ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2015 р. Справа № 914/3931/14

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді Бойко С.М.,

суддів Бонк Т. Б.,

Якімець Г. Г.

при секретарі Фіна Н.,

за участю представників:

від позивача - з'явився

від відповідача - з'явився

від третьої особи - не з'явився

розглянув апеляційну скаргу Комунальної корпорації "Київавтодор"

на рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2014 року, суддя Бортник О.Ю.

у справі № 914/3931/14

за позовом Комунальної корпорації "Київавтодор", м. Київ,

до відповідача Державного підприємства "Львівдіпрокомунбуд", м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, м. Київ,

про стягнення 96666,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 09.12.2014 року в справі №914/3931/14 в позові Комунальної корпорації "Київавтодор" до Державного підприємства "Львівдіпрокомунбуд" про стягнення 96666,02 грн. відмовлено повністю.

При винесені даного рішення, суд першої інстанції не знайшов підстав для стягнення з відповідача спірної суми, оскільки з матеріалів справи вбачається, що останнім належно виконані роботи за договорами № 4813, 4814, 4815 про що свідчать акти здачі-приймання проектної продукції.

В апеляційній скарзі позивач просить рішенням господарського суду Львівської області від 09.12.2014 року скасувати та прийняти рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.

В обґрунтування доводів апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене з неповним з'ясуванням обставин, що мали значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи та недоведеністю обставин, що мали значення для справи. Зокрема посилається, на експертні звіти Державного підприємства "Спеціалізована Державна експертна організація Центральна служба Української державної будівельної експертизи ДП "Укрдержбудекспертиза" щодо розгляду кошторисної документації по робочому проекту, якими суму проектних робіт зменшено на 186 607, 6 грн. Окрім того, апелянт зазначає, що відповідно до п.2.6 договорів, визначено, що погодження проектно-кошторисної документації з зацікавленими організаціями здійснює Виконавець, вартість проведення погодження врахована в сумі договору. Відтак, на думку скаржника, даний пункт договорів зобов'язував відповідача провести експертизу проектно-кошторисної документації для визначення її вартості.

В своїх доводах апелянт також вказує на те, що відповідачем було здійснено повернення коштів в сумі 150 000, 00 грн., відтак на думку скаржника, відповідач визнав свою заборгованість, та частково виконав вимоги претензій направлених на його адресу.

Заперечень на дану апеляційну скаргу не надходило.

Від третьої особи надійшло клопотання про проведення судового засідання без їх участі. Окрім того, в даному клопотанні Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України вказало, що повністю підтримує позицію відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2014 року скасувати та прийняти рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. При цьому представник відповідача, вказав, що помилково перерахували кошти в сумі 150 000, 00 грн., на рахунок відповідача, та на даний момент вже пред'явлено позов про повернення даних коштів. Також відповідач заперечив, що договором передбачено проведення експертизи для визначення ціни проектно-кошторисної документації, оскільки така є чітко визначена договором.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду Львівської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу комунальної корпорації "Київавтодор" - без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами 12 жовтня 2010 р. укладено Договори на виконання проектно-вишукувальних робіт за № 4813, № 4814, № 4815 з додатками та Додатковими угодами. Відповідно до підпунктів 1.1. цих договорів відповідач взяв на себе зобов'язання за плату та за завданням позивача виконати проектно-вишукувальні роботи з розробки проектно-кошторисної документації на капітальний ремонт вулиць Біломорської від вул. Червоноткацької до вул. Попудренка; вулиці Мурманської від вул. Червоноткацької до вул. Попудренка; вулиці Магнітогорської від вул. Червоноткацької до вул. Попудренка у Деснянському районі м. Києва. Вищезгадані Договори на виконання проектно-вишукувальних робіт за своєю правовою природою є договорами підряду.

Відповідно до ст.ст. 887, 889 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення ЦК України, якщо інше не встановлено законом. Замовник, зокрема зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її зазначення.

Згідно з ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на підставі вищезгаданих Договорів підряду на виконання проектно-вишукувальних робіт виконано для відповідача робіт на суму 456335,2 грн. Вказані роботи прийняті відповідачем без жодних застережень щодо їхньої якості та вартості, що підтверджується наявними у матеріалах справи Актами здачі-приймання проектної продукції по договорах № 4813, № 4814, № 4815, належно завірені копії яких знаходяться у матеріалах справи. Вартість виконаних робіт не перевищила погоджену сторонами у договорах ціну цих робіт. Вказану суму (456335,2 грн.) позивачем сплачено на рахунок відповідача платіжними дорученнями № 781, № 782, № 783 від 28.12.2010 р. та № 102 від 16 серпня 2011 р. Відтак, жодної переплати та зайвої сплати за виконані по вищезгаданих Договорах проектно-вишукувальні роботи позивачем відповідачу відповідно до наявних у матеріалах справи Актів здачі-приймання проектної продукції не здійснено.

Посилання позивача на експертні звіти Державного підприємства "Спеціалізована Державна експертна організація Центральна служба Української державної будівельної експертизи ДП "Укрдержбудекспертиза" щодо розгляду кошторисної документації (позитивні) робочих проектів не є належними та допустимими доказами порушення відповідачем зобов'язань за договорами № 4813, № 4814, № 4815 і виникнення його заборгованості за ними. Зазначені у вищезгаданих звітах обставини не впливають на умови договорів, укладених між сторонами, та не можуть їх змінювати. Згідно з ч. 2 ст. 845 ЦК України якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Крім цього, відповідно до ст.ст. 629, 632 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. У матеріалах справи відсутні та позивачем суду не подані докази встановлення або регулювання цін (тарифів, ставок тощо) уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування на роботи, які виконувались відповідачем на підставі згаданих вище договорів. Пунктами 2.5. цих Договорів передбачена можливість зміни вартості робіт лише у випадках внесення змін до законодавства України в частині оподаткування робіт, що виконуються відповідно до умов Договорів, шляхом укладення Додаткових угод до Договору. У матеріалах справи відсутні та позивачем суду не подані Додаткові угоди до договорів в частині зменшення сторонами сумарної вартості виконаних за ними робіт на 186607,6 грн.

Щодо перерахування відповідачем на рахунок позивача 150 000 грн., то даний факт не спростовує встановлених по цьому спору обставин та не впливає на договори, які є предметом дослідження та не змінює ціни договору.

Враховуючи приписи зазначених вище статей, а також те, що сторонами належним чином виконані свої зобов'язання за договором і позивачем, як замовником робіт, були підписані Акти здачі-приймання без будь-яких зауважень і застережень щодо якості та вартості робіт, вартість виконаних проектно-вишукувальних робіт не перевищує ціни договорів, а також за відсутності інших належних та допустимих доказів протиправної поведінки відповідача та порушення ним взятих на себе за цими договорами зобов'язань, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні вимог позивача. Відповідно відсутні підстави і для застосування ст.625 ЦК України.

З вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням вимог норм процесуального та матеріального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної скарги комунальної корпорації "Київавтодор" - відмовити.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2014 року в справі №914/3931/14 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського

суду.

Повний текст постанови виготовлений 09.02.2015 р.

Головуючий суддя Бойко С. М.

Суддя Бонк Т. Б.

Суддя Якімець Г. Г.