ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року Справа № 5021/887/12

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Борденюк Є.М. (головуючий),
Вовк І.В. (доповідач), Харченко В.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сахенерготехналадка" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 року за скаргою на дії (бездіяльність) Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області у справі № 5021/887/12 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сахенерготехналадка" до селянського (фермерського) господарства "Перемога" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року стягувач звернувся до господарського суду Сумської області зі скаргою про визнання бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області неправомірною та такою, що порушує вимоги Закону України "Про виконавче провадження", і зобов'язання ВДВС перерахувати належні стягувачу кошти від продажу майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 36606185. Зазначену скаргу боржник обгрунтовує тим, що з прилюдних торгів було реалізовано рухоме майно боржника, проте сплачені покупцем на рахунок ВДВС кошти в сумі 112 310,50 грн. в порушення ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" не були перераховані на рахунок стягувача.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 26.08.2014 року (суддя Резніченко О.Ю.) в задоволенні скарги відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 року (судді Могилєвкін Ю.О., Пушай В.І., Плужник О.В.) зазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі стягувач вважає, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняті ними рішення скасувати та скаргу на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області задовольнити.

Відзиви на касаційну скаргу від боржника та ВДВС до суду не надходили.

Дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що рішенням господарського суду Сумської області від 16.07.2012 року, яке набрало законної сили, позов ТОВ "Сахенерготехналадка" задоволено та стягнуто з СФГ "Перемога" 184 800 грн. заборгованості.

На примусове виконання зазначеного судового рішення господарським судом Сумської області видано наказ від 10.10.2012 року.

18.02.2013 року державним виконавцем ВДВС Охтирського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання наказу в даній справі.

16.08.2013 року державним виконавцем складено акт опису арешту майна та накладено арешт на соняшник, кукурудзу, сою, яка знаходиться на орендованих земельних ділянках часток (паїв) на території Бугруватської сільської ради.

22.08.2013 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

16.10.2013 року державним виконавцем встановлено, що соняшник зібраний та знаходиться на складі в селі Перемога Охтирського району, а частина на ДП "Охтирський КХП", про що складений акт.

25.11.2013 року державним виконавцем на території ДП "Охтирський КХП" складено акт опису та арешту майна та накладено арешт на насіння соняшника в кількості 71961 кг та призначено експерта для участі у виконавчому провадженні.

10.12.2013 року до ВДВС надійшов звіт про незалежну оцінку рухомого майна, а саме насіння соняшника в кількості 71961 кг.

19.02.2014 року державним виконавцем направлена заявка на реалізацію зазначеного майна.

17.03.2014 року виконавче провадження було передано для виконання з відділу ДВС Охтирського МУЮ до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Сумській області.

Відповідно до протоколу № 1914149-6 проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна від 14.04.2014 року, яке належить СФГ "Перемога", насіння соняшника в кількості 71961 кг реалізовано та переможцем аукціону визначений ФОП Рудецький Сергій Іванович.

На підставі даного протоколу виданий акт державного виконавця про реалізацію рухомого майна від 17.04.2014 року, в якому зазначено, що майно боржника продано на аукціоні, а кошти у розмірі 112 310 грн. покупцем сплачені в повному обсязі згідно виписки з банку.

22.04.2014 року, 28.04.2014 року та 08.05.2014 року до ВДВС від ФОП Рудецького С.І. надійшли заяви, в якій він просив передати йому придбане ним майно, а саме насіння соняшнику в кількості 71961 кг.

20.08.2014 року до ВДВС від ФОП Рудецького С.І. надійшла заява про повернення сплачених коштів за придбане на прилюдних торгах майно, яке йому передано не було.

Розпорядженням головного державного виконавця К.П. Курбакова від 21.08.2014 року № 36606185 (150/4/14), керуючись ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", зобов'язано ВДВС перерахувати (повернути) кошти в сумі 112 310,50 грн. на користь ФОП Рудецького С.І.

Предметом даного судового розгляду є вимоги стягувача про визнання бездіяльності ВДВС незаконною, та зобов'язання перерахувати належні стягувачу кошти від продажу майна боржника.

Висновок судів обох інстанцій про відмову у задоволенні скарги мотивовано недоведеністю бездіяльності органу ДВС та відсутністю його вини у неперерахуванні коштів на рахунок стягувача.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 3 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем належні йому рахунки.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція), затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802, встановлено строк та порядок перерахування стягувачу належних йому коштів з депозитного рахунку органу ДВС.

