РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015Справа № 910/9508/13

За позовомДочірнього підприємства «Управління спеціальних машин №2» Товариства з обмеженою відповідальністю "УБК Будмеханізація"
до Публічного акціонерного товариства "ТРЕСТ Київміськбуд-3"
простягнення коштів
Судді Васильченко Т.В. (головуючий)

Нечай О.В.

Підченко Ю.О.

в присутності представників сторін

від позивачаГрицюк Н.В., довіреність №7а від 05.11.2014; Мольченко В.Г., довіреність №11 від 21.04.2014;
від відповідачаДрузь Х.О., довіреність №14 від 25.03.2014; Федоришин О.О., довіреність б/н від 01.07.2014.

Суть спору: Відкрите акціонерне товариство "Спеціалізоване будівельно-монтажне управління" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "ТРЕСТ Київміськбуд-3" про стягнення 238329,73 грн., з яких 155573,34 грн. - основний борг, 24534,15 грн. 3 % річних та 58222,24 грн. інфляційні втрати, нараховані за період з листопада 2008 року по травень 2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відкрите акціонерне товариство «Спеціалізоване будівельно-монтажне управління» на замовлення Будівельного управління № 45 ВАТ "Трест Київміськбуд-3" в 2008 році виконало підрядні роботи на об'єкті: будівництво житлового будинку 14-а по вул. Ушинського, в м. Києві, проте, відповідач в повному обсязі виконані роботи не оплатив, у зв'язку з чим виникла заборгованість, що зумовило нарахування інфляційних втрат та 3 % річних.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.01.2014, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2014 позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ТРЕСТ Київміськбуд-3" на користь Відкритого акціонерного товариства "Спеціалізоване будівельно-монтажне управління" 6950, 02 грн. - інфляційних втрат, 2521,02 грн. - 3 % річних, 197,05 грн. - витрат на відшкодування послуг адвоката та 189,42 грн. - судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.06.2014 постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2014 та рішення господарського суду міста Києва від 27.01.2014 у справі № 910/9508/13 скасовано з передачею справи на новий розгляд.

Відповідно до розпорядження керівника апарату №04-23/455 від 03.07.2014, щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи № 910/9508/13, справу передано на розгляд судді Васильченко Т.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.07.2014 справу №910/9508/13 прийнято до провадження суддею Васильченко Т.В. та призначено до розгляду.

21.07.2014 відповідач, через відділ діловодства суду, подав письмові пояснення по справі та відзив на позовну заяву, в яких проти позову заперечив з підстав того, що позивачем не надано жодних доказів того, що роботи за актами приймання виконаних підрядних робіт за вересень та жовтень 2008 виконувались за іншим договором, ніж договір №406-а від 01.09.2008, який укладений на виконання будівельно-монтажних робіт на об'єкті по вул. Ушинського №14А в м. Києві.

Крім того, 21.07.2014 відповідач, через відділ діловодства суду, подав заяву про застосування строку позовної давності.

В судовому засіданні 21.07.2014 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 25.07.2014.

22.07.2014 позивач, через відділ діловодства суду, подав письмові пояснення, в яких зазначив про те, що всі роботи, за якими заявлено вимоги виконувались як єдиний комплекс робіт, єдиний об'єкт підряду, в єдиний у часовому просторі період (липень-жовтень 2008 року) та не стосувалися договору підряду №406а від 01.09.2008, укладеного між сторонами.

25.07.2014 позивач, через відділ діловодства суду, подав додаткові пояснення по справі, в яких просив відтворити в судовому засіданні аудіо записи судових засідань по даній справі.

В судовому засіданні 25.07.2014 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 01.08.2014.

31.07.2014 відповідач, через відділ діловодства суду, подав клопотання про відтворення в судовому засіданні аудіо записів судових засідань по даній справі.

Також, 31.07.2014 відповідач, через відділ діловодства суду, подав заяву про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов'язаної з нею справи №910/15665/14 за позовом ПАТ «Трест «Київміськбуд-3» до ВАТ «СБМУ» про визнання недійсним договору №23/04 про відступлення права вимоги від 23.04.2014.

01.08.2014 позивач, через відділ діловодства суду, подав додаткові пояснення по справі, в яких вказав, що між сторонами був укладений договір підряду у спрощений спосіб, оскільки договір №406-а є неукладеним, з огляду на фактичні обставини справи та порушення відповідачем приписів ст. 181 Господарського кодексу України, а посилання позивача на розподіл робіт і послуг спростовується тим, що всі роботи за актами є однотипними.

