ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 січня 2015 р. Справа № 918/1771/14

Суддя Горплюк А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз"

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 355 024 грн. 15 коп., з яких 258 485 грн. 00 коп. основного боргу, 13 722 грн. 41 коп. 30% річних, 11 945 грн. 49 коп. пені та 70 871 грн. 25 коп. штрафу

В засіданні приймали участь:

Від позивача : не з'явився.

Від відповідача : не з'явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 380 071 грн. 83 коп., з яких 283 485 грн. 00 коп. основного боргу, 13 747 грн. 08 коп. 30% річних, 11 968 грн. 50 коп. пені та 70 871 грн. 25 коп. штрафу. Просить в рахунок погашення заборгованості Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у сумі 380 071 грн. 83 коп. з яких 283 485 грн. 00 коп. основного боргу, 13 747 грн. 08 коп. 30% річних, 11 968 грн. 50 коп. пені та 70 871 грн. 25 коп. штрафу, звернути стягнення на предмет застави, що належить ОСОБА_2, а саме: посудина, що працює під тиском, заводський №157, реєстраційний №Р-3327 в Управлінні ДГНП по Рівненській обл. від 17.11.2010р.; посудина, що працює під тиском, заводський №984, реєстраційний №Р-3326 в Управлінні ДГНП по Рівненській обл. від 17.11.2010р.; посудина, що працює під тиском реєстраційний №Р-3073; посудина, що працює під тиском, заводський №510, реєстраційний №Р-3270 зареєстрований в Управлінні ДГНП по Рівненській обл.; колонка паливороздаточна ADAST заводський №036/02 2003 р.в.; колонка паливороздаточна ADAST заводський №143/03 2003 р.в.; колонка паливороздаточна «Шельф…LPG» заводський №2692 від 25/06/2007 р.в., що знаходяться за адресами: АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, шляхом продажу з аукціону/публічних торгів/ з початковою ціною предмета застави, визначеної у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 15.12.2014р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження, справу призначено до слухання на 25.12.2014р..

Ухвалою суду від 25.12.2014р. розгляд справи відкладено на 15.01.2015р..

Ухвалою суду від 15.01.2015р. розгляд справи відкладено на 29.01.2015р..

16.01.2015р. позивач, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій у зв'язку з частковою сплатою заборгованості. Просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз" заборгованість в розмірі 355 024 грн. 15 коп., з яких 258 485 грн. 00 коп. основного боргу, 13 722 грн. 41 коп. 30% річних, 11 945 грн. 49 коп. пені та 70 871 грн. 25 коп. штрафу. В решті позовних вимог просив задоволити позов в повному обсязі (а.с.72-75).

Пунктами 3.10, 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Частиною 2 пункту 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012р. «Про судове рішення» роз'яснено, що про зміну предмета або підстав позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, якщо відповідну заяву прийнято господарським судом, зазначається в описовій частині рішення, і подальший виклад рішення, в тому числі його резолютивної частини, здійснюється з урахуванням такої заяви. При цьому у господарського суду відсутні підстави для припинення провадження у справі в частині, на яку зменшився розмір позовних вимог.

Таким чином, оскільки до закінчення судового розгляду позивачем до канцелярії суду подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, суд розглядає справу з урахуванням вказаної заяви.

28.01.2015р. позивач, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав заяву про зміну позовних вимог, якою відмовився від позовної вимоги про звернення стягнення на предмет застави, що належить ОСОБА_2, шляхом продажу з аукціону/публічних торгів/ з початковою ціною предмета застави, визначеної у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» в рахунок погашення заборгованості.

Ухвалою суду від 29.01.2015 р. припинено провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в частині звернення стягнення на предмет застави, що належить ОСОБА_2, а саме: посудина, що працює під тиском, заводський №157, реєстраційний №Р-3327 в Управлінні ДГНП по Рівненській обл. від 17.11.2010р.; посудина, що працює під тиском, заводський №984, реєстраційний №Р-3326 в Управлінні ДГНП по Рівненській обл. від 17.11.2010р.; посудина, що працює під тиском реєстраційний №Р-3073; посудина, що працює під тиском, заводський №510, реєстраційний №Р-3270 зареєстрований в Управлінні ДГНП по Рівненській обл.; колонка паливороздаточна ADAST заводський №036/02 2003 р.в.; колонка паливороздаточна ADAST заводський №143/03 2003 р.в.; колонка паливороздаточна «Шельф…LPG» заводський №2692 від 25/06/2007 р.в., знаходяться за адресами: АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, шляхом продажу з аукціону/публічних торгів/ з початковою ціною предмета застави, визначеної у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», в рахунок погашення заборгованості Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у сумі 355 024 грн. 15 коп., з яких 258 485 грн. 00 коп. основного боргу, 13 722 грн. 41 коп. 30% річних, 11 945 грн. 49 коп. пені та 70 871 грн. 25 коп. штрафу.

