РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015Справа № 910/25991/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-технологічна компанія "ДАКМАС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Солід"

про стягнення 306 653,74 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Науменко О.А.;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-технологічна компанія "ДАКМАС" (надалі - ТОВ "ДАКМАС") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Солід" (надалі - ТОВ "Будівельна компанія "Солід") про стягнення 306 653,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов Договору підряду №90/13 від 04.10.2013 року позивач виконав роботи, а відповідач належним чином грошове зобов'язання по оплаті виконаних робіт не виконав, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 284 472,80 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 16 380,71 грн., 3 % річних у розмірі 5 800,23 грн. за порушення виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.11.2014 року порушено провадження у справі № 910/25991/14 та призначено розгляд справи на 16.12.2014 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.12.2014 року у зв'язку із неявкою представника відповідача та не виконанням ним вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, розгляд справи відкладено на 20.01.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року розгляд справи відкладено на 03.02.2015 року, продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

В судове засідання, призначене на 03.02.2015 року представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

При цьому, суд відзначає, що за змістом ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 03057, м. Київ, вулиця Смоленська, будинок 31-33, на яку направлялися ухвали суду, підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, справа може бути розглянута за наявними в ній документами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2013 року між ТОВ "Будівельна компанія "Солід" (замовник) та ТОВ "ДАКМАС" (підрядник) було укладено договір підряду №90/13 (надалі - Договір), відповідно до умов якого підрядник зобов'язується за завданням замовника на свій ризик власними або залученими силами виконати будівельно-монтажні роботи з вогнезахисту металевих конструкцій (надалі - роботи) на об'єкті: «Північна частина існуючого цеху санітарно-гігієнічної продукції з прибудовами ТОВ «Проктер енд Гембл Україна», в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Пунктом 2.2 Договору (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №1 від 22.11.2013 року, Додатковою угодою №2 від 14.05.2014 року) передбачено, що договірна ціна за цим Договором є твердою, визначається згідно ДБН Д.1.1-1-2000 і відповідно до кошторису складає 240 228,67 грн., крім того ПДВ 20 % - 48 045,73 грн., всього - з урахуванням ПДВ 20 % - 288 274,40 грн.

Згідно з п.7.2 Договору оплата виконаних робіт здійснюється замовником на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрат за формою КБ-3, Актів КБ-2в та рахунку-фактури. Оплата здійснюється тільки по оригіналах рахунків-фактур, коли виникає зобов'язання по Договору внаслідок виконання умов цього Договору.

Строк оплати становить 30 робочих днів з дати підписання Сторонами акту КБ-2в та надання підрядником рахунку-фактури (п.7.3 Договору).

На виконання умов Договору позивачем було виконано, а відповідачем прийнято підрядні роботи, що підтверджується підписаними представниками та скріпленими печатками сторін актами приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2013 року №1,2 від 17.12.2013 року на суму 216 257,80 грн. та 30 595,00 грн. відповідно, за серпень 2014 року №3 від 29.08.2014 року на суму 37 620,00 грн., а також Додатковою угодою №3 від 26.08.2014 року, підписаною представниками та скріпленим печатками сторін, де у п. 2 визначено, що сума боргу замовника складає 284 472,80 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 47 412,13 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті виконаних на підставі Договору підрядних робіт, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 284 472,80 грн.

Договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання в т.ч. Глави 61 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковими для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Матеріалами справи (актами приймання виконаних підрядних робіт, Додатковою угодою №3) підтверджується виконання позивачем на підставі Договору підрядних робіт, прийняття їх відповідачем та існування заборгованості останнього по оплаті виконаних підрядних робіт у загальному розмірі 284 472,80 грн., а саме: за актом приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2013 року №1 від 17.12.2013 року у розмірі 216 257,80 грн., за актом приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2013 року №2 від 17.12.2013 року у розмірі 30 595,00 грн., за актом приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2014 року №3 від 29.08.2014 року у розмірі 37 620,00 грн.

Вказані акти містять підписи повноважних представників та відтиски печаток сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та пункту 7.3 Договору грошове зобов'язання відповідача по оплаті виконаних позивачем підрядних робіт мало бути виконано протягом наступних 30 робочих днів з дати підписання Сторонами акту КБ-2в та надання підрядником рахунку-фактури.

