ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2015 р. Справа № 922/4428/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Івакіна В.О., суддя Тихий П.В.,

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

позивача - Недашковський В.М. - дов. б/н від 24.12.2014р.,

відповідача - Вовченко А.О. - дов. № 54 від 15.07.2014р., Ващенко А.В. - дов. № 83 від 10.11.2014р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №4373Х/1-9) на рішення господарського суду Харківської області від 25.11.2014 р. у справі № 922/4428/14,

за позовом Публічного акціонерного товариства "Куп'янський молочноконсервний комбінат", м. Куп'янськ, Харківська обл.,

до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків,

про визнання недійсним рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Куп'янський молочноконсервний комбінат" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (відповідач) про визнання недійсним рішення Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 195-р/к від 28.08.2014 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.11.2014 р. (суддя Доленчук Д.О.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 25.11.2014р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства.

Відповідач, Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийняте у відповідності з нормами чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача та у відзиві на неї доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.08.2014 року №195-р/к по справі № 3/02-138-14 визнано, що Публічне акціонерне товариство "Куп'янський молочноконсервний комбінат" за результатами діяльності в 2013 році та станом на серпень 2014 року займає монопольне (домінуюче) становище на ринку закупівлі молока для промислової переробки у населення в межах населених пунктів с. Колодязне, с. Гракове, с. Мечнікове, с. Токарівка, с. Вільшана, с. Першотравневе, с. Новоєгорівка, с. Западне, с. Гряниківка, с. Воробіївка, с. Тавільжанка, смт. Дворічна, с. Фігульовка, с. Петро-Іванівка, с. Митрофанівка, с. Кутьківка, Дворічанського району Харківської області, с. Анапольє, с. Гарбузове, с. Петропавлівка, с. Юрченкове, с. Білий колодязь, с. Лозове, с. Василівка, с. Захарівка, с. Іванівка Вовчанського району Харківської області, с. Богуславка, с. Загризове, с. Нова Кругляківка, с. Чернещина, с. Ізюмське, с. Піски-Радьківські, с. Макіївка, смт. Борова Борівського району Харківської області, с. Петропавлівка, с. Синьківка, с. Подоли, м. Куп'янськ, с. Моначинівка, с. Просянка, с. Гусинка, с. Кондрашівка, с. Велика Шапківка, с. Пісчане, с. Тарасівка, с. Кислівка, с. Іванівка, с. Ягідне, с. Орлянка Куп'янського району Харківської області, с. Калиново, с. Рогозяна, с. Савинці, с. Раковка, с. Залиман, с. Довгалівка, с. Веселе, с. Новоселівка, с. Українка, с. Слабунівка, с. Теплянка, с. Петрівське, с. Пазиївка, с. Вишневе, с. Борщівка, с. Бригадирівка, с. Жовтневе, с. Успенське, с. Асіївка, с. Шевелівка, с. Гусарівка, с. Червона Гусарівка, с. Яковенкове Балаклійського району Харківської області.

Також, в рішенні зазначено, що Публічне акціонерне товариство "Куп'янський молочноконсервний комбінат", знизивши закупівельні ціни на молоко для промислової переробки у населення, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 частини другої статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку закупівлі молока для промислової переробки у населення в межах населених пунктів с. Колодязне, с. Тракове, с. Мечнікове, с. Токарівка, с. Вільшана, с. Першотравневе, с. Новоєгорівка, с. Западне, с. Гряниківка, с. Воробіївка, с. Тавільжанка, смт. Дворічна, с. Фігульовка, с. Петро-Іванівка, | с. Митрофанівка, с. Кутьківка Дворічанського району Харківської області, с. Петропавлівка, с. Синьківка, с. Подоли, м. Куп'янськ, с. Моначинівка, с. Просянка, с. Гусинка, с. Кондрашівка, с. Велика Шапківка, с. Пісчане, с. Тарасівка, с. Кислівка, с. Іванівка, с. Ягідне, с. Орлянка Куп'янського району Харківської області, с. Калиново, с. Рогозяна, с. Савинці, с. Раковка, с. Залиман, с. Довгалівка, с. Веселе, с. Новоселівка, с. Українка, с. Слабунівка, с. Теплянка, с. Петрівське Балаклійського району Харківської області, с. Чернещина, с. Ізюмське, с. Піски-Радьківські, с. Макіївка, смт. Борова Борівського району Харківської області, шляхом встановлення таких цін придбання товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

