ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2015 р. Справа № 905/1261/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Кузнєцовій І.В.,

за участю представників:

позивача - Больсунова Г.О. (довіреність б/н, від 20.12.2014 року), Мірлян О.В. (довіреність б/н, від 09.12.2013 року)

1-го відповідача не з'явився,

2-го відповідача не з'явився,

3-го відповідача не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №4032Д/1-12) на рішення господарського суду Донецької області від 24 червня 2014 року у справі №905/1261/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пульсар", м. Маріуполь, Донецька область,

до 1. Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область,

2. Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область,

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖКбуд", м. Маріуполь, Донецька область,

про визнання дій неправомірними, визнання частково недійсним рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою, в якій просив:

визнати дії першого відповідача в частині затвердження Акту Державної приймальної комісії від 06.12.2006 року про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, гаражів на 59 місць, відкритої автостоянки на 90 місць, адміністративно - побутового комплексу загальною площею 1160 кв. м. на пр. Металургів, 99 на замовлення ТОВ «МЖКбуд» неправомірними;

визнати частково недійсним та скасувати Рішення першого відповідача від 20.12.2006 року № 362 «Про затвердження акту Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», а саме п.п. 2.4. п. 2 в частині затвердження акту Державної приймальної комісії від 06.12.2006 року про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, гаражів на 59 місць, відкритої автостоянки на 90 місць, адміністративно - побутового комплексу загальною площею 1160 кв. м. на пр. Металургів, 99 на замовлення ТОВ «МЖКбуд»;

визнати недійсним свідоцтво про право власності, видане 17.10.2007 року другим відповідачем на підставі рішення першого відповідача від 20.12.2006 року № 362 на підставі якого третій відповідач став власником адміністративно - побутового комплексу загальною площею 1119, 7 кв. м. за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, 99.

Рішенням господарського суду Донецької області від 24 червня 2014 року у справі №905/1261/14 (головуючий суддя Говорун О.В., суддя Колесник Р.М., суддя Харакоз К.С.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду Донецької області від 24 червня 2014 року у справі №905/1261/14 не погодився. Подав апеляційну скаргу до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, та постановити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Харківський апеляційний господарський суд прийняв до розгляду зазначену апеляційну скаргу з підстав, вказаних в ухвалі суду від 26.11.2014 року (а.с. 2-3).

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також зазначає на невідповідність висновків суду обставинам справи. Також зазначає, що рішення винесено без врахування вимог п.12 п.п. 1,3 п.27 постанови Кабінету міністрів України «Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів».

Перший та другий відповідачі надали відзиви на апеляційну скаргу позивача, в яких зазначають, що вимоги позивача про визнання дії виконавчого комітету неправомірними та частково недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Просять залишити рішення господарського суду Донецької області від 24.06.2014 року у справі № 905/1261/14 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Просить розглядати без участі представника (а.с. 56- 61).

Третій відповідач надав відзив (вх. № 1054, від 26.01.2015 року), в якому зазначає, що документи які оспорені позивачем видачі відповідно до вимог законодавства. Просить залишити рішення господарського суду Донецької області від 24.06.2014 року у справі № 905/1261/14 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони належним чином повідомленні про час і місце слухання справи. Не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні перший, другий та третій відповідач. Третій відповідач надав електронне повідомлення в якому просить проводити розгляд справи без участі його представника. Колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи без участі представників відповідачів.

В судовому засіданні представники позивача підтримали апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 27.05.1999 року між закритим акціонерним товариством «МЖКбуд» (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «МЖКбуд») - третій відповідач по справі та закритим акціонерним товариством «Пульсар» (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Пульсар») - позивач по справі був укладений договір №7 на пайову участь у будівництві 5-ти поверхового адміністративно-побутового корпусу по пр. Металургів, 99 (далі - договір).

Відповідно до п. 1 договору, цей договір визначає умови дольової участі пайовика в будівництві 5-ти поверхового адміністративно-побутового комплексу по пр. Металургів, 99.

Третій відповідач зобов'язується передати під оздоблювальні та спеціальні роботи 5-тий поверх позивачу у тому вигляді, яким він є на діючий момент впродовж 1 місяця з дня підписання договору, а позивач зобов'язується до 15.10.1999 року виконати роботи визначені в договорі (п. 2 договору). Пайовик зобов'язується перерахувати на розрахунковий рахунок забудовника 43000, 00 грн. не пізніше 1 місяця з дня підписання договору (п. 5 договору). Сторони також визначили в п. 6 договору, що після виконання умов п. 5. пайовик стає власником 5-го поверху.

З матеріалів справи вбачається, що позивач вчасно і в повному обсязі згідно з договором виконав покладенні на нього обов'язки, а саме, щодо своєчасної сплати за пайову участь в будівництві згідно договору № 7 від 27.05.1999 року, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 115 - 118).

Відповідно до п.8 договору, третій відповідач та позивач після закінчення робіт сумісно здають АПК державній або технічній комісії. При цьому позивач несе відповідальність тільки за 5-й поверх.

У п. 9 договору сторони також визначили умови щодо спільного користування комплексом після введення в експлуатацію, а саме встановили, що забудовник є володільцем будівлі, а пайовик співволодільцем. Взаємовідносини будуть врегульовані окремим договором.

Матеріали справи також свідчать, що 06.12.2006 року був складений акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - гаражів, відкритої автостоянки, адміністративно-побутового корпусу по пр. Металургів, 99 (а.с. 26-31).

При введені в експлуатацію в порушення умов договору позивач не залучався до участі в роботі комісії по прийняттю об'єкту до експлуатації.

