ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р. Справа № 920/1656/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Черленяк М.І., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників сторін:

позивача - Канівець Н.П. за дорученням від 09 жовтня 2014 року

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №4487С/1-35) на рішення господарського суду Сумської області від 10 листопада 2014 року у справі № 920/1656/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація", м. Суми

до Фізичної особи-підприємця Іваницького Валерія Васильовича, м. Кролевець, Сумська обл.

про стягнення 45 161,52 грн.

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "Сумифітофармація" звернулось до господарського суду Сумської області з позовом про стягнення з ФОП Іваницького В.В. 45161,52 грн., що складається з 20000 грн. боргу за специфікацією №2 до Договору №07/04-А від 07.04.2014 р., 4000 грн. штрафу, 4000 грн. штрафу за специфікацією №2, 1811,52 грн. пені, 1350 грн. затрат понесених позивачем за транспортні послуги, 14000 грн. збитків позивача по зобов'язаннях перед третіми особами.

Рішенням господарського суду Сумської області від 10 листопада 2014 року (суддя Рунова В.В.) у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Сумської області від 10 листопада 2014 року скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що на виконання умов Договору позивач платіжним дорученням № 1502 від 23.05.2014 року здійснив перерахування коштів у сумі 20000,00 грн. в якості попередньої оплати за товар, проте відповідач в порушення умов Договору та Специфікації № 2 від 22.05.2014 року не здійснив поставку товару.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що скарга не підлягає задоволенню з тих підстав, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному з'ясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. На цій підставі просить рішення господарського суду Сумської області від 10 листопада 2014 року залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення. Вказує на те, що в Акті звірки взаємних розрахунків по Специфікації №1 від 07.04.2014 року в графі "Оплата" позивачем вказується дата 08 травня 2014 року та сума 20000 грн., яка відповідно до банківських виписок є платежем за Договором № 10.06-А від 10.06.2013 року та не має відношення до Договору № 07/04-А від 07.04.2014 року.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є зворотнє повідомлення про вручення ухвали суду.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати апеляційну скаргу у справі відповідно до ст.75 ГПК України без участі представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин та докази на їх підтвердження, юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Сумської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів встановила наступне.

З позовної заяви вбачається, що в обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.05.2014 року ним перераховано відповідачу 20000 грн. в якості передоплати за цвіт бузини згідно специфікації №2 до Договору№07/04-А. Проте, відповідач в порушення свого зобов'язання за Договором та специфікацією №2, товар не поставив, у зв'язку з чим сума передоплати підлягає поверненню разом з штрафними санкціями та збитками, що були заподіяні позивачу порушенням відповідачем своїх зобов'язань, а саме санкції накладені на позивача третіми особами за порушення договірних зобов'язань.

При дослідженні матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 07 квітня 2014 року між ФОП Іваницьким В.В. (постачальник) та ТОВ "Сумифітофармація" (покупець) укладено Договір №07/04-А (а.с.9-11).

Відповідно до п.1.1, п.1.2 Договору постачальник зобов'язався поставити і передати у власність покупцю лікарсько - рослинну сировину (товар), а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар на умовах даного договору. Найменування, ціна та кількість товару зазначається в специфікаціях, які являються невід'ємною частиною даного договору

Також з матеріалів справи вбачається, що 07.04.2014 року сторони підписали специфікацію №1 до Договору №07/04-А, відповідно до якої постачальник зобов'язався поставити покупцю в строк до 31.12.2014 р. лікарську сировину на загальну суму 144750 грн.(а.с.46).

22.05.2014 року сторонами підписано специфікацію №2 до Договору №07/04-А згідно умов якої постачальник зобов'язався поставити покупцю в строк до 30.06.2014 р. 1000 кг. цвіту бузини на загальну суму 40000 грн. Умовою поставки стала передоплата покупця за поставлений товар у розмірі 20000 грн. (а.с.12).

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Позивач стверджує, що 23.05.2014 року він перерахував відповідачу 20000 грн. саме як передоплату за цвіт бузини по Специфікації №2.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції ухвалою від 16 жовтні 2014 року зобов'язував позивача надати суду копію платіжного доручення про перерахування відповідачу коштів як попередньої оплати саме за цвіт бузини відповідно до умов Специфікації № 2 від 22.05.2014 року до Договору № 07/04-А від 07.04.2014року.

Проте, позивач не виконав вимоги суду і не надав належного доказу перерахування коштів саме за Специфікацією № 2 від 22.05.2014 року до Договору № 07/04-А від 07.04.2014року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем надано суду першої інстанції Акти звірки взаємних розрахунків від 13.10.2014 року по Договору №07/04-А від 07.04.2014 року по Специфікації №1 від 07.04.2014 року та Специфікації № 2 від 22.05.2014 року (а.с.65,66).