Таким чином, матеріалами справи належним чином підтверджується існування заборгованості відповідача по оплаті виконаних позивачем підрядних робіт у загальному розмірі 284 472,80 грн., грошове зобов'язання по оплаті якої на момент розгляду справи настало.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 284 472,80 грн. за виконані згідно Договору роботи. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ТОВ "Будівельна компанія "Солід" обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення її від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги Підприємства про стягнення з Компанії заборгованості у розмірі 284 472,80 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 16 380,71 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання, що виникло за період з 03.02.2014 року по 13.10.2014 року, який визначено позивачем у наданому розрахунку.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки, що передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.11.2 Договору за несвоєчасну оплату виконаних робіт замовник сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно сплачених коштів, за весь час прострочення.

Так 26.08.2014 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №3, де у п. 3 сторони дійшли згоди внести зміни до п.11.2 Договору і виклали його в наступній редакції: "за несвоєчасну оплату виконаних робіт замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно сплачених коштів, за весь час прострочення".

Пунктом 7 Додаткової угоди №3 визначено, що дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, суд відзначає, що правомірним є нарахуванням позивачем пені з моменту порушення грошового зобов'язання і до підписання Додаткової угоди №3 у розмірі облікової ставки Національного банку України, а з дати підписання зазначеної угоди - у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Крім того, суд відзначає, що згідно з положеннями ч.6 ст. 232 Господарського кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, з урахуванням того, що датою початку нарахування пені позивачем визначено 03.02.2014 року, нарахування пені припиняється 03.08.2014 року, а не 13.10.2014 року як невірно визначено позивачем у розрахунку.

З урахуванням викладеного, за перерахунком суду розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача за несвоєчасну оплату виконаних робіт, за визначений судом період, а саме з 03.02.2014 року по 03.08.2014 року (за актом приймання виконаних підрядних робіт №1) становить - 9 302,05 грн., за актом приймання виконаних підрядних робіт №2 за період з 03.02.2014 року по 03.08.2014 року - 1 316,00 грн., за актом приймання виконаних підрядних робіт №3 за період з 13.10.2014 року по 10.11.2014 року (вірно визначений позивачем) - 747,25 грн.

Таким чином, розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 11 365,30 грн.

Позивачем також заявлена вимога про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 5 800,23 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наявність прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних за період з 03.02.2014 року по 10.11.2014 року (за актами приймання виконаних підрядних робіт №1,2), погоджується з наданим розрахунком та вважає, що 3 % річних підлягають стягненню в розмірі 5 701,28 грн.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення 3 % річних за період з 13.10.2014 року по 10.11.2014 року (за актом приймання виконаних підрядних робіт №3) на суму 98,95 грн.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми, суд відзначає, що позивачем невірно обраховану суму 3 % річних за період з 13.10.2014 року по 10.11.2014 року, що підлягають стягненню з відповідача. За перерахунком суду за вказаний період з відповідача підлягає стягненню 3 % річних у розмірі 89,67 грн.

Таким чином, загальний розмір 3 % річних, що підлягає стягненню з відповідача становить 5 790,95 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Солід" суми основного боргу в розмірі 284 472,80 грн., пені в розмірі 11 365,30 грн., 3 % річних в розмірі 5 790,95 грн.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-технологічна компанія "ДАКМАС" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Солід" (03057, м. Київ, вулиця Смоленська, будинок 31-33, ідентифікаційний код 36158057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-технологічна компанія "ДАКМАС" (07500, Київська обл., Баришівський район, селище міського типу Баришівка, вулиця Пархоменка, будинок 34, ідентифікаційний код 37649016) основний борг у розмірі 284 472 (двісті вісімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят дві) грн. 80 коп., пеню в розмірі 11 365 (одинадцять тисяч триста шістдесят п'ять) грн. 30 коп., 3 % річних у розмірі 5 790 (п'ять тисяч сімсот дев'яносто) грн. 95 коп.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 04.02.2015 р.

Суддя М.М. Якименко