В судовому засіданні 01.08.2014 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 08.08.2014.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.08.2014 у справі №910/9508/13 здійснено правонаступництво позивача - Відкрите акціонерне товариство "Спеціалізоване будівельно-монтажне управління" замінено його правонаступником - Дочірнім підприємством "Управління спеціальних машин №2" ВАТ "Будмеханізація", продовжено строк розгляд спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи.

19.08.2014 позивач, через відділ діловодства суду, подав додаткові пояснення по справі, в яких зазначив, що під час розгляду даної справи представник відповідача пояснила, що спірні роботи є одним об'єктом та єдиним комплексом робіт, а будівельне управління відповідача, в якого було договірне зобов'язання з позивачем ліквідоване, в зв'язку з чим позивач просить відтворити в судовому засіданні запис судового засідання від 01.07.2013.

28.08.2014 відповідач, через відділ діловодства суду, подав повторну заяву про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов'язаної з нею справи №910/15665/14 за позовом ПАТ «Трест «Київміськбуд-3» до ВАТ «СБМУ» про визнання недійсним договору №23/04 про відступлення права вимоги від 23.04.2014.

03.10.2014 відповідач, через відділ діловодства суду, подав доповнення до заяви про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 13.10.2014 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 27.10.2014.

27.10.2014 відповідач, через відділ діловодства суду, подав письмові пояснення по справі, в яких зауважив на тому, що позивачем не надано жодного доказу виконання єдиного комплексу робіт.

В судовому засіданні 27.10.2014 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 07.11.2014.

07.11.2014 відповідач, через відділ діловодства суду, подав заяву про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов'язаної з нею справи №910/15665/14 за позовом ПАТ «Трест «Київміськбуд-3» до ВАТ «СБМУ» про визнання недійсним договору №23/04 про відступлення права вимоги від 23.04.2014.

В судовому засіданні 07.11.2014 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 24.11.2014.

В судовому засіданні 24.11.2014, в зв'язку зі складністю справи, суд дійшов висновку про призначення колегіального розгляду даної справи.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 24.11.2014 призначено колегіальний розгляд справи №910/9508/13 у наступному складі суду: Головуючий суддя: Васильченко Т.В., судді: Нечай О.В., Підченко Ю.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.11.2014 справу №910/9508/13 прийнято до провадження колегією суддів у складі: Головуючий суддя: Васильченко Т.В., судді: Нечай О.В., Підченко Ю.О. та призначено до розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.12.2014 прийнято заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, в зв'язку з чим новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є: заборгованість в розмірі 223875,30 грн., з якої: 102915,40 грн. - основний борг, 92315,69 грн. - інфляційні втрати та 28644,21 грн. - 3% річних. Крім того, визначено нову назву позивача Дочірнє підприємство "Управління спеціальних машин №2" Товариства з обмеженою відповідальністю "УБК Будмеханізація".

16.01.2015 позивач, через відділ діловодства суду, подав додаткові письмові пояснення по справі, в яких наголосив на тому, що вирішення питання щодо дійсності договору уступки не перешкоджає встановленню судом у даній справі фактичних обставин, а тому підстави для зупинення провадження у даній справі відсутні.

17.01.2015 позивач, через відділ діловодства суду, подав заперечення на клопотання про застосування строків позовної давності, в якому зазначив, що він звернувся до відповідача з вимогою про виконання грошового зобов'язання 27.09.2013, яка отримана відповідачем 30.09.2013, а тому обов'язок оплатити вартість отриманих послуг відповідач повинен був виконати до 05.09.2013, що свідчить про те, що позивачем не пропущено строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні 19.01.2015 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 23.01.2015.

22.01.2015 позивач, через відділ діловодства суду, подав письмові заперечення на відзиви відповідача, а також заяву про виправлення описок в заявах про збільшення розміру позовних вимог, де просив вважати, що до стягнення заявлено позовні вимоги в частині інфляційних втрат за період з листопада 2008 року по вересень 2014 (включно).

22.01.2015 відповідач, через відділ діловодства суду, подав клопотання про вихід за межі позовних вимог, в якому просив суд визнати недійсним договір №23/04 про відступлення права вимоги від 23.04.2014.

23.01.2015 відповідач, через відділ діловодства суду, подав клопотання, в якому просив суд визнати недійсним договір №23/04 про відступлення права вимоги від 23.04.2014, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 23.01.2015 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 26.01.2015.