Представник позивача в судові засідання не з'явився, проте позивачем було подано клопотання про розгляд справи без участі його повноважного представника.

Представник відповідача в судові засідання 25.12.2014р., 15.01.2015р. та 29.01.2015р. не з'явився, відзиву на позов не подав. Проте, до господарського суду Рівненської області повернулися поштові відправлення, якими відповідачу за адресою: 34500, АДРЕСА_1, було направлено ухвали від 15.12.2014р., 25.12.2014р. та 15.01.2015р., з довідкою відділення підприємства зв'язку: "За закінченням терміну зберігання" та "Тимчасово відсутній".

Разом з тим, з поданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 18.08.2011р., а також відповідно до договору постачання скрапленого газу №282/Г від 01.03.2014р. та Договору застави (а.с. 19 - 23, 27-34) вбачається, що місцезнаходження Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2: 34500, АДРЕСА_1.

Крім того, під час підготовки справи №918/1771/14 до розгляду суддею отримано спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.01.2015 р. (а.с. 68-69). Згідно якого реєстрація місцезнаходження Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2: 34500, АДРЕСА_2. Проте, до господарського суду Рівненської області повернулось поштове відправлення, яким відповідачу за адресою: 34500, АДРЕСА_2, було направлено ухвалу від 15.01.2015р., з довідкою відділення підприємства зв'язку: "За закінченням терміну зберігання" (а.с.108-110).

Вищезазначені обставини свідчить про неподання відповідачем органу реєстрації, всупереч пункту 5 частини 1 статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", відомостей про зміну фактичного місцезнаходження. Таким чином, негативні наслідки за вказане порушення покладаються на відповідача - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2.

Відповідно до частини 1 статті 64 ГПК України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Суд вбачає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви без участі представників сторін відповідно до статті 75 ГПК України.

В результаті розгляду матеріалів справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.2014р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз" (надалі - Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі - Покупець) укладено договір постачання скрапленого газу № 282/Г (надалі - Договір, а.с. 21-23), за умовами якого постачальник зобов'язується у відповідності з замовленням передавати партіями у власність покупцеві скраплений вуглеводневий газ марки СПБТ ДСТУ 4047-2001 та/або газ вуглеводневий скраплений марок Євро для двигунів внутрішнього згоряння ТУ У 23.2-1:2010 (надалі - товар), а покупець зобов'язується приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору та додаткових угод до нього (пункт 1.1. Договору).

Згідно з п. 1.2. Договору, кількість, асортимент, умови постачання, ціна товару та умови оплати вказуються в додаткових угодах, які є невід'ємними частинами договору.

У відповідності до п. 2.2. Договору, покупець оплачує товар за ціною та на умовах, встановлених постачальником в додаткових угодах до даного договору. В разі проведення поставки товару, не підписавши додаткової угоди у встановлений строк, на дану партію товару, покупець зобов'язаний провести розрахунок на протязі 2 (двох) банківських днів з дати отримання товару.

При наявності заборгованості перед постачальником за раніше відвантажений покупцю товар, платежі, що надходять на рахунок постачальника від покупця зараховуються в погашення існуючої заборгованості за попередні поставки товару (у порядку черговості) незалежно від указаного покупцем призначення платежу до повного погашення існуючої заборгованості (пункт 2.7. договору).

Відповідно до п. 4.3. Договору, у випадку порушення покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених договором та відповідними додаткам до нього, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується на весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами договору.

