ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року Справа № 911/3395/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Є.Борденюк І.Вовка, В. Харченка
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго"
на постановувід 04.12.2014
Київського апеляційного господарського суду
у справі№ 911/3395/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Сталеві конструкції України"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго"
простягнення 166 198,34 грн
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Сталеві конструкції України"
простягнення 19 498,90 грн,
В судове засідання прибули представники:
ТОВ "Сталеві конструкції України" Абрахімова-Кобилінська Т.В. (дов. від 05.01.2015 № 1-1/05.01.2015),
ТОВ "Біогазенерго"Волтарніст М.О. (дов. від 31.12.2014).
Заслухавши суддю-доповідача - Є.Борденюк, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сталеві конструкції України" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" про стягнення 166 198,34 грн заборгованості, з яких: 146 971,51 грн основного боргу за виконані за період з березня по квітень 2014 року згідно з договором будівельного підряду № ПР160813-1 від 16.08.2013 підрядні роботи, 8 471,56 грн пені, 9 490,74 грн інфляційних втрат та 1 264,53 грн 3 % річних, нарахованих на суму основного боргу.

ТОВ "Біогазенерго" звернулось до суду із зустрічною позовною заявою про стягнення з ТОВ "Сталеві конструкції України" 19 468,90 грн штрафних санкцій, з посиланням на порушення останнім визначених Договором строків виконання підрядних робіт.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.10.2014 (суддя П. Горбасенко), залишеним без зміни постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2014 (колегія суддів: П. Авдеєв, В. Куксов, М. Яковлєв), первісний позов задоволений частково шляхом присудження до стягнення 146 971,51 грн основного боргу, 8 350,74 грн пені, 9 490,74 грн інфляційних втрат та 1 245,46 грн 3 % річних; у решті у задоволені первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено у повному обсязі.

Судові рішення мотивовані наступним.

16.08.2013 між ТОВ "Біогазенерго", як замовником, та ТОВ "Сталеві конструкції України", як підрядником, укладений договір будівельного підряду № ПР160813-1 (далі - Договір), відповідно до умов якого підрядник зобов'язався за завданням замовника на свій ризик відповідно до умов Договору виконати та здати замовнику в установлений договором строк закінчені будівельно-монтажні роботи по встановленню огороджуючих конструкцій, що перелічені в додатках до Договору та згідно з вимогами проекту на об'єкті будівництва, а замовник - надати підряднику фронт робіт, прийняти від підрядника закінчені роботи та оплатити їх вартість.

Відповідно до п.п. 2.3, 2.5, 2.6 Договору розрахунки за виконані роботи замовник здійснює поетапно проміжними платежами у міру виконання робіт підрядником за етапи робіт на підставі підписаних сторонами документів про обсяги виконаних робіт за формою КБ-2в та їх вартість - довідка за формою № КБ-3, яка обраховується виходячи із фактичних обсягів виконаних робіт.

Замовник здійснює авансування на умовах, вказаних у додатках до Договору. Остаточні розрахунки здійснюються на умовах додатків до Договору.

Підрядник розпочне виконання робіт протягом 10 днів з моменту виконання замовником умов п. 2.5, п.4.2.1, п.4.2.7 Договору і завершить виконання робіт згідно з терміном виконання на кожен вид робіт. Строк виконання робіт за договором встановлюється згідно з п. 1.2 Договору за кожним відповідним додатком та обчислюється з моменту початку виконання робіт за п. 3.1 Договору. Датою закінчення робіт вважається дата отримання замовником письмового повідомлення від підрядника про завершення виконання робіт. Виконання робіт може бути закінчене достроково тільки за згодою замовника (п.п.3.1, 3.2, 3.3 Договору).

Відповідно до п.п. 4.2, 4.2.1, 4.2.7 Договору замовник зобов'язується до початку виконання робіт підрядником передати підряднику: за актом попередньо підготовлений фронт робіт, необхідну для виконання робіт дозвільну та затверджену проектну документацію; за актом у погоджені строки необхідну для виконання монтажних і спеціальних будівельних робіт (технічну (проектну) документацію.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що передача виконаних робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом приймання-передачі.

16.08.2013 між сторонами Договору укладені додатки № 1, № 3, № 5 та № 10 до Договору, згідно з якими замовник здійснює остаточну оплату протягом п'яти банківських днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі робіт за додатками.

На виконання п.1.1 Договору та додатків до нього підрядник виконав підрядні роботи, а замовник прийняв підрядні роботи на загальну суму 196 645,52 грн, що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт від 31.03.2014 та 30.04.2014, підписаними сторонами Договору та скріпленими їх печатками. Водночас, замовник свій обов'язок, передбачений додатками до Договору, виконав частково, сплативши підряднику 70 000 грн, що підтверджується банківськими виписками, з яких 49 674,01 грн зараховані за виконанні у березні 2014 року підрядні роботи, а решту 20 325,99 грн зараховано за виконані за період з вересня 2013 року по лютий 2014 року підрядні роботи, внаслідок чого борг замовника перед підрядником за виконані за період з березня по квітень 2014 року підрядні роботи складає 146 971,51 грн.

