ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.02.2015 Справа № 920/2062/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СТП-пласт», м. Київ

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Суми

про стягнення 60 440 грн. 89 коп.

Суддя В.Л.Котельницька

Представники сторін:

від позивача - М.М.Трофименко (довіреність б/н від 01.12.2014)

від відповідача - не прибув

За участю секретаря судового засідання - І.М.Петрович

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача на свою користь 60440 грн. 89 коп., у тому числі 29700 грн. 48 коп. основного боргу за договором № UА-К-008 від 01.04.2014, 27324 грн. 44 коп. пені, 505 грн. 32 коп. - суму 3% річних, 2910 грн. 65 коп. інфляційних збитків, а також витрати по сплаті судового збору.

03.02.2015 представником позивача була подана до суду заява (вхідний реєстраційний № 1205) про зменшення позовних вимог, у якій, посилаючись на перерахунок суми пені, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 3469 грн. 66 коп. пені; решту позовних вимог позивач просить залишити без змін.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання його повноважний представник не прибув, при цьому ухвала про порушення провадження у даній справі була повернута до суду відділенням поштового зв'язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання»; згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1, за цією ж адресою відповідачеві направлялись копії усіх процесуальних документів у даній справі, тому суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому справу слід розглядати за правилами ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.04.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТП-пласт» (позивачем у справі) та Фізичною особою ОСОБА_1 (відповідачем у справі) був укладений договір № UА-К-008, відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов'язання передати у власність відповідача технічну продукцію виробництва компанії ТОВ «АНІ пласт», Російська Федерація, а відповідач взяв на себе зобов'язання прийняти цей товар та сплатити за нього визначену договором ціну.

Відповідно до п. 1.2 укладеного договору найменування товару, одиниці виміру кожної окремої партії визначаються за попередньою домовленістю сторін та вказуються у товарних накладних, які є невід'ємними частинами договору. При постачанні кожної партії товару складається товарна накладна, яка підписується повноважними представниками сторін та скріплюється відбитками їхніх печаток.

У розділі 6 договору поставки від 01.04.2014 сторони узгодили ціну товару та умови оплати. Так, загальна сума договору дорівнює загальній вартості всіх партій товару, поставлених покупцеві за весь період дії договору. Ціна кожної одиниці товару визначається за домовленістю сторін. Підпис на товарній накладній уповноваженого представника покупця є підтвердженням погодження сторонами умов про найменування, кількість та ціну товару. Покупець проводить оплату вартості партії товару протягом сорока п'яти днів з моменту отримання товару, що підтверджується підписом на товарній накладній. Розрахунки за товар проводяться шляхом перерахування покупцем безготівкових грошових коштів на поточний рахунок постачальника чи шляхом внесення готівкових коштів до каси постачальника. Датою оплати товари вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок чи у касу постачальника.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору поставки № UА-К-008 протягом строку його дії позивачем поставлялася відповідачу продукція, що становить предмет цього договору.

Так, відповідно до видаткової накладної №6 від 03.04.2014 позивач поставив відповідачу товари на суму 29700,48 грн.

Однак, як зазначено у позові та пояснював у судових засіданнях представник позивача, відповідач не сплатив позивачеві за поставлений товар, чим порушив умови укладеного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 вищевказаного Кодексу наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для

використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору, а згідно вимог статті 610 цього ж Кодексу, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач свої обов'язки за договором не виконує і оплату за поставлений йому товар своєчасно та в повному обсязі не проводить.

Факт належного виконання умов договору позивачем підтверджується матеріалами справи, зокрема копією договору № UА-К-008 від 01.04.2014, копією видаткової накладної № 6 від 03.04.2014, а також відображено в акті звіряння за період з 01.01.2014 по 27.10.2014.

Станом на дату судового розгляду справи вказана заборгованість відповідача залишається несплаченою, тому суд вважає вимоги позивача у цій частині обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 3469 грн. 66 коп. пені, 2910 грн. 65 коп. інфляційних збитків та 505 грн. 32 коп. - суму 3% річних.

Відповідальність сторін за неналежне виконання договірних зобов'язань визначена у пункті 8.2 договору, відповідно до якого у випадку несвоєчасної оплати покупцем товару за цим договором постачальник має право нарахувати йому неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України, під пенею розуміється грошова сума, яка встановлюється у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, а згідно із статтею 3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, суд робить висновок, що сума пені у розмірі 3469 грн. 66 коп., суми 3% річних у розмірі 505 грн. 32 коп. та інфляційні збитки у сумі 2910 грн. 65 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі, нарахованому позивачем, оскільки вона визначена у відповідності до положень діючого цивільного законодавства.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (40000, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТП-пласт» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 7, офіс 123; ) 29700 грн. 48 коп. боргу, 3469 грн. 66 коп. пені, 505 грн. 32 коп. - суму 3% річних, 2910 грн. 65 коп. інфляційних збитків, 1827 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04.02.2015.

Суддя В.Л.Котельницька