Згідно з п. 4.4. Договору, у випадку якщо термін прострочення покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 15 календарних днів, покупець зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 25% від суми заборгованості, протягом 5 робочих днів із дня одержання відповідної письмової вимоги постачальника. У випадку прострочення покупцем терміну здійснення взаєморозрахунку передбаченого договором або додатковою угодою до договору, покупець зобов'язаний на вимогу постачальника сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 % річних від простроченої суми за користування грошовими коштами (пункт 4.5. Договору).

У відповідності до п. 8.1. Договору, даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2014р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору. Закінчення строку дії договору не звільняє вину сторону від відповідальності за його невиконання.

20.04.2014р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №7501 до договору №282/Г від 01.03.2014р. (а.с.76), згідно пункту 1 якої постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець оплатити та прийняти нафтопродукти: скраплений газ на загальну суму 14 278 грн. 00 коп.. Пунктом 4 додаткової угоди сторони визначили, що покупець здійснює оплату товару протягом 11 календарних днів з моменту відвантаження товару.

22.04.2014р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №7501 до договору №282/Г від 01.03.2014р. (а.с.78 зворот), згідно пункту 1 якої постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець оплатити та прийняти нафтопродукти: скраплений газ на загальну суму 114 513 грн. 00 коп.. Пунктом 4 додаткової угоди сторони визначили, що покупець здійснює оплату товару протягом 14 календарних днів з моменту відвантаження товару.

19.05.2014р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір Застави (а.с.27-34), згідно пункту 1 якого заставодавець з метою забезпечення повного виконання зобов'язання, зазначеного в п.2 даного договору, передає в заставу заставодержателю, а заставодержатель приймає від заставодавця в заставу на умовах, визначених даним договором, майно, зазначене в п.5 даного договору.

У відповідності до п. 2 Договору Застави, даним договором забезпечується виконання зобов'язань заставодавця перед заставодержателем за договором постачання скрапленого газу №282/Г, укладеним між суб'єктом підприємницького діяльності (фізичною особою-підприємцем) ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз" « 282/Г» 01.03.2014р., зі всіма додатковими угодами, змінами та доповненнями до нього, надалі за текстом - договір постачання, а саме: повернення коштів у розмірі 320 000 грн. 00 коп. в строк до 31.12.2014р., зі сплатою неустойки та інших можливих витрат заставодержателя.

03.10.2014р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №14435 до договору №282/Г (а.с.24 зворот), згідно пункту 1 якої постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець оплатити та прийняти нафтопродукти: скраплений газ на загальну суму 288 694 грн. 00 коп.. Пунктом 4 додаткової угоди сторони визначили, що покупець здійснює оплату товару протягом 1 (один) календарних днів з моменту відвантаження товару.

Договір №282/Г від 01.03.2014р., Договір Застави від 19.05.2014р. та додаткові угоди підписані уповноваженими представниками та скріплені відбитками печаток сторін.

Матеріалами справи стверджено, що виконання домовленостей згідно видаткових накладних №7501 від 20.04.2014р. (а.с 76 зворот), №7508 від 22.04.2014р та №14435 від 03.10.2014р. - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз" передало, а Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 - прийняв товар - скраплений газ на загальну суму 417 494 грн. 00 коп..

Товар прийнятий відповідачем без зауважень.

Перелічені первинні документи мають необхідні реквізити відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (з подальшими змінами), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого Мінюстом України 05.06.1995 р. за № 168/704, тому є належними доказами того, що фактично відбулась господарська операція (в даному випадку - передача/прийняття товару за договором поставки) і, відповідно - є доказами зобов'язання відповідача перед позивачем.

На час звернення позивача з позовом до відповідача мало місце неналежне виконання зобов'язання щодо оплати товару у визначений договором та додатковими угодами строк. Станом на час звернення позивачем з позовом до суду заборгованість відповідача перед позивачем становила - 273 485 грн. 00 коп., що підтверджено платіжними дорученнями (а.с.80-82).

Претензія позивача від 03.1.2013 р. з вимогою про оплату заборгованості за поставлений товар в сумі 283 485 грн. 00 коп. та 70 871 грн. 25 коп. штрафних санкцій згідно договору на суму одержана відповідачем 08.11.2014 р. і залишена без реагування (а.с.37-42).