26.01.2015 відповідач подав заяву про відкликання клопотання про вихід за межі позовних вимог.

В судовому засіданні 26.01.2015 представники відповідача підтримали подані ними клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №910/15665/14 за позовом ПАТ «Трест «Київміськбуд-3» до ВАТ «СБМУ» про визнання недійсним договору №23/04 про відступлення права вимоги від 23.04.2014.

В свою чергу, представники позивача заперечили щодо задоволення вказаних клопотань.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Розглянувши в судовому засіданні, подані відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки ним не доведено, а судом не встановлено, що розгляд даної справи неможливий до вирішення справи №910/15665/14.

Також, за результатами розгляду клопотань відповідача та позивача про відтворення в судовому засіданні аудіо записів попередніх судових засідань по даній справі, суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні в зв'язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

При цьому, судом залишено без розгляду клопотання відповідача про вихід за межі позовних вимог, в зв'язку з його відкликанням.

Представники позивача в судовому засіданні 26.01.2015 позовні вимоги, з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог, підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

В свою чергу представники відповідача проти позову заперечили в повному обсязі.

В судовому засіданні 26.01.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь під час розгляду справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

У липні-жовтні 2008 року Відкритим акціонерним товариством «Спеціалізоване будівельно-монтажне управління» за замовленням Відкритого акціонерного товариства «ТРЕСТ Київміськбуд-3» БУ-45 (нова назва Публічне акціонерне товариство «ТРЕСТ Київміськбуд-3») виконувались роботи з будівництва житлового будинку 14 -А по вул. Ушинського в місті Києві.

Факт виконання робіт підтверджується наступними документами: актом виконаних робіт за липень 2008 року на суму 25104,00 грн.; актом приймання виконаних підрядних робіт ф. КБ-2в за серпень 2008 року №1 на суму 120742,80 грн. та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт ф.КБ-3 за серпень 2008 року на суму 120742,80 грн.; актом приймання виконаних підрядних робіт ф.КБ-2в за вересень 2008 року на суму 22155,60 грн. та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт ф. КБ-3 за вересень 2008 року на суму 22155,60 грн.; актом приймання виконаних підрядних робіт ф. КБ-2в за жовтень 2008 року №1 на суму 39093,00 грн. та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт ф. КБ-3 за жовтень 2008 року на суму 39093,00 грн. та актом здачі-приймання робіт (надання послуг) за жовтень 2008 року на суму 5820,00 грн.

Відповідно до вказаних актів було виконано роботи на загальну суму 212915,40 грн.

В свою чергу, відповідач частково оплатив виконані роботи на суму 110000,00 грн., а саме: 20.03.2009 сплачено 20000,00 грн., із зазначенням призначення платежу - БМР згідно ф3 по ж/б Ушинського; 18.03.2011 сплачено 5000,00 грн. із зазначенням платежу - виконання БМР по Ушинського, 14 згідно договору № 406-а від 01.09.2008; 11.07.2012 сплачено 30000,00 грн. - оплата за виконані БМР по ж/б № 14-А вул. Ушинського; 26.02.2013 сплачено 30000,00 грн. - оплата виконання БМР по вул. Ушинського згідно з договором № 406-а від 01.09.2008; 27.06.2013 сплачено 25000,00 грн. - оплата виконання БМР по вул. Ушинського згідно з договором №406-а від 01.09.2008.

Таким чином, виходячи з призначення платежу, визначеного в платіжних документах, доказів зміни якого суду не надано, відповідач 18.03.2011, 26.02.2013 та 27.06.2013 здійснив оплату за договором №406-а від 01.09.2008; а 20.03.2009 та 11.07.2012 - за фактично виконані роботи.

Так, як встановлено під час розгляду справи, 01.09.2008 між Відкритим акціонерним товариством «ТРЕСТ Київміськбуд-3» (генпідрядник) та Відкритим акціонерним товариством «Спеціалізоване будівельно-монтажне управління» (субпідрядник) укладено договір №406а, відповідно до умов якого генпідрядник передає, а субпідрядник приймає на себе виконання земляних робіт, пов'язаних з влаштуванням котловану на об'єкті: «Будівництво житлового будинку по вул. Ушинського, 14А в м. Києві», згідно робочої документації (п. 1.1 договору).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін; належних та допустимих, в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, доказів визнання договору недійсним або того, що договір підписаний пізніше від визначеної в ньому дати, суду не представлено, що спростовує твердження позивача про не додержання процедури його укладання.