Згідно зі статтею 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 статті 50 цього Закону, відповідачем вирішено накласти на Публічне акціонерне товариство "Куп'янський молочноконсервний комбінат" штраф у розмірі 68000,00 грн. Також, зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Куп'янський молочноконсервний комбінат" припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене в пункті 1 резолютивної частини рішення №195-р/к, шляхом встановлення економічно обґрунтованої ринкової вартості закупівлі молока для промислової переробки у населення, про що повідомити відповідача у 1-місячний термін з дня отримання рішення по цій справі.

Відмовляючи в задоволенні позову про визнання недійсним вищевказаного рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.08.2014 року №195-р/к по справі № 3/02-138-14, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було здійснено комплексне та повне дослідження ринків закупівлі молока для промислової переробки у населення та відповідно до пункту 2.1 Методики визначено монопольне (домінуюче) становище ПАТ "Куп'янський молочноконсервний комбінат". Також, господарський суд прийшов до висновку, що неправомірними є посилання позивача на те, що відповідачем не було враховано те, що формування закупівельної ціни молока відбувається на договірних засадах з урахуванням попиту, пропозиції та кон'юктури ринку. Суд першої інстанції також зазначив, що при прийнятті спірного рішення, відповідачем було дотримано вимоги ст.ст.1, 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", вимоги Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів не погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011р. №15, вирішуючи питання про наявність або відсутність у діях (бездіяльності) суб'єкта господарювання ознак зловживання монопольним (домінуючим) становищем, господарському суду необхідно з'ясовувати, яким саме чином такі дії (бездіяльність) призвели чи могли призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів і в чому конкретно полягають чи могли полягати відповідні негативні наслідки.

Для кваліфікації дій суб'єктів господарювання як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, або як антиконкурентних узгоджених дій, або як недобросовісної конкуренції не є обов'язковим з'ясування настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків. Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як зловживання монопольним (домінуючим) становищем (частина друга статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції. В останньому випадку господарським судам необхідно з'ясовувати та відображати в судових рішеннях, в чому конкретно полягають відповідні наслідки, що могли б настати в результаті дій суб'єктів господарювання, які мають ознаки зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, або антиконкурентних узгоджених дій, або недобросовісної конкуренції.

Відповідно до п. 2.1.1, п. 3.1. Методики визначення монопольного (домінуючого) становища на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 р. № 49-р, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 р. за № 317/6605 (надалі - Методика), визначення монопольного (домінуючого) стано вища суб'єктів господарювання включає в себе встановлення перелік суб'єктів господарювання.

Згідно з п. 2.1.9 Методики, визначення монопольного (домінуючого) становища су б'єктів господарювання включає в себе складання переліку продавців, покупців товару (товарної групи) - потенційних конкурентів, покупців, які можуть продавати, придбавати той самий або/та аналогічний товар (товарну групу) на ринку.

Відповідач визначив у оскарженому рішенні, що групою суб'єктів господарювання є суб'єкти господарювання, які здійснюють закупівлю молока для промислової переробки у населен ня в межах населених пунктів 5 районів Харківської області.

Однак, листом Департаменту агропромислового розвитку Харківської обласної державної адмі ністрації №11-20/02/2121 підтверджується факт наявності на ринку закупівлі молока у населен ня інших численних конкурентів, спростовується факт обмеженості можливості доступу інших суб'єктів господарювання та наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господа рювання, оскільки за цим листом збір молока додатково здійснювали інші споживачі: в Балаклійському районі ТОВ "Молочний дім" та фізичні особи-підприємці, в Борівському районі - ЗАТ "Пирятинський сирзавод" та приватні підприємці, в Вовчанському та Дворічанському районах - приватні підприємці та фізичні особи - підприємці.

Також, за даними моніторингу ринку молока та моло чних продуктів України, проведеного Спілкою молочних підприємств України на підставі даних Держкомстату України, кількість юридичних осіб, які здійснювали закупівлю молока по Харківській області, склала 18, і вона не включає фізичних осіб-підприємців.

