2014 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, який виступає третьою особою у справі, надійшов лист із проханням здійснювати розгляд справи без його участі.

24.11.2014 від відповідача через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

За наслідками судового засідання 25.11.2014 судом винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 11.12.2014 року.

27.11.2014 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від відділу Державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відділу.

До початку судового засідання 11.12.2014 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення по справі, доповнення до заяви про забезпечення позову та заява про зміну підстав позову.

Ухвалою суду від 11.12.2014 задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Під час судового засідання 11.12.2014 за участю представника відповідача, представник позивача надав клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

За наслідками судового засідання 11.12.2014 судом постановлено ухвалу, якою продовжено строк розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 27.01.2015 року.

До початку судового засідання 27.01.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва позивачем подано заяву про відмову від позову.

Під час судового засідання, розглянувши, подану позивачем, заяву про відмову від позову вважає, заслухавши пояснення відповідача, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, а провадження у справі підлягає припиненню, виходячи з нижчевикладеного.

Як передбачено ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Згідно із ст. 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Так, із поданої до суду заяви вбачається, що остання підписана представником позивача Бітюк П.О., якого уповноважено та наділено правом відмовлятись від позову, про що зазначено у довіреності №2014/С/01 від 26.11.2014 року.

Частиною 6 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Суд, розглянувши письмову заяву позивача та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що відмова позивача від позову не суперечить законодавству та не порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних законом інтересів. У зв'язку із цим, суд приймає відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг» від позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

З огляду на прийняття господарським судом відмови позивача від позову, суд відповідно до ст. 78, п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України припиняє провадження у справі.

Як передбачено ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення державного мита з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі закриття провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду.

Згідно із п. 5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним.

У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК України). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судам у здійсненні судочинства не застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Щодо скасування вжитих заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 68 ГПК України, питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Законодавцем передбачено, що у випадку, коли розгляд справи завершується винесенням ухвали, зокрема про припинення провадження у справі, суд зазначає про скасування забезпечення позову у відповідній ухвалі.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Так, враховуючи, що провадження у справі припинено, у зв'язку із прийняттям судом відмови позивача від позову, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України, суд дійшов висновку, що вжиті заходи забезпечення позову у справі № 910/24849/14 підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 22, 68, 78, 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг» від позову.

Провадження у справі №910/24849/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, 2) Відділ Державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса та про його скасування - припинити.

Скасувати заходи забезпечення позову у справі, вжиті відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 у справі № 910/24849/14, а саме щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 29.09.2014, реєстраційний номер 1529, про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг» (лізингоодержувача) та повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (лізингодавцю) об'єкту фінансового лізингу, яким є «трактор колісний марки JOHN DEERE 8320MR, заводський номер 1RW8320RCBP017307 номер двигуна RG6090G003896, реєстраційний номер 51283AA, 2011 року випуску загальною вартістю об'єкта предмета лізингу 1 715 040,36 (один мільйон сімсот п'ятнадцять тисяч сорок) гривень 36 копійок», що є предметом договору фінансового лізингу № LC5591-07/11 від 26.07.2011 року.

Ухвала підлягає оскарженню у порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя К.В. Полякова