РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015Справа №910/27417/14
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування»

до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення 35909,53 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Голоднюк О.Г. (представник за довіреністю);

від відповідача - Чала І.М. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа страхування» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - Відповідач) заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в розмірі 35909,53 грн. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодував Позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Відповідач подав відзив на позов, у якому заявлені позовні вимоги не відхилив та не визнав, і натомість вказав на необхідність отримання ним від Позивача в електронному вигляді фотографій для оцінки пошкоджень автомобіля після ДТП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

26.11.2013 по Комсомольському шосе в м. Харкові була скоєна ДТП, а саме відбулося зіткнення автомобіля «ГАЗ», д.р.н. СА3045АІ, яким керував Ратушнюк Е.Б., з автомобілем «Фольксваген», д.р.н. АА8274АХ яким керував Моргун Ю.Д.

Причинами ДТП стало те, що водій Ратушнюк Е.Б., керуючи автомобілем «ГАЗ», д.р.н. СА3045АІ, рухаючись заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.р.н. АА8274АХ, чим порушив п. 10.9 ПДР України. Дані обставини підтверджуються короткою та розгорнутою довідками ДАІ про обставини ДТП, копії яких містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Фольксваген», д.р.н. АА8274АХ (Застрахований автомобіль), який відповідно до залученої до матеріалів справи копії реєстраційного талону належить ДП «Старавто» на праві власності, був під керуванням Моргун Ю.Д. на час ДТП, та який був застрахований Позивачем на підставі Договору добровільного страхування від 07.02.2013 (далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем за вказаним договором є ДП «Старавто».

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, враховуючи Звіт № 56/11/13 від 03.12.2013 про визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП Застрахованого автомобіля з ремонтною калькуляцію в системі AUDATEX (41038,19 грн., Ез відсутній), калькуляцію ремонтного СТО від 28.03.2014 та акт виконаних робіт (вх. від 03.04.2014), Позивачем було складено Страховий акт від 11.12.2013, відповідно до якого Позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 36419,53 грн. на користь ремонтного СТО Застрахованого автомобіля (п/д № 26769 від 18.12.2013). Про фактичне відновлення Застрахованого автомобіля на СТО після ДТП свідчить вищеописаний акт виконаних робіт.

При цьому, закон не зобов'язує страховика запитувати згоду вигодонабувача на виплату страхового відшкодування на відновлення Застрахованого автомобіля, та матеріали справи не містять доказів, що вигодонабувач за Договором страхування заперечував проти виплати Позивачем суми страхового відшкодування на рахунок ремонтного СТО Застрахованого автомобіля для відновлення останнього, та оскільки відновлення пошкодженого майна (Застрахованого автомобіля) не суперечить ані інтересам вигодонабувача, ані страхувальника за вказаним договором, і Відповідачем не доведено протилежного.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля «ГАЗ», д.р.н. СА3045АІ, Ратушнюк Е.Б., під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2013.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність Ратушнюк Е.Б., як особи, яка експлуатує автомобіль «ГАЗ», д.р.н. СА3045АІ на законних підставах, була застрахована Відповідачем на підставі договору (полісу) № АС/1374986 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50000 грн., франшиза - 510 грн.

Отже, Відповідач є особою на яку полісом № АС/1374986 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля «ГАЗ», д.р.н. СА3045АІ, на час спірної ДТП.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до Звіту № 56/11/13 від 03.12.2013 вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП Застрахованого автомобіля становить 41038,19 грн., коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля (Ез) відсутній, а фактично відновлювальний ремонт Застрахованого автомобіля коштував 36419,53 грн., що підтверджується калькуляцією ремонтного СТО від 28.03.2014 та актом виконаних робіт.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування встановленого Позивачем розміру матеріального збитку, завданого власнику Застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП, та коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля.

Відповідачем також не заявлялося клопотання про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України на спростування наведеного і обґрунтованого Позивачем розміру, а також не заявлялося клопотання про експертизу в порядку ст. 41 ГПК України.

Висновку сертифікованого оцінювача або аварійного комісара щодо встановлення іншого обґрунтованого на думку Відповідача розміру матеріального збитку, завданого власнику Застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП, та на доведення іншого коефіцієнту фізичного зносу Застрахованого автомобіля, Відповідачем надано не було.

Судом встановлено, що наведені у вищеописаній калькуляції СТО матеріли, деталі та роботи не суперечать описаному в звіті оцінювача, та знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з завданими Застрахованому автомобілю пошкодженнями внаслідок ДТП, що відображені в довідках ДАІ, і Відповідачем не надано доказів протилежного, а також, як зазначалось вище, не спростовано належними засобами доказування, що розмір матеріального збитку, завданого власнику Застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП, та обрахований Позивачем розмір страхового відшкодування є необґрунтованими або завищеними.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (стаття 9 Закону України «Про страхування»).

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу № АС/1374986 та положення статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК України, у Відповідача в зв'язку з настанням ДТП виник обов'язок відшкодувати Позивачу шкоду, в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50000грн.), не більше встановленої Звітом № 56/11/13 від 03.12.2013 вартості відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП Застрахованого автомобіля (41038,19 грн.), виходячи з фактичної вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля на СТО (36419,53 грн.), при цьому в межах суми, право на вимогу якої перейшло до Позивача в зв'язку з виплатою страхового відшкодування (36419,53 грн.), за мінусом франшизи (510 грн.), та отже в сумі 35909,53 грн.

З матеріалів справи слідує, що Позивач з метою отримання коштів від Відповідача звернувся до останнього з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АС/1374986. Дана вимога та документи, які необхідні для виплати страхового відшкодування на користь Позивача, були отримані Відповідачем 02.04.2014, а наступні документи, які вимагав Відповідач (фотографії пошкоджень), могли були бути отримані ним самим, у тому числі шляхом направлення представника для отримання фотографій особисто від організації Позивача, оскільки про кредиторські вимоги Позивача Відповідачу було відомо ще з 02.04.2014, отже у Відповідача було достатньо часу для дослідження страхового випадку.

Враховуючи вимоги пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) за полісами ОСЦПВВНТЗ повинна бути виплачена страховиком (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, Відповідач після отримання вищезазначеної заяви та обов'язкового відповідно до закону переліку документів, обґрунтованих заперечень до Позивача не висунув, до суду не подав, та у встановлений пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк суми страхового відшкодування на користь Позивача не виплатив.

З огляду на все вищенаведене, заявлені позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» (м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» (м. Київ, проспект Московський, 9; ідентифікаційний код 30968986) 35909 (тридцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'ять) грн. 53 коп. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), а також 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.02.2015

Суддя Сташків Р.Б.