За умовами п.п. 2.1-2.2 договору початок робіт сторони визначили вересень 2008 року, а закінчення робіт - листопад 2008 року.

Договірна ціна за один метр кубічний розробки ґрунту з перевезенням до 17 км., визначена на рівні цін 2008р., є твердою і остаточною на весь період виконання робіт і складає 53,00 грн. (п. 3.1 договору).

При цьому, генпідрядник до початку робіт перераховує субпідряднику для придбання паливно-мастильних матеріалів, аванс в розмірі 30% від об'єму БМР, запланованих до виконання на поточний місяць, при умові перерахування коштів замовником. Розрахунки здійснюються щомісячно за фактично виконані роботи згідно форми КБ-2В та довідки про вартість виконаних робіт по встановленій формі КБ-3. Оплата за виконані роботи субпідрядником здійснюється у розмірі 95 відсотків від суми довідки про вартість виконаних робіт по формі КБ-3. Накопичені 5 відсотків відкладених платежів, (як гарантія виконаних зобов'язань субпідрядника за договором) сплачуються субпідряднику після виконання ним своїх зобов'язань. Генпідрядник гарантує оплату прийнятих робіт протягом п'яти банківських днів з моменту підписання актів приймання виконаних робіт по формі КБ-2В і довідки по формі КБ-3, після отримання коштів від замовника (п.п. 4.1-4.3 договору).

Пунктом 5.1 договору визначено, що фактично виконані субпідрядником обсяги робіт оформляються актами приймання по формі КБ-2в і довідкою по формі КБ-3.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними зобов'язань (п.10.2 договору).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, а відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Приймаючи до уваги, що вказаний договір набирає чинності саме з моменту підписання - 01.09.2008, строк здійснення робіт відповідно до умов договору визначено з вересня 2008 року по листопад 2008 року, та враховуючи, що його предметом є виконання земляних робіт, пов'язаних з влаштуванням котловану на об'єкті: «Будівництво житлового будинку по вул. Ушинського, 14А в м. Києві», суд вважає, що акт приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2008 року на суму 22155,60 грн. (форми КБ-2в), довідка про вартість виконаних підрядних робіт за вересень 2008 року на суму 22155,60 грн. (форми КБ-3), акт приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 року на суму 39093,00 грн. (форми КБ-2в), довідка про вартість виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 року на суму 39093,00 грн. (форми КБ-3) підтверджують факт виконання робіт саме в рамках договору №406-а від 01.09.2008, оскільки роботи та строки здійснення робіт, згідно з означеними актами, чітко співвідносяться з роботами, виконання яких приймає генпідрядник відповідно до умов договору.

Отже, загальна вартість виконаних робіт за договором складає 61248,60 грн.

За умовами п.п. 4.2, 4.3 договору розрахунки за виконані роботи здійснюються щомісячно протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання актів приймання виконаних робіт форми КБ-2в і довідок форми КБ-3.

Таким чином, з урахуванням п. 4.3 договору, та враховуючи, що в актах приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2008 року та жовтень 2008 року не зазначена дата їх підписання сторонами, акт приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2008 року на суму 22155,60 грн. вважається підписаним 30.09.2008, а відповідно, відповідач повинен був оплатити роботи за вказаним актом в термін до 08.10.2008; акт приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 №1 на суму 39093,00 грн. вважається підписаним сторонами 31.10.2008, у зв'язку з чим, відповідач повинен був оплатити виконані роботи за вказаним актом в термін до 08.11.2008.

На виконання умов договору №406а від 01.09.2008 відповідач сплатив грошові кошти у загальному розмірі 60000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №464 від 18.03.2011 на суму 5000,00 грн., №1307 від 26.02.2013 на суму 30000,00 грн. та №3866 від 27.06.2013 на суму 25000,00 грн. При цьому, інші платежі (20.03.2009 та 11.07.2012) здійснені в позадоговірних відносинах сторін, оскільки в призначенні платежів відсутні посилання на договір.

Таким чином, заборгованість відповідача за договором №406а від 01.09.2008 складає 1248,60 грн. (61248,60 грн. - 60000,00 грн. = 1248,00 грн.).

В той же час, відповідно до п. 3.3 договору субпідрядник сплачує щомісячно генпідряднику за послуги генпідряду кошти в розмірі 2,1% від вартості виконаних робіт. Генпослуги знімаються з оплати за виконані субпідрядником роботи у довідці форми КБ-3.

