ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2015 р. Справа № 914/4232/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі:

Львівської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Львів

до: Відділу культури та мистецтв виконавчих органів Дрогобицької міської ради, м.Дрогобич Львівської області

про: стягнення 11 765,94 грн.,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Романяк Н.Б. - представник (довіреність від 03.11.14р.);

від відповідача: не з'явився;

В судовому засіданні 22.01.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

позов заявлено Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі: Львівської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (м.Львів) до Відділу культури та мистецтв виконавчих органів Дрогобицької міської ради (м.Дрогобич) про стягнення 11 765,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своїх обов'язків за договором про надання послуг електрозв'язку № 97 від 31.07.2001 року належним чином не виконав, зокрема, не сплатив в повному обсязі суми грошових коштів за надані йому позивачем послуги, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою суду від 02.12.14 року порушено провадження у справі. Розгляд судової справи призначено на 18.12.14р. Вимоги до сторін висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі, визнано обов'язковою участь повноважних представників сторін в судове засідання.

В судове засідання 18.12.2014 року позивач участь повноважного представника забезпечив, вимоги ухвали суду від 02.12.2014 року виконав, позов підтримав, повідомив суд про часткове погашення суми заборгованості відповідачем.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх.№54430/14 від 16.12.2014 року), в якому просить відкласти розгляд справи у зв'язку із можливим погашенням заборгованості.

Судом відкладено розгляд справи на 22.01.2015 року.

В судове засідання 22.01.2014 року позивач явку повноважного представника забезпечив, через канцелярію господарського суду подав клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу в зв'язку із його оплатою (вх. № 2331/15 від 21.01.2015 року).

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, з заявами чи клопотаннями не звертався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

31.07.2001 року між позивачем (підприємством зв'язку згідно договору) та відповідачем (споживачем згідно договору) було укладено договір про надання послуг електрозв'язку № 97.

Згідно з п. 1 підприємство зв'язку надає послуги електрозв'язку, перераховані в додатку № 1 і безоплатні послуги, перераховані в додатку № 2 до договору.

Відповідно до п. 3.2.8 , п. 3.2.16 договору № 97 відповідач зобов'язувався своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону. Своєчасно вносити плату за користування радіоточкою.

Розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв'язку за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 4.5 договору).

Як стверджує позивач, відповідач в період з березня по жовтень 2014 року заборгував 10357,10 грн. за отримані телекомунікаційні послуги, що підтверджується копіями виставлених відповідачу рахунків.

На дану суму позивачем нараховано 1268 грн. інфляційних втрат та 140,80 грн. 3% річних.

Загальна сума позову складає 11765,94 грн.

22.12.2014 року відповідачем здійснено оплату суми основної заборгованості в розмірі 10357,10 грн.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, протягом березня - жовтня 2014 року надав відповідачу послуги, передбачені договором № 97 від 31.07.2001 року, а відповідач оплати за отримані послуги в повному обсязі не здійснив, порушив взяті на себе договірні зобов'язання, в результаті чого заборгував перед позивачем 10357,10 грн.

В судовому засіданні 22.01.2014 року позивач повідомив суд про погашення відповідачем суми основного боргу, що підтвердив копією картки підприємства відповідача.

Крім суми основної заборгованості позивач звернувся до суду із позовною вимогою про стягнення 1268,04 грн. інфляційних втрат та 140,80 грн. 3% річних.

Положеннями статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правильність нарахування річних та інфляційних судом перевірено.

Із врахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 140,80 грн. - 3% річних та 1268,04 грн. інфляційних втрат підлягають до задоволення.

В частині позовних вимог про стягнення 10357,10 грн. основного боргу провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1.1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, п. 1.1. ст. 80, ст.ст. 82 - 85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з Відділу культури та мистецтв виконавчих органів Дрогобицької міської ради (82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул.. І.Франка, 20, ідентифікаційний код 002229238) на користь Публічного акціонерного товариства „Укртелеком" (01030, м. Київ, бульвар Шевченка, 18, ідентифікаційний код 21560766) в особі Львівської філії Публічного акціонерного товариства „Укртелеком" (79044, м. Львів, вул. Дорошенка,43, ідентифікаційний код 01186030) 140,80 грн.- 3% річних, 1268,04 грн. інфляційних втрат та 1827,00 грн. судового збору.

3.В частині стягнення 10357,10 грн. основного боргу провадження у справі припинити.

4.Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 27.01.2015 р.

Суддя Король М.Р.