РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015Справа № 910/27934/14

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Хілті (Україна) ЛТД"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЄХ-НІКА ЛТД"

про: стягнення 67 101,51 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Ченцова М.В. - пред.по дов.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хілті (Україна) ЛТД" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЄХ-НІКА ЛТД" про стягнення 67 101,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов'язання відповідачем за договором поставки та сервісного обслуговування №1196-рвп від 04.10.2012 та договором поставки та сервісного обслуговування №719-рвп від 16.12.2013р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.12.14р. порушено провадження у справі №910/27934/14.

28.01.2015р. від представника позивача надійшла заява, згідно якої позивачем зменшено розмір позовних вимог та заявлено до стягнення 64 132,44 грн., з яких 49 465,08 грн - сума боргу, 4 461,08 грн - пеня, 1270,09 грн - 3 %річних, 6 462,94 грн - інфляційні втрати, 2 473,25 грн - штраф.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

За таких обставин, заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнята господарським судом міста Києва.

В судовому засіданні 28.01.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ХІЛТІ (УКРАЇНА) ЛТД» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «САНТЄХ-НІКА ЛТД» (покупець) укладено договір поставки та сервісного обслуговування №1196-вп від 04.10.2012р.

Відповідно до п.1.1., 1.2. Договору №1196-вп від 04.10.2012р. постачальник зобов'язався передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язався приймати та своєчасно оплачувати товар на умовах даного Договору; постачальник зобов'язався проводити гарантійне сервісне обслуговування товару на умовах, передбачених договором.

Згідно з п.2.2. Договору №1196-вп від 04.10.2012р. загальна сума даного Договору складає сумарну вартість партій товару, поставлених постачальником за цим договором, зазначених у видаткових накладних на кожну партію товару.

09.10.2013р. між сторонами договору укладено Додаткову угоду №1 від 09.10.2013р. до Договору №1196-вп від 04.10.2012р.

Відповідно до п.2.6. Договору №1196-вп від 04.10.2012р., зі змінами внесеними Додатковою угодою № 1 від 09.10.2013р., відстрочення оплати за поставлену партію товару та/ або здійснення платного ремонту складає 30 календарних діб від дати, вказаної у видатковій накладній (що стосується оплати товару) або в акті виконаних робіт (що стосується платного ремонту).

16.12.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю «ХІЛТІ (УКРАЇНА) ЛТД» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «САНТЄХ-НІКА ЛТД» (покупець) укладено договір поставки та сервісного обслуговування №719-рвп від 16.12.2013р.

Відповідно до п.1.1., 1.2. Договору №719-рвп від 16.12.2013р. постачальник зобов'язався передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язався приймати та своєчасно оплачувати товар на умовах даного Договору; постачальник зобов'язався проводити гарантійне сервісне обслуговування товару на умовах, передбачених договором.

Згідно з п.2.3. Договору №719-рвп від 16.12.2013р., умова оплати за товар - розстрочення платежу, поетапно, протягом двох календарних днів від дати поставки товару.

Матеріали справи свідчать про те, що за Договором №1196-вп від 04.10.2012р. у відповідача перед позивачем станом на час розгляду справи існує заборгованість в розмірі 7 759,46 грн за поставлений позивачем 04.11.2013р. та 10.12.2013р. товар та за послуги поставки товару, що підтверджується видатковими накладними, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) з врахуванням проведення заліку взаємних вимог та поверненням товару на суму 1690,81 грн.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов Договору №719-рвп від 16.12.2013р. поставлено відповідачу у період з 17.12.2013р. по 18.12.2013р. товар, з врахуванням вартості доставки, на суму 52 084,56 грн, що підтверджується видатковими накладними, копії яких долучені до матеріалів справи.

Враховуючи те, що в рахунок погашення заборгованості за поставлений товар відповідачем було частково повернуто товар на суму 10 378,94 грн, що підтверджується видатковими накладними на повернення товару, сума заборгованості за поставлений товар за Договором №719-рвп від 16.12.2013р. склала 41 705,62 грн.

Таким чином, за вказаними договорами вартість неоплаченого відповідачем товару склала 49 465,08 грн.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що на виконання умов договору ним були повністю проведені розрахунки з позивачем за поставлений позивачем товар у строк, передбачений п.2.6. Договору №1196-вп від 04.10.2012р., зі змінами внесеними Додатковою угодою № 1 від 09.10.2013р. та п.2.3. Договору №719-рвп від 16.12.2013р.

За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 49 465,08 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 4 461,08 грн., 3 % річних в розмірі 1270,09 грн., інфляційні втрати в розмірі 6 462,94 грн. та 2473,25 грн - штраф.

Частинами 1 та 2 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахування індексу інфляції та 3 % процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Судом перевірено розрахунок позивача 3 % річних за період з грудня 2013р. по жовтень 2014р., у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 1270,09 грн. 3 % річних підлягають задоволенню.

Судом перевірено розрахунок позивача інфляційних втрат за період з грудня 2013р. по жовтень 2014р., у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 6 462,94 грн. грн., заявленому позивачем.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 4 461,08 грн грн. за загальний період з 11.12.2013р. по 20.07.2014р.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.5.2. Договору №1196-вп від 04.10.2012р. в разі порушення строків оплати (п.2.6. Договору) покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діятиме на момент прострочення виконання зобов'язання від несплаченої в строк суми за кожен календарний день прострочення.

Згідно з п.5.3. Договору №719-рвп від 16.12.2013р. в разі порушення строків оплати (п.2 Договору) покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діятиме на момент прострочення виконання зобов'язання від несплаченої в строк суми за кожен календарний день прострочення.

Судом перевірено розрахунок позивача пені, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 4 461,08 підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 2 473,25 грн суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п.5.4. Договору №1196-вп від 04.10.2012р. та п.5.5. Договору №719-рвп від 16.12.2013р. за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов'язань за цим Договором протягом дії цього Договору винна сторона сплачує іншій стороні штраф у розмірі 5 % від вартості партії товару щодо якої одна зі сторін не виконала свої зобов'язання.

Оскільки позивачем доказів того, що відповідач однобічно необґрунтовано відмовився від оплати товару, приймаючи до уваги часткове погашення заборгованості за товар, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 2 473,25 грн.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЄХ-НІКА ЛТД" (02068, м.Київ, проспект Григоренка, буд.31, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Хілті (Україна) ЛТД" (04080, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВІКЕНТІЯ ХВОЙКИ, будинок 15/15, ) 49 465 (сорок дев'ять тисяч чотириста шістдесят п'ять) грн 08 коп - основного боргу, 6 462 (шість тисяч чотириста шістдесят дві) грн 94 коп - інфляційних втрат, 1270 (тисячу двісті сімдесят) грн 09 коп - 3 % річних, 4 461 (чотири тисячі чотириста шістдесят одну) грн 08 коп - пені та 1756 (тисячу сімсот п'ятдесят шість) грн 54 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 02.02.2015.

Суддя Л.М. Шкурдова