ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р. Справа № 922/1360/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Білецька А.М. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників:

позивача - Пац В.О. (дов. № 14-127 від 13.05.2014)

відповідача - Радигін Є.С. (дов. б/н від 24.10.2013)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ (вх. №58 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 09.12.14 у справі № 922/1360/14

за позовом ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Чугуївтепло", м. Чугуїв

про стягнення 9 217 318,75 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.12.2014 р. у справі № 922/1360/14 (суддя Суслова В.В.) припинено провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 6110032,48 грн. Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій задоволено. Зменшено розмір стягнення штрафних санкцій на 90%. Клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення задоволено частково. Відстрочено виконання рішення до 01 квітня 2015 року. Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Чугуївтепло" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 26528,40 грн. пені, 87197,17грн. 3% річних, 51238,38 грн. судового збору. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 2233824,00 грн., пені у розмірі 620215,60 грн. та 3% річних у розмірі 139521,10грн. відмовлено.

Позивач звернувся до господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати в частині, якою надано відстрочку виконання рішення та відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 620215,60 грн. пені, 139521,10 грн. - 3% річних. Прийняти в цій частині нове рішення, за яким стягнути з Комунального підприємства "Чугуївтепло" на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 620215,60 грн. пені, 139521,10 грн. - 3% річних, а також відмовити у наданні відстрочки. В іншій частині просить залишити рішення без змін, а також відшкодувати за рахунок відповідача понесені витрати.

В обґрунтування викладених вимог позивач зазначає про те, що місцевий господарський суд неправомірно погодився з позицією відповідача відносно того, що нарахування штрафних санкцій, 3% річних можливе взагалі лише на суму заборгованості за виключенням розміру платежу, здійсненого на підставі договору № 74/30. При цьому позивач посилається на те, що штрафні санкції, 3% річних та інфляційні не нараховуються на суму платежу, здійснену на підставі договору про організацію взаєморозрахунків, з моменту укладання даного договору і до здійснення фактичного платежу. Поза межами дії договору про взаєморозрахунки нарахування пені, 3% річних позивач вважає правомірним. Крім того, позивач зазначає про відсутність підстав для зменшення заявленої до стягнення пені, оскільки вважає, що суд першої інстанції порушив норми ст. 233 ГК України, ст.ст. 549-552 ЦК України, не дослідив обставини справи та не врахував наведені позивачем доводи та докази. Також, позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення клопотання відповідача та відстрочення виконання рішення до 01 квітня 2015 року.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу з наведеними позивачем доводами не погоджується, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

27.01.2015 позивач надав до суду розрахунок заборгованості відповідача по штрафним санкціям, інфляційним та річним за договором від 28.12.2012 № 02-13-10-ТЕ-32, станом на 25.03.2014.

В судовому засіданні 27 січня 2015 року оголошено перерву до 05 лютого 2015 року.

03.02.2015 відповідач надав до суду свій контррозрахунок заборгованості по штрафним санкціям, інфляційним з урахуванням договору про організацію взаєморозрахунків № 375/30 від 24.09.2014. В зв'язку з цим відповідач просить змінити рішення в частині відмови в стягненні пені та 3% річних, виходячи з наданого розрахунку.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, їх юридичну оцінку в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, 28 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (позивачем, постачальником) та Комунальним підприємством "Чугуївтепло" (відповідачем, ) був укладений договір купівлі - продажу природного газу № 02-13-10-ТЕ-32, відповідно до розділу 1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році імпортований природний газ для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності), а покупець зобов'язується приймати та оплачувати газ на умовах цього договору.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що продавець передає покупцеві з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року газ в обсязі до 10329,0 тис. куб. м., у тому числі по місяцях.

Відповідно до п. 3.1. договору, продавець передає газ покупцю у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

Відповідно до п. 3.3. договору, приймання передача - газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 6.1. договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивач поставив протягом січня - квітня 2013 року, жовтня - грудня 2013 року природного газу на загальну суму 11541946,46 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, доданими до матеріалів справи.

Однак, відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання виконав лише частково та з порушенням встановленого договором строку виконання. Фактично відповідачем сплачено за договором 3198089,98 грн.

Внаслідок неповної оплати відповідачем за поставлений природний газ відповідно до умов договору, утворилась заборгованість у розмірі 8343856,48 грн., що і стало підставою щодо звернення позивачем до господарського суду з позовною заявою за захистом свого права.