У Акті звірки взаємних розрахунків по Специфікації №1 від 07.04.2014 року в графі "Оплата" позивачем вказується дата 08 травня 2014 року та сума 20000грн., яка відповідно до банківських виписок є платежем за Договором № 10.06-А від 10.06.2013 року, а не за Договором № 07/04-А від 07.04.2014 року. При цьому, в графі "Отримання" позивач вказує накладну № 03/06 від 03.06.2014 року на суму 42075 грн.27 коп., яка не відповідає найменуванню лікарських трав, які передбачені Специфікацією № 1 від 07.04.2014 року .

У Акті звірки взаємних розрахунків по Специфікації № 2 від 22.05.2014 року в графі "Оплата" позивач вказує 23 травня 2014 року та суму 20000 грн., яка відповідно до виписок банку є попередньою оплатою за лікарську сировину згідно Договору № 07/04-А від 07.04.2014 року без ПДВ, а не попередньою оплатою за поставку цвіту бузини.

Відповідач вказує на те, що 06 червня 2014 року позивач відповідно до умов Специфікації № 1 від 07.04.2014 року отримав лікарську сировину на загальну суму 22878 грн. згідно Накладної № 5 від 06.06.2014 року, оскільки 23 травня 2014 року здійснив попередню оплату відповідно до п.4.3.Договору та в призначенні платежу зазначив попередня оплата за лікарську сировину згідно Договору № 07/04-А від 07.04.2014 року без ПДВ, що підтверджується виписками банку.

26 червня 2014 року позивачем здійснена попередня оплата за лікарську сировину в сумі 10000 грн. з зазначенням призначення платежу: попередня оплата за лікарську сировину згідно Договору № 07/04-А від 07.04.2014 року без ПДВ, що також підтверджується випискою банку, а 5 липня 2014 року отримав лікарську сировину на загальну суму 19450 грн. відповідно до Накладної №6 від 05.07.2014 року.

Відповідно до п. 3.8. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Нацбанку України від 21.01.2004 року № 22, якщо розрахунки здійснюються із застосуванням платіжних доручень, обов'язковим реквізитом останніх є графа "призначення платежу". Реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

З банківської виписки вбачається, що у призначенні платежу до грошового переводу від 23.05.2014 року на 20000 грн. було зазначено "Попередня оплата за лікарську сировину, згідно Договору №07/04-А від 07.04.2014 р." і жодних посилань на конкретну специфікацію (№1 чи №2) або ж посилань на конкретну назву лікарської сировини не було.

Згідно зі ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивач ні під час розгляду справи у суді першої інстанції, ні у суді апеляційної інстанції не надав доказів, що грошові кошти в сумі 20000 грн. перераховані 23.05.2014 року були саме передоплатою за цвіт бузини згідно специфікації №2 до Договору №07/04-А від 07.04.2014 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено порушень ФОП Іваницьким В.В. умов Договору щодо непоставки позивачу цвіту бузини за специфікацією №2.

Колегія суддів ставиться критично до тверджень позивача про те, що за специфікацією №1 не могла здійснюватись передоплата за товар, оскільки п. 4.3 Договору №07/04-А від 07.04.2014 року передбачає можливість попередньої оплати.

Таким чином, відповідач відповідно до умов Договору міг зарахувати перераховані позивачем 20000 грн. в рахунок оплати поставки по специфікацією №1.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено порушень відповідачем умов Договору №07/04-А від 07.04.2014 року та Специфікації №2 від 22.05.2014 року, у зв'язку з чим позовні вимоги щодо стягнення 20000 грн. боргу за специфікацією №2 до Договору №07/04-А від 07.04.2014 р., 4000 грн. штрафу, 4000 грн. штрафу за специфікацією №2 та 1811,52 грн. пені є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що задоволенню не підлягають і вимоги щодо стягнення 14000 грн. збитків позивача по зобов'язаннях перед третіми особами, оскільки позивачем не доведено як протиправної поведінки відповідача щодо порушення умов Договору, так і причинно - наслідкового зв'язку між зазначеними збитками та поведінкою відповідача.

Щодо вимог про стягнення затрат позивача за транспортні послуги ФОП Старченко С.М. у розмірі 1350 грн., то зазначені вимоги є також безпідставними, оскільки відповідно до вимог п.2.1 Договору №07/04-А від 07.04.2014 року саме постачальник (а не покупець) поставляє товар автомобільним транспортом. Тому, договірні відносини позивача з ФОП Старченко С.М. не стосуються відносин позивача та відповідача за договором №07/04-А від 07.04.2014 року.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги позивача позбавлені фактичного та правового обґрунтування, не відповідають як матеріалам справи і нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Таким чином, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли між сторонами, та вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апелянта про порушення і неправильне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає статтям 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення господарського суду Сумської області від 10 листопада 2014 року у справі № 920/1656/14 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 10 листопада 2014 року у справі № 920/1656/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили

Повна постанова складена 30.01.2015 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Черленяк М.І.

Суддя Хачатрян В.С.