РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/28915/14 26.01.15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм»
доІндивідуального приватного підприємства «Шох-Мирзо»
простягнення 347 847,60 дол. США, що еквівалентно 5 565 561,60 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Прокопанець О.Г.
від відповідача:Пирогов О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» (надалі - «Товариство») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Індивідуального приватного підприємства «Шох-Мирзо» (надалі - «Підприємство») про стягнення 347 847,60 дол. США, що еквівалентно 5 565 561,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов контракту №59-14/У від 26.09.2014 р. позивач здійснив поставку товару, а відповідач належним чином грошове зобов'язання по оплаті поставленого товару не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 243 463,26 дол. США, що еквівалентно 1 946 001,84 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.12.2014 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 26.01.2015 р.

Представник позивача в судове засідання з'явилася, на виконання вимог ухвали суду надала документи та пояснення стосовно суті спору, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, на виконання вимог ухвали суду надав документи, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2014 р. між Товариством (продавець) та Підприємством (покупець) було укладено контракт №59-14/У (надалі - «Контракт»).

Відповідно до п. 1.1 Контракту продавець продає, а покупець купує на умовах, викладених в даному контракті, фармацевтичну продукцію, асортимент, кількість та ціна якої визначається специфікаціями (додатки до договору), які є невід'ємною частиною даного контракту.

Згідно з п. 1.3 Контракту поставка товару здійснюється продавцем окремими партіями, виходячи з попередніх заявок покупця та узгодженої сторонами специфікації на конкретну партію товару в обумовленому даним контрактом порядку.

Пунктом 4.1 Контракту сторони погодили, що оплата за поставлений товар здійснюється покупцем виходячи з узгодженої на дану конкретну партію вартості товару.

Відповідно до п. 4.3 Контракту оплата за даним контрактом здійснюється не пізніше 75 календарних днів з дня митного оформлення товару в країні продавця.

На виконання умов Контракту 29.09.2014 р. позивач поставив відповідачу згідно специфікації №1 від 26.09.2014 р. товар на загальну суму 347 847,60 дол. США, підтверджується експортною вантажною декларацією №10026001/2014/543614.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті поставленого згідно Контракту товару, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 347 847,60 дол. США.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про міжнародне приватне право», учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно з п. 11.1 Контракту усі пори та суперечності по даному контракту або у зв'язку з ним, підлягають переданню на розгляд та прийняття остаточного рішення в господарському суді міста Києва (Україна). Рішення суду остаточні та обов'язкові для виконання сторонами.

За змістом п. 11.2 Контракту сторони погодили те, що в процесі розгляду та вирішення спорів між ними правом, регулюючим відносини сторін за даним контрактом, є матеріальне та процесуальне право України.

Контракт за своєю природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (експортна вантажна декларація №10026001/2014/543614 та дорожня відомість) підтверджується передача відповідачу товару згідно Контракту на загальну суму 347 847,60 дол. США.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 4.3, відповідач був зобов'язаний розрахуватися за отриманий товар не пізніше 75 календарних днів з дня митного оформлення товару в країні продавця.

Таким чином, заборгованість відповідача за поставлений товар 347 847,60 дол. США, а строк виконання грошового зобов'язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача на підставі Контракту за переданий товар.

Вказана заборгованість у розмірі 347 847,60 дол. США визнана представником відповідача.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Підприємством обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення її від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства про стягнення з Підприємства заборгованості у розмірі 347 847,60 дол. США є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Індивідуального приватного підприємства «Шох-Мирзо» (20011, Узбекистан, м. Бухара, вул. Абу Али ибн Сино, 49) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» (03680, м. Київ, вул. Миколи Амосова, 10; ідентифікаційний код 30109129) заборгованість у розмірі 347 847 (триста сорок сім тисяч вісімсот сорок сім) доларів США 60 центів, що еквівалентно 5 565 561 (п'ять мільйонів п'ятсот п'ятдесят п'ять тисяч п'ятсот шістдесят одна) грн. 60 коп. та судовий збір у розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.01.2015 р.

Суддя В.П. Босий