Вирішуючи даний господарський спір, суд першої інстанції виходив з обставин, за якими встановив, що станом на день розгляду справи сума основного боргу відповідачем погашена, що підтверджують платіжним дорученням № 4 від 01.04.2014 року на суму 1900000,00 грн. та платіжним дорученням № 11 від 10.10.2014 року на суму 4464982,79 грн. на підставі договорів про взаєморозрахунки № 74/30 від 11.02.2014 року та № 375/30 від 24.09.2014 року; платіжним дорученням № 3 від 21.03.2014 року на суму 333824,00 грн., № 5 від 24.04.2014 року на суму 303532,00 грн., № 6 від 20.05.2014 року на суму 235838,00 грн., № 7 від 25.06.2014 року на суму 193078,00 грн., № 9 від 23.07.2014 року на суму 187325,00 грн., № 1036 від 28.07.2014 року на суму 150185,70 грн., № 1043 від 30.07.2014 року на суму 100000,00 грн., № 1214 від 29.08.2014 року на суму 100000,00 грн., № 8 від 22.09.2014 року на суму 187589,00 грн., № 9 від 24.09.2014 року на суму 187502,00 грн.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що сума основної заборгованості у розмірі 2 233 824,00 грн. була сплачена відповідачем до подачі позову до суду, суд першої інстанції відмовив в цій частині позовних вимог. Разом з цим, оскільки сума заборгованості у розмірі 6 110 032,48 грн. була сплачена відповідачем після подачі позову до суду, суд дійшов висновку про припинення провадження у справі в цій частині стягнення основного боргу у розмірі 6110032,48 грн. на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Також позивачем були заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 646744,00грн. та 3% річних у розмірі 226718,27 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги в зазначеній частині, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим саме змінили порядок та строки проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу, що у свою чергу потягло відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої договором поставки природного газу, та застосування наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 ст. 625 ЦК України.

В даному випадку суд встановив, що частина розрахунків з позивачем по договору купівлі-продажу природного газу № 02-1310-ТЕ від 28.12.2012 року на суму 6364982,79 грн. на яку була нарахована пеня, 3% річних та інфляційні витрати були проведені на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків № 74/30 від 11.02.2014 року та № 375/30 від 24.09.2014 року .

Відповідно до п. 2 ст. 10 цих договорів про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язались не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору купівлі-продажу природного газу № 02-1310-ТЕ-32 від 28.12.2012 року. У п. 15 договорів про організацію взаєморозрахунків визначили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмету договору.

Таким чином, перерахувавши суму пені та річних з урахуванням вищевказаного та відповідно до законодавства, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 265283,97 грн. та 3% річних в розмірі 87197,17 грн. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 620215,60 грн. пені та 139521,10 грн. - 3% річних судом відмовлено за безпідставністю.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновками місцевого господарського суду в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 265283,97 грн. та 3% річних в розмірі 87197,17 грн., оскільки судом не надано належної уваги тому факту, що уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу. Отже, розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку передбаченому в договорі про організацію взаєморозрахунків, тоді як позивачем здійснено нарахування пені та 3% річних відповідно до умов укладеного між сторонами договору поставки. Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції безпідставно були застосовані наслідки за порушення грошового зобов'язання, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України на суму заборгованості, яка була погашена на підставі договору про організацію взаєморозрахунків взаєморозрахунків № 74/30 від 11.02.2014 року та № 375/30 від 24.09.2014 року .

Переглядаючи оскаржуване рішення в апеляційному порядку, дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позову, колегія суддів виходить з наступного.

Предмет спору у даній справі становить вимога про стягнення з відповідача пені в сумі 646744,00 грн., 3 % річних в сумі 226718,27 грн., нарахованих внаслідок несвоєчасного проведення відповідачем розрахунків за поставлений позивачем природний газ за договором № 02-1310-ТЕ-32 від 28.12.2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.2014 між територіальним Головним управлінням Державної казначейської служби України в Харківській області, Департаментом фінансів Харківської обласної державної адміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації, Комунальним підприємством "Чугуївтепло", Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" укладено договір № 74/30 про організацію взаєморозрахунків (а.с. 165-167, т. 2).

Відповідно до п. 7 договору про організацію взаєморозрахунків № 74/30 від 11.02.2014 сторона четверта (Комунальне підприємство "Чугуївтепло") перераховує на рахунок останньої сторони (Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України") кошти в сумі 1 900 000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 316 666,67 грн. для погашення заборгованості за спожитий газ за 2013 рік згідно з договором № 02-1310-ТЕ-32 від 28.12.2012 року.