Твердження замовника щодо непогодження сторонами вартості робіт спростовуються наявними в матеріалах справи довідками про вартість виконаних підрядних робіт, які підписані та скріплені печатками обох сторін договору, що підтверджує протилежне.

З посиланням на зазначене вище, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що підрядником основний борг у розмірі 146 971,51 грн належним чином доведений та обґрунтований.

Разом з тим, щодо вимог за первісним позовом про стягнення 8 471,56 грн пені, 9 490,74 грн інфляційних втрат та 1 264,53 грн 3% річних судами зазначено наступне.

Згідно з п. 1 Постанови Правління Національного банку України "Про затвердження Інструкції про міжбанківський переказ грошей в Україні в національній валюті" №110 від 17.03.2004 банківський день - позначений календарною датою проміжок часу, протягом якого виконуються технологічні операції, пов'язані з проведенням міжбанківських електронних розрахункових документів через систему електронних міжбанківських переказів Національного банку, за умови, що підсумки розрахунків за цими документами відображаються на кореспондентських рахунках банків (філій) у територіальному управлінні на ту саму дату.

Враховуючи те, що у вихідні та святкові дні банківська система України міжбанківські перекази коштів через систему електронних переказів не здійснює, а 1, 2 та 9 травня 2014 року є святковими днями, обов'язок первісного відповідача щодо розрахунку за виконані у березні та квітні 2014 року підрядні роботи виник 08.04.2014 та 13.05.2014 відповідно.

А тому, період нарахування пені, що вказаний позивачем у наданому ним розрахунку, слід обмежити періодом нарахування пені за виконані у квітні 2014 року підрядні роботи з 13.05.2014 по 07.08.2014, з огляду на що арифметично правильний розмір пені становить 8 350,74 грн.

Разом з тим, періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних також слід обмежити періодом з 13.05.2014 по 07.08.2014, з огляду на що арифметично правильний розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних складає 10 155,99 грн та 1 245,46 грн відповідно.

Враховуючи зазначене вище, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про необхідність присудження до стягнення з замовника на користь підрядника 146 971,51 грн основного боргу, 8 350,74 грн пені, 9 490,74 грн інфляційних втрат та 1 245,46 грн 3 % річних.

Водночас, щодо зустрічної позовної заяви судами зазначено, що позивачем за зустрічним позовом належними та допустимими доказами не доведено підписання сторонами акту передачі попередньо підготовленого фронту робіт (відповідно до п. 4.2.1 Договору), передачі замовником підряднику за актом необхідної для виконання робіт дозвільної та затвердженої проектної документації (згідно з п. 4.2.7 Договору), а тому вимоги про стягнення 19 468,90 грн штрафних санкцій за невиконання підрядником робіт у передбачений Договір строк є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на що у зустрічному позові слід відмовити у повному обсязі.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, ТОВ "Біогазенерго" посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій при ухвалені оскаржуваних судових рішень норм права, просить рішення і постанову скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Вимоги підрядника про стягнення з замовника заборгованості за виконанні підрядні роботи обґрунтовані посиланням на часткову оплату замовником прийнятих ним підрядних робіт. Замовник, спростовуючи зазначені вимоги, наголошує на невиконанні підрядником робіт у передбаченому Договором обсязі та на ненаданні останнім звіту щодо використаних матеріалів замовника.

Так, з наявних у справі актів прийняття виконаних робіт вбачається виконання підрядником та прийняття замовником підрядних робіт на загальну суму 2 108 370,77 грн. Водночас, як підрядник так і замовник вказують на оплату останнім виконаних за Договором робіт на суму 1 961 399,26 грн.

Різниця між вартістю прийнятих замовником робіт та оплачених ним робіт складає 146 971,51 грн і зводиться до заявленої підрядником суми основного боргу за виконані ним та прийняті замовником підрядні роботи за період з березня по квітень 2014 року.

При цьому, доводи заявника касаційної скарги щодо відсутності звіту підрядника про використання ним частини з переданих замовником матеріалів (за актами № 3 за грудень 2013 року та № 1 за січень 2014 року) на суму 77068,93 спростовуються підписаними замовником актами про прийняття виконаних робіт № 1 за січень 2014 року та № 1 за березень 2014 року, які містять відомості щодо використання матеріалів замовника у переданих ним обсягах.

А тому, враховуючи вказане вище, рішення та постанова в частині задоволення первісних позовних вимог є правомірними.

Разом з тим, правомірною є і відмова судами попередніх інстанцій у задоволенні зустрічного позову про стягнення з підрядника штрафних санкцій у сумі 19 498,90 грн за несвоєчасне виконання ним підрядних робіт з посиланням на те, що невиконання підрядником робіт у передбачений Договором строк є наслідком невиконання замовником умов Договору щодо підписання сторонами акту передачі попередньо підготовленого фронту робіт та акту передачі необхідної для виконання робіт дозвільної та затвердженої проектної документації.

З огляду на зазначене, рішення та постанову слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2014 у справі № 911/3395/14 залишити без зміни.

Судді: Є. Борденюк

І. Вовк

В. Харченко