Пунктом 2.4 Рішення першого відповідача від 20.12.2006 року № 362 «Про затвердження актів Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» (далі - спірне рішення) було затверджено акти Державної приймальної комісії від 06.12.2006 року про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, а саме: гаражі на 59 місць, відкрита автостоянка на 90 місць, адміністративно-побутовий корпус, загальною площею 1160 м. кв. на пр. Металургів, 99. замовник третій відповідач.

Згідно з п. 4 спірного рішення, затверджені акти Державної приймальної комісії є підставою для оформлення права власності на вищевказані об'єкти.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія ЯЯЯ № 694302 від 17.10.2007 року, виданого другим відповідачем третьому відповідачу, останній є власником (форма власності - приватна, частка - 1/1) комплексу, загальною площею 1119,7 м. кв., розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, 99.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2005 року у справі №14/354, було зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю «МЖКбуд» виконати договірні зобов'язання за договором №7 від 27.05.1999 року про спільну здачу в експлуатацію державній технічній комісії будівлі адміністративно-побутового комплексу № 99 на пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області. Постановою Вищого господарського суду України від 09.06.2005 року у справі №14/354, постанова Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2005 року справі №14/354 була залишена без змін.

Дані судові рішення не виконані, об'єкт введений в експлуатацію без залучення позивача, право власності на всю будівлю адміністративно - побутового комплексу, у тому числі і на 5-й поверх, оформлено за третім відповідачем.

Оскільки позивач позбавлений права власності на 5-й поверх будівлі відповідно до умов договору, оскільки в цілому вся будівля зареєстрована за третім відповідачем на праві власності, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову виходив із того, що позивач своїми діями самостійно ухилився від участі в прийнятті об'єкту до експлуатації, об'єкт в експлуатацію прийнятий відповідно до вимог законодавства. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права, оскільки позивач заявляючи вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право власності на всю будівлю, ставить під сумнів право власності третього відповідача на його частку та задоволення позовних вимог призведе до порушення прав третього відповідача як власника своєї частки.

Колегія суддів погоджуючись із висновком суду першої інстанції, що певні недоліки у прийнятті об'єкту до експлуатації, у тому числі і не залучення до введення в експлуатацію позивача, не є підставою для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсними акту Державної комісії та рішення першого відповідача про його затвердження. Задоволення позову в цій частині потягло б за собою негативні правові наслідки в цілому для усіх власників - фізичних та юридичних осіб, які набули право власності на підставі цих документів на гаражі та місця автостоянки і ці особи не є учасниками цього процесу.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції про відмову в цілому в задоволенні позову в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності виданого третьому відповідачу на всю будівлю. Суд першої інстанції дійшовши правильного висновку, що вимога позивача про визнання недійсним свідоцтва про право власності призведе до позбавлення права власності і третього відповідача на свою частку, повинен був задовольнити позов тільки в тій частині, яка направлена на захист прав позивача, а відповідно позов в цій частині задовольнити частково, а не відмовляти повністю, при цьому помилково застосувавши в якості обґрунтування обрання позивачем неправильного способу захисту порушеного права.

При таких обставинах, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності, виданого 17.10.2007 року другим відповідачем на підставі рішення першого відповідача від 20.12.2006 року № 362 в частині оформлення права власності за третім відповідачемна 5-го поверху адміністративно - побутового комплексу за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, 99.

Приймаючи таке рішення колегія суддів виходить із вимог статті 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 393 ЦК України надає можливість визнати незаконний правовий акт, що порушує право власності.

Другий відповідач не перевіривши обсяг прав третього відповідача зокрема на спірний 5-й поверх будівлі прийняв рішення та видав свідоцтво про право власності на всю будівлю в цілому, у тому числі і на 5-й поверх, який відповідно до умов договору № 7 від 27.05.1999 року належить на праві власності позивачеві. Наявність такого свідоцтва позбавляє права позивача здійснити реєстрацію права власності на 5-й поверх за собою відповідно до чинного законодавства.

При таких обставинах, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності, виданого 17.10.2007 року другим відповідачем на підставі рішення першого відповідача від 20.12.2006 року № 362 в частині оформлення за третім відповідачем права на 5-й поверх адміністративно - побутового комплексу за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, 99.

При цьому не заслуговують на увагу посилання третього відповідача в запереченнях на апеляційну скаргу що у позивача не виникло права власності на 5-й поверх будівлі, оскільки в цій частині договір про пайову участь № 7 від 27.05.1999 року є недійсним, оскільки не відповідає діючому законодавству. Цей договір не визнаний в судовому порядку недійсним. Під час розгляду справи № 14/354 рішення апеляційної та касаційної інстанції ґрунтується на цьому договорі.

Колегія суддів, враховуючи вищенаведені обставини та норми чинного законодавства, дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача, в зв'язку з чим рішення господарського суду Донецької області від 24 червня 2014 року у справі №905/1261/14 підлягає скасуванню частково.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктами 1, 3, 4 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 24 червня 2014 року у справі №905/1261/14 скасувати частково, а саме: в частині відмови у визнанні недійсним свідоцтва про право власності, виданого 17.10.2007 року Маріупольською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 20.12.2006 року № 362 щодо оформлення права власності за ТОВ «МЖКбуд» 5-го поверху адміністративно - побутового комплексу за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, 99.

В цій частині прийняти нове рішення.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності, виданого 17.10.2007 року Маріупольською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 20.12.2006 року № 362 щодо оформлення права власності за ТОВ «МЖКбуд» 5-го поверху адміністративно - побутового комплексу за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, 99.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Повна постанова складена 30 січня 2015 року.

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С.