Також, 24.09.2014 між територіальним Головним управлінням Державної казначейської служби України в Харківській області, Департаментом фінансів Харківської обласної державної адміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації, Комунальним підприємством "Чугуївтепло", Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" укладено договір № 375/30 про організацію взаєморозрахунків за договором № 02-1310-ТЕ-32 від 28.12.2012 року (а.с. 168-170, т.2).

Відповідно до п. 7 договору про організацію взаєморозрахунків № 74/30 від 11.02.2014 сторона четверта (Комунальне підприємство "Чугуївтепло") перераховує на рахунок останньої сторони (Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України") кошти в сумі 4 464 982,79 грн., у тому числі податок на додану вартість 744 163,80 грн. для погашення заборгованості за спожитий газ за 2013 рік згідно з договором № 02-1310-ТЕ-32 від 28.12.2012 року.

Згідно п. 1 договорів про організацію взаєморозрахунків, їх предметом була організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 ст. 14 та п. 2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та постанови Кабінету Міністрів України № 30 від 29.01.2014, яким сторони погодили погасити заборгованість комунального підприємства перед компанією за договором № 02-1310-ТЕ-32 від 28.12.2012 року за рахунок коштів субвенції з державного бюджету.

На виконання вказаних договорів про організацію взаєморозрахунків Комунальне підприємство "Чугуївтепло" за рахунок коштів субвенції з державного бюджету погасило основний борг перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", що підтверджується платіжним дорученням № 4 від 01.04.2014 року на суму 1 900 000,00 грн. та платіжним дорученням № 11 від 10.10.2014 року на суму 4 464 982,79 грн. на підставі договорів про взаєморозрахунки № 74/30 від 11.02.2014 року та № 375/30 від 24.09.2014 року (а.с. 72, т. 1, а.с. 164 т. 2).

За змістом п. 2 ст. 10 цих договорів про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язались не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору купівлі-продажу природного газу № 02-1310-ТЕ-32 від 28.12.2012 року. У п. 15 договорів про організацію взаєморозрахунків визначили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмету договору.

Зазначений договір не є новацією в розумінні ч.2 ст. 604 ЦК України та не припиняє первісні зобов'язання за договором поставки газу. Уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

Отже, уклавши договори про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу, що у свою чергу потягло відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої договором поставки природного газу та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України (враховуючи позиції Верховного суду України у справах №5011-1/11043-2012-42/528-2012 від 9.09.2014, №5011-35/1272-2012-42/527-2012, №5011-35/1533-2012-19/522-2012).

Слід зазначити, що застосування санкцій, передбачених договором поставки природного газу та наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляду справи і відповідно до змісту якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмету договору.

Тоді як, звертаючись до господарського суду, позивач просив стягнути пеню та 3% річних на підстав розрахунку, який зроблено в зв'язку з простроченням відповідачем грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу № 02-1310-ТЕ-32 від 28.12.2012 року.

Зважаючи на встановлені судом обставини щодо проведення остаточного розрахунку за поставлений природний газ за договором № 02-1310-ТЕ-32 від 28.12.2012 року в порядку, що передбачений у договорах № 74/30 від 11.02.2014 року та № 375/30 від 24.09.2014 року про організацію взаєморозрахунків, колегія суддів вважає неправомірними висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для застосування наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України та стягнення з відповідача 26528,40 грн. пені та 87197,17 грн. 3% річних.

Враховуючи викладене, рішення господарського суду частині стягнення з відповідача 26528,40 грн. пені та 87197,17 грн. 3% річних підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Оскільки судом апеляційної інстанції відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені та 3% річних, відсутні підстави для про зменшення розміру штрафних санкцій та відстрочення виконання рішення до 01 квітня 2015 року.

В іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

З огляду на зазначене та керуючись 32-34, 43, 49, 84, 99, 101, 102, п.2 ст. 103, п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2014 у справі № 922/1360/14 в частині стягнення з відповідача 26528,40 грн. пені та 87197,17 грн. 3% річних, 2786,34 грн. судового збору скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення в частині зменшення розміру штрафних санкцій та відстрочення виконання рішення до 01 квітня 2015 року скасувати, в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій та про відстрочку виконання рішення відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови підписано 10 лютого 2015 року.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н. В.