Як зазначив відповідач та не спростовано позивачем, сума коштів у розмірі 1248,60 грн. складає вартість послуг генпідряду, яка була знята з оплати відповідачем.

Відтак, оскільки договір передбачає можливість зняття (утримання) оплати таких послуг, відповідач як генпідрядник мав право на утримання оплати в розмірі 1286,22 грн., у зв'язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 1248,60 грн., задоволенню не підлягають.

Разом з тим, оскільки відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за період з 01.11.2008 по 14.10.2014.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові №48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за актом приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2008 року на суму 22155,60 грн. та за актом приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 року №1 на суму 39093,00 грн., суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість даних вимог.

Так, з урахуванням зняття вартості послуг генпідряду з оплати у відповідності до умов п. 3.3 договору №406а від 01.09.2008, за актом приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2008 року на суму 22155,60 грн. до оплати підлягає сума у розмірі 21690,33 грн.; за актом приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 №1 на суму 39093,00 грн. підлягає оплаті сума у розмірі 38272,05 грн., на які і слід нараховувати 3% річних та інфляційні втрати.

За перерахунком суду розмір 3 % річних за актом приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2008 року, з врахуванням оплати (18.03.2011 - 5000,00 грн., 26.02.2013 - 30000,00 грн., з яких 16690,33 грн. зараховано в оплату за актом приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2008 року), становить 2519,35 грн. (21690,33 грн. х3/100/366х61 (з 01.11.2008 (початок періоду визначено позивачем) по 31.12.2008) = 108,45 грн.; 21690,33 грн. х3/100/365х806 (з 01.01.2009 по 17.03.2011) = 1436,91 грн.; 16690,33 грн. х 3/100/365х289 (з 18.03.2011 по 31.12.2011) = 396,46 грн.; 16690,33 грн. х 3/100/366х366 (з 01.01.2012 по 31.12.2012) = 500,71 грн.; 16690,33 грн. х3/100/365х56 (з 01.01.2013 по 25.02.2013) = 76,82 грн.)

Розмір інфляційних втрат за актом приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2008 року за перерахунком суду становить 6950,02 грн. (21690,33 грн. х 131,21033655 ( індекс інфляції за період з листопада 2008 по березень 2011)/100 - 21690,33 грн. = 6769,62 грн.; 16690,33 грн. х 101, 0808644 ( індекс інфляції за період з квітня 2011 по лютий 2013)/100 - 16690,33 грн. = 180,40 грн.)

За актом приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 року №1 з врахуванням оплати (26.02.2013 - 30000,00 грн., з яких 13309,67 грн. зараховано в оплату за актом приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 року, та оплати 27.06.2013 - 25000,00 грн.) 3% річних, за розрахунком суду, становить 5186,46 грн. (38272,05 грн. х 3/100/366х54 (за період з 08.11.2008 по 31.12.2008) = 169,40 грн.; 38272,05 грн. х 3/100/365х1095 (за період з 01.01.2009 по 31.12.2011) = 3444,48 грн.; 38272,05 грн. х 3/100/366х366 (за період з 01.01.2012 по 31.12.2012) = 1148,16 грн.; 38272,05 грн. х 3/100/365х56 (за період з 01.01.2013 по 25.02.2013) = 176,16 грн.; 24962,38 грн. х 3/100/365х121 (за період з 26.02.2013 по 26.06.2013) = 248,26 грн.)

Розмір інфляційних втрат за актом приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 року №1, за розрахунком суду, становить 12512,57 грн. (38272,05 грн. х 132,62854237 (індекс інфляції за період з листопада 2008 по лютий 2013)/100 - 38272,05 грн. = 12487,61 грн.; 24962,38 грн. х 100,1 (індекс інфляції за період з березня 2013 по червень 2013)/100 - 24962,38 грн. = 24,96 грн.)

В той же час, відповідач подавав заяви про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 та ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України загальна позовна давність тривалістю у три роки застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

При цьому, за приписами п. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як зазначалось вище, роботи за актом приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2008 відповідач повинен був оплатити в термін до 08.10.2008, у зв'язку з чим, перебіг строку для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих по даному акту, розпочинається з 08.10.2008 та спливає 07.10.2011.

