ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 року Справа №29/5005/6381/2011

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.- доповідача,

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Малику С.О.

Учасники провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Ольга" в судове засідання не з'явились.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 року у справі №29/5005/6381/2011

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Ольга", м. Дніпропетровськ

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Ольга", м. Дніпропетровськ

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 року у даній справі (суддя Примак С.А.) продовжено термін ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора Малишевої Т.А. У задоволенні скарги Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області №1747/9/10-30 від 22.11.2012 року відмовлено. Скаргу ПАТ «ВТБ Банк» відхилено. Клопотання ліквідатора ТОВ «Ольга» №Д3/12/27 від 24.12.2012 року, з урахуванням заяви про уточнення вимог від 15.05.2013 року, задоволено. Розгляд скарги ДПІ у Московському районі м. Харкова відкладено.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, Куп'янська ОДПІ звернулася до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині відмови в задоволенні скарги податкової інспекції на дії ліквідатора від 22.11.2012 року №174/9/10-30, та включити в реєстр вимог кредиторів ТОВ «Ольга», у третю чергу задоволення, грошові вимоги податкової інспекції на загальну суму 58 799,57 грн. В обґрунтування своїх вимог Куп'янська ОДПІ зазначає, що відповідно до звітних даних ТОВ «Ольга», та з урахуванням облікових даних податкової інспекції, підприємство має узгоджене податкове зобов'язання в сумі 58 799,57 грн., що не було сплачене в вставлений строк. Відмовляючи в задоволенні вимог заяви податкової інспекції про визнання грошових вимог та їх включення до реєстру вимог кредиторів, ліквідатор та суд помилково, на думку інспекції, застосували положення ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Куп'янська ОДПІ вважає, що висновок господарського суду Дніпропетровської області про те, що у боржника в ході ліквідаційної процедури не можуть виникати зобов'язання, в тому числі зобов'язання зі сплати податків і зборів, зазначає податкова інспекція, прямо суперечать не тільки законам з оподаткування, які визначають виключні випадки звільнення від оподаткування, а й нормам статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

В матеріалах справи відсутні відзив арбітражного керуючого на апеляційну скаргу, згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

В судовому засіданні, 05.02.2015 року прийнято вступну та резолютивну частини постанови. Представники сторін у справі про банкрутство боржника в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи повідомлені, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень з відміткою про їх отримання. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення скаржника та кредиторів належним чином про розгляд господарської справи в апеляційній інстанції та реалізації ними права судового захисту своїх інтересів (див. п.3.9.2 постанови пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Вивчивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2011 року визнано товариство з обмеженою відповідальністю "Ольга" банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура у справі та призначено ліквідатором підприємства - арбітражного керуючого Малишеву Т.А. (т.8 а.с.4-8).

10.06.2011 року в газеті «Урядовий кур'єр» №105(4503) опубліковано оголошення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури в порядку статті 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (т.8 а.с.10).

З матеріалів справи вбачається, що Куп'янська ОДПІ звернулася до ліквідатора боржника із заявою від 05.09.2012 року №1611/10/19-035 про визнання та включення в реєстр вимог кредиторів грошові вимоги інспекції до боржника в сумі 58 799,57 грн. (податкове зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності з юридичних осіб, код б/к 13050200 (т.20 а.с.44).

У зв'язку з тим, що грошові вимоги інспекції заявлені після спливу місячного строку від дня публікації оголошення про визнання боржника банкрутом, а також сума заявлена до включення в реєстр вимог кредиторів податковою інспекцією, нарахована за період після визнання ТОВ «Ольга» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, що порушує положення частини 1 статті 23 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатор відмовив в визнанні та включені грошових вимог Куп'янської ОДПІ в реєстр вимог кредиторів ТОВ «Ольга» (т.20 а.с.1,2,4-7).

27.11.2012 року до господарського суду Дніпропетровської області звернулася податкова інспекція із скаргою на дії ліквідатора та просила визнати та включити в реєстр вимог кредиторів, у третю чергу задоволення, вимоги Куп'янська ОДПІ на суму 58 799,57 грн. (т.20 а.с.33-35).