Заборгованість в сумі 15 000 грн. 00 коп. сплачена відповідачем після звернення позивачем з позовом до суду, що підтверджено платіжним дорученням № 121 від 26.12.2014р. на суму 15 000 грн. 00 коп. (а.с. 83).

На підставі пунктів 4.3. та 4.4. Договору позивач нарахував відповідачу пеню за період з 07.10.2014р. по 04.12.2014р. в розмірі 11 945 грн. 49 коп. та 70 871 грн. 25 коп. штрафу (заява про зменшення позовних вимог а.с. 72-75).

Крім того, позивач, на підставі статті 625 ЦК України та пункту 4.5. договору, за період з 07.10.2014р. по 04.12.2014р. нарахував відповідачу 30% річних в розмірі 13 722 грн. 41 коп. (заява про зменшення позовних вимог а.с. 72-75).

Розглянувши матеріали справи, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи стверджено, що на умовах договору № 282/Г від 01.03.2014 р. між сторонами відбулись правовідносини з поставки.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Сторони пунктом 4.3. Договору визначили, покупець оплачує товар за ціною та на умовах, встановлених постачальником в додаткових угодах до даного договору, проте, у вказані у додаткових угодах терміни товар не був оплачений Відповідачем, що стверджується матеріалами справи.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що внаслідок неналежного виконання умов Договору та додаткових угод утворилась заборгованість Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 перед Товариство з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз" в сумі 258 458 грн. 00 коп..

Доказів сплати боргу в повному розмірі відповідач суду не подав.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 258 458 грн. 00 коп. заборгованості обґрунтовані, стверджуються матеріалами справи, а відтак підлягають задоволенню.

Крім того, у поданій позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача пеню, штраф та 30% річних.

При прийнятті рішення в цій частині суд бере до уваги таке.

Частина 1 статті 546 ЦК України передбачає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що у випадку порушення покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених договором та відповідними додатками до нього, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 11 945 грн. 49 коп. за період з 07.10.2014р. по 04.12.2014р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За умовами п.4.4 Договору, у випадку якщо термін прострочення покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 15 календарних днів, покупець зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 25% від суми заборгованості, протягом 5 робочих днів із дня одержання відповідної письмової вимоги постачальника. Така умова договору не суперечить вищенаведеним нормам законодавства та узгоджується із свободою договору, встановленою ст.627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки має місце прострочення виконання оплати, є підставною і підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення 70 871 грн. 25 коп. штрафу, обрахованого як 25% від вартості неоплаченого товару.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки несвоєчасне виконання грошового зобов'язання має місце, також є підставною і підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідача 30% річних в сумі 13 722 грн. 41 коп., за період прострочення з 07.10.2014 р. по 04.12.2014 р. на підставі п.4.5. договору та ст.625 ЦК України.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 258 458 грн. 00 коп., пені в розмірі 11 945 грн. 49 коп., штрафу у розмірі 70 871 грн. 25 коп. та 30% річних в розмірі 13 722 грн. 41 коп. стверджуються Договором, додатковими угодами та іншими матеріалами справи і підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 11, 509, 526, 530, 546, 549, 625, 612, 629 ЦК України та ст.ст. 173, 193, 230, 232 ГК України.

На відповідача, відповідно до частин 2 статті 49 ГПК України покладаються судовий збір в розмірі 7 100 грн. 48 коп..

Відповідно до пункту 1 части 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки сума зменшених позовних вимог становить 355 024 грн. 15 коп., то судовий збір, з урахуванням приписів Закону України "Про судовий збір", за їх розгляд має становити 7 100 грн. 48 коп..

На підставі вищевикладеного судовий збір в розмірі 500 грн. 96 коп. підлягає поверненню Товариство з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз", про що судом виноситься ухвала.

Керуючись ст.ст. 49, 81-1, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (34500, АДРЕСА_3, Раєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз" (36009, Полтавська обл., м. Полтава, Київський р-н., вул. Зіньківська, буд. 19-Б, ) - 258 485 грн. 00 коп. основного боргу, 11 945 грн. 49 коп. пені, 70 871 грн. 25 коп. штрафу, 13 722 грн. 41 коп. 30% річних та 7 100 грн. 48 коп. витрат по сплаті судового збору.

3 Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення підписане суддею "02"лютого 2015р.

Суддя Горплюк А.М.