Втім, як встановлено частиною 1 статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

18.03.2011 та 26.02.2013 були здійснені оплати робіт, тобто відповідачем були вчинені дії, які свідчать про визнання ним свого боргу за актом приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2008 року на суму 22155,60 грн., у зв'язку з чим, перебіг строку позовної давності переривався. При цьому, судом враховано, що незважаючи на те, що в платіжних дорученнях від 18.03.2011, 26.02.2013 та 27.06.2013 відсутні посилання на акти виконаних робіт, погашення заборгованості повинно здійснюватись в порядку календарної черговості її виникнення.

Позивач звернувся до суду з позовом 21.05.2013, а відтак, строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу за актом приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2008 року пропущено не було, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних, розмір яких за перерахунком суду склав 2519,34 грн. та інфляційних втрат, розмір яких за перерахунком суду склав 6950,02 грн. за період з 01.11.2008 по 25.02.2013 підлягають задоволенню.

Разом з цим, суд дійшов висновку про пропуск позивачем строку позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат нарахованих на суму боргу за актом приймання виконаних робіт за жовтень 2008 року №1.

Так, у відповідності до п. 4.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» визнання боржником свого боргу після спливу позовної давності не свідчить про переривання перебігу такої давності. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, в тому числі, належати: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу, при цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

При цьому, зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань,оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу) (п. 5.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів»).

Таким чином, оскільки оплата за актом приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 року №1 надійшла вже після спливу строку позовної давності (08.11.2011), а саме 26.02.2013 та 27.06.2013, строк позовної давності за вимогами позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за вказаним актом станом на час звернення позивача з позовом до суду сплив, а відтак, зазначені вимоги у відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України не підлягають задоволенню.

Окрім вищевикладеного, сторонами також були підписані акти за липень 2008, за серпень 2008 та акт здачі-приймання робіт (надання послуг) за жовтень 2008, які за висновками суду не відносяться до договору №406а від 01.09.2008, оскільки акт виконаних робіт за липень 2008 року на суму 25104,00 грн., акт приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2008 року №1 на суму 120742,80 грн. (форми КБ-2в) та довідка про вартість виконаних підрядних робіт за серпень 2008 року (форми КБ-3) були підписані сторонами до укладення договору № 406-а від 01.09.2008, який не містить умов про те, що його дія розповсюджується на правовідносини, які склалися до його укладення, а зі змісту акта здачі-приймання робіт (надання послуг) за жовтень 2008 року на суму 5820,00 грн. вбачається, що такий акт оформлено у зв'язку з наданням послуг механізмів, а саме: екскаватора DOOSAN SOLAR 210W-V і форма вказаного акта є відміною від форми акта КБ-2в, яка передбачена п. 5.1 договору № 406-а від 01.09.2008.

Всього робіт та послуг виконано за вказаними актами на загальну суму 151666,80 грн.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

За загальним правилом відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

При цьому, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 статті 181 ГК України також допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ст. 640 ЦК України).

При цьому, відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

В свою чергу, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ст. 642 ЦК України).

Відтак, оскільки додані до матеріалів справи акти виконаних робіт містять найменування робіт, їх вартість та підписи уповноважених осіб сторін (доказів протилежного суду не надано), суд приходить до висновку, що між сторонами мало місце також укладення договорів підряду у спрощений спосіб.

При цьому, доводи позивача про те, що всі роботи щодо оплати яких існує заборгованість, виконувались як єдиний комплекс робіт на об'єкті з будівництва житлового будинку по вул. Ушинського у період з липня по жовтень 2008 року не спростовує факт того, що роботи проводились, як в рамках укладеного окремого договору, так і договорів, укладених у спрощений спосіб, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

За умовами ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 №14 визначено, що днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 27.09.2013, який отриманий відповідачем 30.09.2013, Відкрите акціонерне товариство «Спеціалізоване будівельно-монтажне управління» звернулось до відповідача з вимогою про погашення заборгованості.

Отже, відповідач повинен був не пізніше 07.10.2013, виконати вимоги частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України та сплатити суму боргу, чого не зробив.

Втім, до настання цього строку відповідач провів часткові оплати, а саме: 20.03.2009 - 20000,00 грн., 11.07.2012 - 30000,00 грн.

Отже, акт виконаних робіт за липень 2008 року на суму 25104,00 грн. оплачено відповідачем в повному обсязі, акт приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2008 року №1 на суму 120742,80 грн. залишився частково неоплаченим на суму 95846,80 грн., а акт здачі-приймання робіт (надання послуг) за жовтень 2008 року на суму 5820,00 грн. залишився взагалі неоплаченим відповідачем.

