ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р.Справа № 922/5673/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Бабиніні Д.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Салейнт", м. Харків
до Харківської міської ради, м. Харків
про скасування рішення
за участю представників сторін:

позивача - Савченко Д.С. за довіреністю від 27.11.2014 року,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Салейнт", м. Харків (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Харківської міської ради, м. Харків про скасування рішення XX сесії 6 скликання Харківської міської ради «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» від 24.10.2012 року №898/12 року в частині передачі земельних ділянок за адресою м. Харків, просп. Гагаріна, 174-к, площею 0,0940 га та м. Харків, просп. Гагаріна, 174-л, площею 0.0970 га, у приватну власність громадянкам Добриніній Ірині Михайлівні та Добриніній Карині Ігорівні; Визнати Договір оренди землі, укладений 31.01.2008 року, зареєстрований 20.05.2008 року за номером 43, поновленим на строк до 01.09.2015 року шляхом укладення додаткової угоди до вказаного договору (в редакції, яка викладена у позовній заяві).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.12.2014 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 14.01.2015 року о 10:45 годині.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.01.2015 р. розгляд справи № 922/5673/14 було відкладено на 03 лютого 2015 р. об 11:00 в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання.

До господарського суду Харківської області 23.01.2015 року від представника позивача надійшло клопотання по справі (вх. № 3980), відповідно до якого позивач просить суд долучити до матеріалів справи витребувані судом документи. Окрім того, 03.02.2015 року від позивача надійшло клопотання про витребування доказів (вх. 4077) відповідно до якого останній просить суд витребувати з Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області інформацію щодо реєстрації речових прав на земельні ділянки з кадастровими номерами :06:028:0002, :06:028:0005 та :06:028:0004 у м. Харкові за адресами відповідно: м. Харків, пр. Гагаріна, 174-а,174-к та 174-л.

Надані позивачем документи були прийняті судом до розгляду, досліджені та долучені до матеріалів справи.

Розглянувши вищевказане клопотання позивача, щодо витребування доказів, а також клопотання позивача щодо витребування з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Харківській області довідку щодо місця реєстрації Добриніної І.М. та Добриніної К.І. та залучення даних осіб у якості 3-ої особи, яке було заявлене у позовній заяві, суд вважає за необхідне зазначити, що покладення судом за ініціативою однієї сторони на іншу сторону чи на третю особу обов'язку щодо надання доказів на підтвердження своєї позиції є таким, що суперечить принципу змагальності ст.ст. 4-3, 33 ГПК України. Згідно положень цих норм судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, у заявника наданих клопотань і у суду відсутні правові підстави для спонукання однієї сторони подавати докази на підтвердження своєї позиції, або позиції противної сторони. Сторони компетентні самостійно вирішити це питання, і самостійно несуть ризик недостатності поданих ними доказів.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився. Разом з тим, до господарського суду Харківської області 03.02.2015 року від відповідача надійшли заперечення (вх. 4129), відповідно до яких просить суд відмовити в задоволення позову в повному обсязі. Надані заперечення були прийняті судом до розгляду, досліджені та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Надав пояснення по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення присутніх представників позивача, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог учасників судового процесу, користуючись принципом об'єктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд, виходить з наступного.

Між ТОВ "Салейнт" (надалі - позивач, орендар) та Харківською міською радою (надалі - відповідач, орендодавець) було укладено договір оренди землі від 31.01.2008 року загальною площею 0,1915 га за адресою м. Харків, просп. Гагаріна,174-а несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови для будівництва та експлуатації багатоповерхового житлового будинку з підземним паркінгом на підставі рішення 7 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 22.11.2006 року № 170/06.

Вищезазначений договір було зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" від 20.02.2008 року за № 43.

На підставі п.20 Договору земельна ділянка була передана позивачу за актом приймання-передачі від 21.05.2008 року (а.с.17), в оренду строком до 01.03.2009 року на період для будівництва багатоповерхового житлового будинку з підземним паркінгом, відповідно до п.п.8,15 Договору.

Згідно ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 36 а) Договору зазначено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а у відповідності до п.8 Договору строк дії договору встановлено до 01.03.2009 року, а у разі закінчення строку дії договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

За таких підстав, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що орендодавець не витребував земельну ділянку у орендаря, земельну ділянку не було передано орендодавцю за актом приймання - передачі (у відповідності до п.31 з) Договору), орендодавець, у свою чергу, не вимагав повернення земельної ділянки та не заперечував проти продовження строку дії Договору та позивач фактично продовжує користуватися наданою земельною ділянкою, сплачуючи орендну плату у розмірі, визначеному п.9 Договору, що підтверджується копіями платіжних доручень, наданих до матеріалів справи.

Вказаним договором передбачено, що його дія припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, тобто Договір оренди землі від 31.01.2008 року, вважається таким, що втратив чинність в зв'язку із закінченням терміну його дії.

Договір оренди земельної ділянки підлягає припиненню за наявності підстав, перелічених у ст. 141 ЗК України та статтях 31, 32 Закону України "Про оренду землі". При цьому зазначений перелік підстав є вичерпним і не може бути доповненим за згодою сторін. Такими підставами можуть бути, зокрема, закінчення строку, на який було укладено договір.

У ст. 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, на поновлення договору після закінчення строку, на який було укладено договір.

Разом з тим, відповідно до п.8 Договору, орендар має переважне право поновлення строку дії договору при умові письмового повідомлення орендодавця про намір продовження його дії, не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії Договору.

Позивач, у позовній заяві зазначає, що ним було направлено листа на адресу Харківської міської ради з проханням продовжити строк дії договору оренди землі № 043 від 20.05.2008р.

Як вбачається з матеріалів справи, заява позивача про продовження строку дії договору, була направлена відповідачу лише 12.10.2012 року (а.с. 27-28), тобто, вже після закінчення його дії, що є порушенням пункту 8 Договору оренди землі.

Листом Департаменту земельних відносин від 08.10.2014 року № 10879/0/225-14 було повідомлено ТОВ "Салейнт" щодо припинення дії договору оренди землі (а.с. 32), тобто Договір оренди землі від 20.05.2008 року за № 43, вважається таким, що втратив чинність в зв'язку з закінченням терміну його дії.

За таких підстав, вимоги позивача про скасування рішення XX сесії 6 скликання Харківської міської ради «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» від 24.10.2012 року №898/12 року в частині передачі земельних ділянок за адресою м. Харків, просп. Гагаріна, 174-к, площею 0,0940 га та м. Харків, просп. Гагаріна, 174-л, площею 0.0970 га, у приватну власність громадянкам Добриніній Ірині Михайлівні та Добриніній Карині Ігорівні та визнання Договору оренди землі, укладеним 31.01.2008 року, зареєстрованим 20.05.2008 року за номером 43, поновленим на строк до 01.09.2015 року шляхом укладення додаткової угоди до вказаного договору, в редакції, яка викладена у позовній заяві, є безпідставними, необґрунтованими належними доказами, та суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, на підставі ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції, ст.ст. 1,116,141 Земельного кодексу України, ст.ст. 31, 32, 33 Закону України "Про оренду землі", ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 251, 792 Цивільного кодексу України, керуючись, ст.ст. 1, 4, 4-3, 12, 22, 32, 33, 35, 36, 43, 47, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 09.02.2015 р.

Суддя А.М. Буракова

922/5673/14