ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р. Справа № 26/131/09

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О., суддя Камишева Л.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ліквідатора Книшевської Т.С. (вх. №436З/1-8) на ухвалу господарського суду Запорізької області від 22 жовтня 2014 року у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в особі ліквідатора Книшевської Тетяни Сергіївни, м. Мелітополь, Запорізька область

до Фізичної особи ОСОБА_3, м. Мелітополь, Запорізька область

про витребування майна з чужого незаконного володіння та виселення з житлового будинку

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.10.2014 р. у справі №26/131/09 (суддя Черкаський В.І.) відмовлено ФОП ОСОБА_2 в особі ліквідатора Книшевської Т.С. в прийнятті заяви (вх. №4457/09 від 22.10.2014 р.) про витребування майна з чужого незаконного володіння та виселення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням голови ВГСУ №28-р від 02.09.2014 р. визначено, що розгляд господарських справ, які підлягають перегляду в апеляційному порядку Донецьким апеляційним господарським судом здійснюється Харківським апеляційним господарським судом

Ліквідатор Книшевська Т.С. з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального, процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Просить ухвалу господарського суду скасувати та прийняти постанову, якою заяву ФОП ОСОБА_2 в особі ліквідатора Книшевської Т.С. (вх. №4457/09 від 22.10.2014 р.) вважати поданою в день первісного звернення до господарського суду.

Відповідач вимоги ухвали суду від 22.01.2015 р. не виконав, відзив на апеляційну скаргу та документи в обґрунтування своїх заперечень не надав.

Від ліквідатора Книшевської Т.С. на адресу суду 31.01.2015 р. (факсограмою, вх. №1388) та 03.02.2015 р. (поштою, вх. №1648) надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30.01.2015 р. у справі №26/131/09 клопотання ліквідатора Книшевської Т.С. про участь у судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду з розгляду справи №26/131/09 в режимі відео конференції задоволено. Доручено Мелітопольському міськрайонному суду забезпечити проведення відеоконференції у справі №26/131/09

Сторони своїх представників в судове засідання ні до Мелітопольського міськрайонного суду, ні до суду апеляційної інстанції не направили, про причини неприбуття суд не повідомили.

Копії ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 р. про прийняття апеляційної скарги до провадження, що були направлені сторонам на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, повернулись з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Колегія суддів вважає, що нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи, судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10.12.20002 р. за №75, та враховуючи 15-ти денний строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, встановлений ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглядати справу відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_2 в особі ліквідатора Книшевської Т.С. звернулась до господарського суду Запорізької області із заявою (вх. №4457/09 від 22.10.2014 р.) до ФО ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та виселення.

Відмовляючи в прийнятті заяви господарський суд виходив з того, що фізична особа ОСОБА_3 не може бути стороною у справі в господарському процесі, а відтак, спір за її участю не підлягає розгляду господарськими судами України.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач просить суд витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3, 16.01.1953 р. н., нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1, на користь ФОП ОСОБА_2 та виселити ОСОБА_3 з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання їй іншого жилого приміщення.

В даному випадку, в якості відповідача у справі заявником зазначено фізичну особу ОСОБА_3

Судом першої інстанції встановлено та апелянтом не спростовано, що договір від 11.01.2010 р. купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, на який посилається заявник в обґрунтування позовних вимог, свідчить, що з боку продавця він був підписаний ОСОБА_4 - як фізичною особою, а з боку покупця - ОСОБА_5 - як фізичною особою, який діяв в своїх інтересах та в інтересах фізичної особи ОСОБА_3

Відповідно до положень ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 21 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторонами в судовому процесі можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 Господарського процесуального кодексу України, тобто підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог статей 1, 4-1, 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Господарським кодексом України передбачено, що громадяни України та інших держав вправі здійснювати підприємницьку діяльність як із створенням, так і без створення юридичної особи.

Таким чином, справи, суб'єктний склад сторін в яких не відноситься до юридичних осіб, які набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, не підвідомчі господарським судам за правилами Господарського процесуального кодексу України.

З матеріалів справи не вбачається надання заявником будь-яких доказів на підтвердження того, що правовідносини у даній справі виникли між суб'єктами підприємницької діяльності.

Громадянин, який не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає інших визначених законом підстав для його участі у такому процесі.

Згідно постанови пленуму ВГСУ від 24.10.2011 р. за №10, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, господарським судам підвідомчі спори, пов'язані з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації, а також спори зі справ, що виникають з корпоративних правовідносин.

До підвідомчих господарським судам спорів, де сторонами в судовому процесі можуть виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, також відносяться справи про банкрутство.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що предметом спору у даній справі є витребування майна з чужого незаконного володіння, фізична особа ОСОБА_3 не може виступати стороною в господарському процесі у справі, тому даний спір за її участю не підлягає розгляду господарськими судами України.

З огляду на наведене, господарський суд дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для відмови у прийняття заяви ФОП ОСОБА_2 в особі ліквідатора Книшевської Т.С. до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Таким чином, оскаржувана ухвала прийнята господарським судом у відповідності до вимог, встановлених чинним процесуальним законодавством, тому правові підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Запорізької області від 22.10.2014 р. у справі №26/131/09 винесена при належному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм процесуального права і підстави для її скасування відсутні, в зв'язку з чим, апеляційна скарга ліквідатора Книшевської Т.С. не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 102, пунктом 1 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ліквідатора Книшевської Т.С. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.10.2014 р. у справі №26/131/09 залишити без змін.

Повна постанова складена 10.02.2015 р.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.