Таким чином, неоплачена вартість робіт за актами виконаних робіт за липень 2008 року за серпень 2008 року №1 та актом здачі-приймання робіт (надання послуг) за жовтень 2008 року на суму 5820,00 грн. складає 101666,80 грн., яка є обґрунтованою та доведеною під час розгляду справи.

В той же час, відповідач заявив про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як роз'яснено в постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» відповідно до п. 5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання, тобто після закінчення передбаченого частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України семиденного строку від дня пред'явлення вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 10.02.2009 у справі №12/274, від 24.03.2014 у справі №32/133, від 09.12.2014 у справі №910/17167/13.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що строк оплати виконаних робіт настав 07.10.2013, строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 101666,80 грн. не сплинув, у зв'язку з чим позовні вимоги щодо стягнення боргу в розмірі 101666,80 грн. підлягають задоволенню.

Разом з тим, оскільки відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за період з 01.11.2008 по 14.10.2014.

Однак, оскільки судом встановлено, що право вимоги у позивача за означеними актами виникло 07.10.2013, нарахування 3 % річних та інфляційних витрат повинно здійснюватись за період з 08.10.2013 по 14.10.2014, а не з 01.11.2008, як визначив позивач.

За розрахунком суду, розмір 3% річних, складає 3108,50 грн. (101666,80 грн. х3/100/365х372 (за період з 08.10.2013 по 14.10.2014) = 3108,50 грн.), а розмір інфляційних втрат за розрахунком суду, складає 17757,28 грн. (101666,80 грн. х 117,46615753 (індекс інфляції за період з жовтня 2013 по вересень 2014)/100 - 101666,80 грн. = 17757,28 грн.).

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення 101666,80 грн. - основного боргу, 5627,85 грн. (2519,35 грн. + 3108,50 грн.) - 3 % річних та 24707,30 грн. (6950,02 грн. + 17757,28 грн.) - інфляційних втрат.

При цьому, 23.04.2014 між Відкритим акціонерним товариством «Спеціалізоване будівельно-монтажне управління (цедент) та Дочірнім підприємством «Управління спеціальних машин №2» ВАТ «Будмеханізація» (цесіонарій) укладено договір відступлення права вимоги №23/04, який спрямований на відступлення в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, цедентом цесіонарієві права вимоги, належного цедентові, внаслідок чого цесіонарій стає кредитором у правовідносинах з Публічним акціонерним товариством «Трест «Київміськбуд-3» (боржник), які первісно виникли внаслідок виконання цедентом на користь боржника підрядних робіт та послуг на об'єкті останнього «Будівництво житлового будинку 14-А за адресою: м. Київ, вул. Ушинського», що оформлені актом виконаних робіт за липень 2008 року на суму 25104,00 грн.; актом №1 приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2008 року на загальну суму 120742,80 грн.; актом №1 приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2008 року на загальну суму 22155,60 грн.; актом №1 приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 року на загальну суму 39093,00 грн. та актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) за жовтень 2008 року на загальну суму 5820,00 грн.

За цим договором до цесіонарія переходить право вимагати (замість цедента) від боржника належного та реального виконання усіх обов'язків, право вимагати за якими належить цеденту, в обсязі на умовах, що існували на момент переходу цих прав, а саме: вимагати від Публічного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-3» виконання зобов'язань по сплаті на користь цесіонарія 102915,40 грн. основного боргу за виконані роботи і надані послуги на об'єкті боржника «Будівництво житлового будинку 14-А за адресою: м. Київ, вул. Ушинського» та будь-яких похідних з/від вказаного основного боргу вимог (включаючи інфляційні втрати та 3% річних за користування коштами - поточні та такі, що виникнуть у майбутньому, судовий збір й інші судові витрати).

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За приписами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України).

За таких обставин, право вимоги щодо стягнення заборгованості за актом виконаних робіт за липень 2008 року; актом №1 приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2008 року; актом №1 приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2008 року; актом №1 приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 року та актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) за жовтень 2008 року належить Дочірньому підприємству «Управління спеціальних машин №2» ВАТ «Будмеханізація» (нова назва - Дочірнє підприємство «Управління спеціальних машин №2» Товариства з обмеженою відповідальністю "УБК Будмеханізація").

За змістом п. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

З аналізу вказаної статті випливає, що договір повинен бути пов'язаним із предметом спору, тобто позовна вимога ґрунтується на договорі, що його суд може визнати недійсним з власної ініціативи.