Тобто, відповідачем неправомірно не враховано ряд су б'єктів господарювання, які здійснюють діяльність з придбання молока.

Пунктом 2.1.2 Методики визначено, що визначення монопольного (домінуючого) становища су б'єктів господарювання включає в себе складання переліку товарів, щодо яких має визначатися монопольне (домінуюче) становище суб'єкта господарювання і які мають ознаки одного товару, товарної групи.

У відповідності до п. 4.1 Методики, перелік товарів, щодо яких має визначатися монопольне (домінуюче) становище суб'єкта господарювання, складається з товарів, які мають для продав ців, покупців ознаки одного (подібного, аналогічного) товару (товарної групи). Визначення ознак одного (подібного, аналогічного) товару (товарної групи) здійснюється, виходя чи з подібності (п. 4.2 Методики).

Відповідач в оскарженому рішенні визначив, що товаром є "молоко для промислової пе реробки". При цьому, відповідач не зазначив яким саме чином товар було визначено як "молоко для промислової переробки", оскільки вказана Методика не містить будь-яких кри теріїв щодо класифікації товару за його приналежністю на момент його закупівлі.

У Державному класифікаторі продукції та послуг ДК 016-97 Державного комітету Укра їни по стандартизації, метрології та сертифікації (затвердженому і введеному в дію наказом Держ стандарту України від 30.12.1997р. №821) відсутній такий товар, як "молоко для промислової пере робки", але передбачений товар з назвою "молоко сире" за кодом 01.49.22.

Таким чином, відповідач помилково встановив назву товару як "моло ко для промислової переробки".

Підпункт 2.1.4 Методики передбачає визначення товарних меж ринку, тобто - товару (товарної групи), сукупності схожих, однорідних предметів господарського обороту, в межах якої споживач за звичайних умов може перейти від споживання певного виду предметів госпо дарського обороту до споживання іншого.

Товарні межі ринку визначаються шляхом формування групи взаємозамінних товарів (то варних груп), у межах якої споживач за звичайних умов може легко перейти від споживання од ного товару до споживання іншого (п. 5.1 Методики). При проведенні дослідження необхідно враховувати, що взаємозамінні товари належать до групи однорідних товарів (товарних груп), які розглядаються споживачем як один і той же товар (товарна група).

У оскарженому рішенні відповідача помилково визначено товарні межі ри нку, оскільки ані в Законі України "Про молоко та молочні продукти", ані в ДСТУ 3662-97, на які посила ється відповідач, не міститься норм, які б визначали відмінності споживчих властивостей, зов нішнього вигляду, якісних показників, термінів споживання тощо молока, що закуповується у населення від молока, що закуповується у юридичних осіб.

Таким чином, відповідачем були порушені положення Методики при визначенні кон'юнктури ринку, та як наслідок, неврахування цін, які склалися на аналогічний товар у регіоні.

Відповідно до п. 2.1.5 Методики, визначення монопольного (домінуючого) становища су б'єктів господарювання включає в себе визначення територіальних (географічних) меж: ринку - тобто територію зі сферою взаємовідносин купівлі-продажу товару (групи товарів), в межах якої за звичайних умов споживач може легко задовольнити свій попит на певний товар.

У оскарженому рішенні відповідача зазначено, що територіальними межами ринку визна чено межі 76 населених пунктів, а саме: 16 населених пунктів Дворічанського району; 9 населених пунктів Вовчанського району; 8 населених пунктів Борівського району; 20 населених пунктів Куп'янського району; 23 населені пункти Балаклійського району.

Згідно з підпунктом 6.1 пункту 6 Методики територіальні (географічні) межі ринку певного товару (товарної групи) визначаються шляхом установлення мінімальної території, за межами якої з точки зору споживача придбання товарів (товарної групи), що на лежать до групи взаємозамінних товарів (товарної групи), є неможливим або недоцільним.

Як зазначає позивач, він надавав відповідачеві документи та пояснення, що він закуповував молоко, крім зазначених 5 районів, також у Великобурлуцькому та Шевченківсь кому районах Харківської області, а також у Донецькій та Луганській областях, але в оскарженому рішенні відповідач зазначив, що територіальні межі ринку визначено в межах тери торії лише 76 населених пунктів 5 районів Харківської області.

