ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 лютого 2015 року Справа № 5009/3193/12
Вищий господарський суд України в складі колегії

суддів:Овечкін В.Е. Чернов Є.В. Цвігун В.Л.
розглянув касаційну скаргуДержавного підприємства "Бердянський морський торговельний порт"
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10 грудня 2014
у справі№ 5009/3193/12 господарського суду Запорізької області
за позовомЗапорізького прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в інтересах держави в особі: 1. Міністерства інфраструктури України в особі Державного підприємства Бердянський морський торговельний порт; 2. Регіонального відділення фонду державного майна України по Запорізькій області
до про товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Хортиця" стягнення 2 302 752, 00 грн. неустойки та зобов'язання повернути майно
В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга від 30.12.2014 вих.№323/40-юр (вх. ВГСУ № 1012/2015(а) від 28.01.2015), що подана через апеляційний господарський суд 09.01.2015, не відповідає вимогам процесуального закону та підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до приписів частин 4 ст. 111 ГПК України, до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За вимогами касаційної скарги скаржник просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2014р. та рішення господарського суду Запорізької області від 11.09.2014р. в повному обсязі та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно п.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір"підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказам, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

З огляду на те, що позивачем оскаржується постанова апеляційного господарського суду від 10.12.2014р. предметом спору є вимога про зобов'язання повернути майно та стягнення 2 302 752, 00 грн., то судовий збір при поданні скарги має сплачуватися як з двох позовних вимог немайнового та майнового характеру.

Таким чино, необхідна до плати сума судового збору має становити 23880 грн. 12 коп. (23027, 52 + 852, 60).

Як вбачається з тексту касаційної скарги, скаржник просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі, враховуючий складний майновий стан ДП "Бердянський морський торговельний порт".

Розглянувши заявлене клопотання, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п.5 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.07.2012 р. № 01-06/869/2012 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Оскільки скаржником не надано суду жодних доказів в обґрунтування обставин, які наведені в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, зокрема, пов'язаних з важким матеріальним становищем, тому підстав для задоволення даного клопотання не має.

Відповідно до п. 4 частини першої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини третьої ст.1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення зазначених обставини скаржник має право повторно подати скаргу в загальному порядку.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 44, 86, 107, 108, п. 4 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Бердянський морський торговельний порт" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 року у справі № 5009/3193/12 господарського суду Запорізької області не приймати до розгляду і повернути.

Головуючий, суддя В. Овечкін

судді Є. Чернов

В. Цвігун