В той час, як в даному випадку позовні вимоги ґрунтуються на договорі №406-а від 01.09.2008, акті виконаних робіт за липень 2008 року, акті №1 приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2008 року та акті здачі-приймання робіт (наданих послуг) за жовтень 2008 року, а не на договорі відступлення права вимоги №23/04 від 23.04.2014, який до того ж є самостійним предметом розгляду в справі №910/15665/14, що перебуває в провадженні господарського суду міста Києва.

В зв'язку з цим, суд не вбачає підстав для застосування п. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, заборгованість за виконані роботи і надані послуги на об'єкті «Будівництво житлового будинку 14-А за адресою: м. Київ, вул. Ушинського» підлягає стягненню на користь нового кредитора - ДП «Управління спеціальних машин №2» ТОВ "УБК Будмеханізація".

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» визначено, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Відтак, судовий збір за позовом, з урахуванням сплаченого за подачу апеляційної та касаційної скарги, покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам відповідно до ст. 49 ГПК України та складає 2640,05 грн. - за розгляд справи господарським судом міста Києва та 2267,14 грн. - за розгляд справи в апеляційній та касаційній інстанціях.

При цьому, переплачена сума судового збору у розмірі 921,55 грн., сплачена на підставі платіжного доручення №652 від 21.05.2013 підлягає поверненню позивачу, оскільки п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Що стосується заявлених до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 10000,00 грн., то суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок відшкодувати такі витрати в розмірі 5896,23 грн.

Так, відповідно до п. 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Як документальне підтвердження наявності підстав для стягнення з відповідача 10000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано договір від 17.07.2014 №01-07/14 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого позивач як замовник доручив, а адвокат Мольченко Володимир Георгійович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2942/10 від 29.09.2005) зобов'язався представляти інтереси замовника в господарському суді міста Києва при новому розгляді справи та інших органах, установах, підприємствах і організаціях України, пов'язані з розглядом позову про стягнення коштів із Публічного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-3» (справа №910/9508/13 про стягнення коштів по об'єкту будівництва по вул. Ушинського, 14А), однак не включаючи апеляційного та касаційного перегляду справ, виконання рішення суду, перегляду справ Верховним Судом України, перегляду справ за нововиявленими обставинами.

На підтвердження фактичного здійснення витрат на оплату послуг адвоката позивачем суду надано платіжне доручення №4 від 31.07.2014 про перерахування позивачем Мольченку В.Г. 10000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. За таких обставин суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При цьому, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна надавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

В даному випадку, суд дійшов висновку про те, що вимоги про стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвоката з урахуванням обставин справи, категорії спору, тривалості розгляду справи та часткового задоволення позову є співрозмірними та підлягають задоволенню частково, у розмірі 5896,23 грн.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 0.02.2014 у справі № 904/7731/13, від 03.07.2014 у справі № 910/2040/14, від 24.09.2014 у справі №916/1425/14.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ТРЕСТ Київміськбуд-3" (03058, м. Київ, вул. Леваневського, буд.5, ідентифікаційний код 04012678) на користь Дочірнього підприємства «Управління спеціальних машин №2» Товариства з обмеженою відповідальністю "УБК Будмеханізація" (01013, м. Київ, пров. Деревообробний, буд. 3, ідентифікаційний код 05503256) 101666 (сто одну тисячу шістсот шістдесят шість) грн. 80 коп. - основного боргу, 5627 (п'ять тисяч шістсот двадцять сім) грн. 85 коп. - 3 % річних, 24707 (двадцять чотири тисячі сімсот сім) грн. 30 коп. - інфляційних втрат, 2640 (дві тисячі шістсот сорок) грн. 05 коп. - судового збору, 2267 (дві тисячі двісті шістдесят сім) грн. 14 - судового збору за розгляд справи в апеляційній та касаційній інстанціях та 5896 (п'ять тисяч вісімсот дев'яносто шість) грн. 23 коп. - витрат на відшкодування послуг адвоката.

3. Повернути Дочірньому підприємству «Управління спеціальних машин №2» Товариства з обмеженою відповідальністю "УБК Будмеханізація" (01013, м. Київ, пров. Деревообробний, буд. 3, ідентифікаційний код 05503256) з Державного бюджету України переплачену суму судового збору у розмірі 921 (дев'ятсот двадцять одну) грн. 55 коп., сплачену на підставі платіжного доручення №652 від 21.05.2013.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено 31.01.2015.

Головуючий суддя Т.В.Васильченко

Судді О.В.Нечай

Ю.О.Підченко