Крім того, в порушення Методики, відповідачем визначено різні територіальні (гео графічні) межі ринку в різних часових проміжках протягом 2013-2014 років.

Відповідач не визначив обсягів молока, який обертається на ринку, що також є порушенням Методики, а без визначення обсягів молока, який обертається на ринку, неможна встановити ринкову долю позивача та встановити монопольне становище на ринку.

В порушення Методики, відповідачем не складено перелік основних покупців молока, не визначено обсяг товару, що обертається на ринках, не розраховано частки всіх суб'єктів госпо дарювання на ринках, не визначено потенційних конкурентів ПАТ "Куп'янський МКК" на ринках закупівлі молока, не визначено бар'єри вступу на ринки, а також, на визначено частки позивача, сукупну частку суб'єктів господарювання, яким належать найбільші частки на ринку закупівлі молока, не установлено перевищення частки відповідача, сукупною часткою кількох суб'єктів госпо дарювання, яким належать найбільші частки на ринку закупівлі молока, кількісних показників для 50 відсотків, не установлено ознак того, що позивач не зазнає значної конкуренції на ринку.

Враховуючи викладене, відповідачем не доведено факту зайняття позивачем монопольного (домінуючого) станови ща на ринку.

Судом першої інстанції не з'ясовано належним чином, чи відбув ся збір інформації відповідачем в межах розгляду справи про порушення законодавства позива чем про захист економічної конкуренції, чи мало місце прове дення відповідачем необхідної перевірки.

Крім того, суд першої інстанції не зазначив, яким саме чином дії пози вача призвели до ущемлення інтересів населення, в чому конкретно полягають чи могли поля гати відповідні негативні наслідки.

В своєму рішенні суд першої інстанції безпідставно посилається на пункт 4.7 Наказу Мінагрополітики України "Про затвердження Рекомендацій щодо виробництва і реалізації молока від корів, які утримуються у господарствах населення, відповідно до вимог ДСТУ 3662-97" від 05.08.2003 року №262, який має рекомендаційний характер і лише встановлює, що закупівельні ціни на молоко залежать від його ґатунку, вмісту жиру та білка, та з посиланням на бази сні норми їх вмісту залежно від рівня закупівельної ціни регламентує порядок розрахунку закупіве льної ціни на молоко в залежності від його ґатунку.

До того ж, судом першої інстанції не враховано, що формування закупівельної ціни на молоко від приватних господарств відбувається на договірних засадах з урахуванням попиту, пропозиції та кон'юнктури ринку.

Приписами ч. 2 ст. 189, ч. 1ст. 190, ст. 192 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціні, державні фіксовані ціни та регульовані ціни - граничні рівні або граничні відхилення від держав них фіксованих цін; вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

При цьому, законодавство України не встановлює державних цін на молоко.

Із оскарженого рішення відповідача не вбачається того, що ціни на молоко, яке купува лося позивачем, є зловживанням ним монопольним (домінуючим) становищем. Недоведеними є твердження відповідача про те, що дії позивача по встано вленню різних закупівельних цін на молоко для мешканців однієї області є зловживанням моно польним (домінуючим) становищем на ринку молока шляхом застосування різних цін із продав цями.

Судом першої інстанції також не прийнято до уваги надані позивачем докази того факту, що з 20.02.2014 року підприємство позивача взагалі фактично припинило збір молока у зазначених в рішенні № 195-р/к населених пунктах Шевченківського району та Вовчанського району Харківської області, у зв'язку зі значними затратами на збір молока та незначною його кількістю.

Враховуючи все вищенаведене, Адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення прийнято рішення з неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, та не доведено зайняття монопольного становища та зловживання монопольним (домінуючим) становищем ПАТ "Куп'янський молочноконсервний комбінат".

Положеннями ч. 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, неповністю дослідив обставини, які мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що вказане рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 25.11.2014 р. у справі № 922/4428/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, визнати недійсним рішення Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 195-р/к від 28.08.2014 р.

Повний текст постанови складено 06.02.2015р.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Тихий П.В.