За п. 12.11 Інструкції при надходженні коштів на депозитний рахунок органу ДВС особа, відповідальна за ведення книги обліку депозитних сум, повинна не пізніше наступного робочого дня повідомити начальника органу ДВС, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу ДВС на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис "ознайомлений", підпис та дату ознайомлення.

Після цього не пізніше наступного робочого дня особа, відповідальна за ведення книги, повідомляє державного виконавця про надходження депозитних сум. Державний виконавець на виписці Державної казначейської служби України або банку поряд із сумою, що надійшла на рахунок, ставить дату та підпис.

Пунктом 12.12. Інструкції визначено, що у разі відсутності відомостей, яким чином проводити виплату коштів, державний виконавець повідомляє стягувача про наявність належних йому коштів та пропонує йому повідомити шляхи отримання ним коштів (через фінансові установи з обов'язковим зазначенням реквізитів для перерахування коштів або поштовим переказом із зазначенням повної адреси стягувача).

П. 12.13. Інструкції передбачає, що не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів державний виконавець у разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів готує одне розпорядження (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу ДВС із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу ДВС. Указане розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається особі, відповідальній за ведення книги обліку депозитних сум, копія залишається у виконавчому провадженні.

У п.п. 12.15, 12.17, 12.18 Інструкції зазначено, що підготовка розрахункових документів про перерахування коштів здійснюється особою, відповідальною за ведення книги, не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня отримання розпорядження державного виконавця.

У разі надходження суми, яка не задовольняє вимог усіх стягувачів, а також за необхідності відрахування виконавчого збору, витрат на виконання складається розрахунок, який затверджується начальником органу ДВС та долучається до матеріалів зведеного виконавчого провадження (кошти розподіляються на підставі розрахунку державного виконавця, а перераховуються на підставі розпорядження).

При перерахуванні коштів, які належать стягувачу - юридичній особі, списання коштів з відповідних рахунків органу ДВС здійснюється на підставі платіжних доручень.

Суди обох інстанцій, дійшовши висновку про те, що відсутність коштів на рахунку стягувача не пов'язана з діями чи бездіяльністю державного виконавця, а є наслідком невиконання учасником виконавчого провадження відповідних дій, які полягають у відмові передачі покупцю проданого на аукціоні майна, не визначили з вини якого учасника виконавчого провадження не було вчинено передбачених законом виконавчих дій та не з'ясували в чому така вина полягає, і чи можуть бути такі обставини правовою підставою для невиконання судового рішення.

Разом з тим, суди в порушення вимог ст.ст. 86, 105 ГПК України відмовляючи в задоволенні скарги стягувача, не навели жодних норм права, які б надавали органу ДВС право не вчиняти передбачені законодавством дії щодо перерахування коштів, одержаних від реалізації майна боржника на прилюдних торгах на рахунок стягувача.

До того ж, суди першої та апеляційної інстанцій зазначивши про відсутність у відділу ДВС правових підстав для перерахування стягувачу коштів від продажу майна боржника, оскільки зазначені кошти повертаються покупцю майна, не встановили обставин, які були б правовими підставами невиконання судового рішення відділом ДВС.

Крім того, зробивши висновок про вчинення державним виконавцем усіх визначених законодавством дій з виконання наказу господарського суду в даній справі, суди не навели правових підстав, згідно з якими у відділу ДВС виник обов'язок або право не перераховувати кошти стягувачу, одержані внаслідок проведення прилюдних торгів.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій, не навівши жодних норм права, якими вони керувалися при винесенні ухвали та постанови, дійшли передчасного та необгрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги стягувача про визнання бездіяльності органу ДВС щодо виконання судового рішення незаконною.

Водночас, судам необхідно мати на увазі роз'яснення, які містяться у п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", згідно з якими за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин, оскаржені судові рішення не можна визнати законними й обґрунтованими, і тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати наведене і вирішити спір з дотриманням вимог закону.

З огляду наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сахенерготехналадка" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 року та ухвалу господарського суду Сумської області від 26.08.2014 року скасувати, і справу № 5021/887/12 передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Головуючий суддя Є.Борденюк

Судді І.Вовк

В.Харченко