Арбітражний керуючий, 09.01.2013 року надав відзив на скаргу податкової інспекції, в якому просив відмовити в задоволенні її вимог (т.20 а.с.119-122).

Ухвалою суду першої інстанції від 26.06.2014 року податковій інспекції відмовлено в задоволені вимог скарги на дії ліквідатора (т.22 а.с.35-40).

Перевіривши доводи податкової інспекції і давши їм правову оцінку, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваної ухвали, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що вимоги апеляційної скарги Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон), в редакції що діяла до 19.01.2013 року.

Згідно з пунктом 3 статті 51 Закону кредитори мають право заявляти свої претензії до боржника, який ліквідується, в місячний строк з дня публікації оголошення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом.

Тобто, податковий орган мав право звернутись із заявою про визнання та включення до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Ольга» грошові вимоги в сумі 58 799,57 грн. (податкове зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності з юридичних осіб, код б/к 13050200 (т.20 а.с.44) до 10.07.2011 року, оскільки оголошення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури опубліковано 10.06.2011 року (т.8 а.с.10).

Передбачений статтею 51 Закону строк на звернення кредиторів з грошовими вимогами до боржника є присічним.

Правові наслідки пропуску встановленого строку на заявлення грошових вимог до банкрута визначені у частині 2 статті 14 та частині 5 статті 31 Закону, положення яких передбачають, що вимоги конкурсних кредиторів, що не заявлені або заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання - не розглядаються і вважаються погашеними.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України, цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 1.3 статті 1 Податкового кодексу України передбачено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми розділу V Закону України "Про банки і банківську діяльність", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з пунктом 87.10 статті 87 Податкового кодексу України, з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов'язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно із Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» без застосування норм цього Кодексу.

Преамбулою Закону про банкрутство визначено, що цей Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до абзацу 8 частини 1 статті 23 Закону, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Згідно із частиною 1 статті 25 Закону ліквідатор банкрута заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими, а також здійснює задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, в ліквідаційній процедурі пред'являються та відповідно задовольняються вимоги, що виникли під час провадження у справі про банкрутство, тобто в процедурах, які передують процедурі ліквідації, а саме, розпорядженням майном боржника та санації боржника. Слід відмітити, що за правилами провадження у справі про банкрутство за статтею 51 Закону взагалі не передбачено проведення процедур розпорядження майном боржника та санації боржника.

За приписами абзацу 9 частини 1 статті 23 Закону, виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбаченому розділом III "Ліквідаційна процедура". Вказана стаття 23 Закону передбачає наслідки визнання боржника банкрутом.

Відповідно до абзаців 2, 3 частини 1 статті 23 Закону, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність боржника завершується, тому строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Таким чином, з моменту визнання боржника банкрутом припиняється виникнення нових зобов'язань боржника, зокрема з податків і зборів (обов'язкових платежів).

В силу приписів статті 23 Закону заявлення Куп'янською ОДПІ грошових вимог, які складаються з податку по орендній плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за період липень - вересень 2011 року, що нараховані за період з липня 2011 року по січень 2012 року, вважаються неправомірним. Незважаючи на те, що як стверджує податкова інспекція, сума вказана в податковій декларації №1882 є узгодженим податковим зобов'язанням, вона не може бути заявлена до погашення, з врахуванням того, що Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не передбачає виникнення нових зобов'язань зі сплати податків у підприємства - боржника під час проведення процедури його ліквідації (див. постанову ВСУ від 06.04.2004 року у справі №3-562к04).

З огляду на викладене, господарський суд Дніпропетровської області правомірно відмовив в задоволенні скарги Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області №1747/9/10-30 від 22.11.2012 року на дії ліквідатора щодо невизнання та не включення в реєстр вимог кредиторів, третьої черги задоволення, грошові вимоги інспекції в сумі 58 799,57 грн., у зв'язку з чим, ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 року відповідає діючому законодавству, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 106 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні вимог апеляційної скарги Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 року у справі №29/5005/6381/2011 відмовити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 року у справі №29/5005/6381/2011 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст складений 05.02.2015 року

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков