ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" січня 2015 р.Справа № 924/1749/14

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Гладюк Ю. В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ім. Богдана Хмельницького, с. Залісці Дунаєвецького району

до Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області, м. Хмельницький

про визнання недійсними наказів виданими Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області, якими надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та визнання недійсним Наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області № 22 - 4325/ 14 - 14 - СГ від 25 вересня 2014 року "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельних ділянок".

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача гр. Шинкара В.В. м. Хмельницький

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача- Омелянчук О.В. - за довіреністю

від третьої особи - Місяць А.П. - за довіреністю

з перервою в судовому засіданні

ВСТАНОВИВ:

Позивач після зміни позовних вимог та відмови від позову до Дунаєвецької райдержадміністрації просить суд визнати недійсними накази Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області № 22-1442/14-14-СГ, № 22-1443/14-14-СГ, № 22-1444/14-14-СГ, № 22-1445/14-14-СГ, видані Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області, якими громадянину Шинкару В.В. надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (кадастрові номери: :04:004:0001, :03:002:0001, :04:004:0021, :04:004:0022) в оренду для ведення фермерського господарства. Крім того позивач просить визнати недійсним Наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області № 22 - 4325/ 14 - 14 - СГ від 25 вересня 2014 року "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельних ділянок".

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що 16.05.2007р. між товариством з обмеженою відповідальністю ім. Богдана Хмельницького та Дунаєвецькою районною державною адміністрацією Хмельницької області було укладено чотири договори оренди землі. Об'єктом оренди є земельні ділянки загальною площею 64,56 га. кадастровий номер :04:004:0006; площею 30,50 га. кадастровий номер :04:004:0007; площею 65,02 га. кадастровий номер :03:002:0001; площею 61,84 га. кадастровий номер :04:004:0001.

Розпорядженням Дунаєвецької РДА №277/2012-р від 15.05.2012 року було прийнято рішення про поновлення договорів оренди від 26.10.2012р. терміном на 5 років. Позивач неодноразово звертався до представників Дунаєвецької РДА з вимогою укласти додаткову угоду до договору на новий строк та отримував відмову. Однак, позивач продовжив сплачувати орендну плату за землю, що підтверджується довідкою Дунаєвецької об'єднаної ДПІ №682/10/20-227 від 22.08.2014р. Зважаючи на вказане, позивач вважає, що сторони фактично досягли згоди з усіх істотних мов договору на новий строк. В той же час листами Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області № 27-22-0.5-9983/2-14 та № 27-22-0.5-9981/2-14 від 22.09.2014р. позивача було повідомлено про те, що Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області 20.06.2014р. видано накази № 22-1442/14-14-СГ, № 22-1443/14-14-СГ, № 22-1444/14-14-СГ, № 22-1445/14-14-СГ, якими громадянину Шинкару В.В. надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (що знаходяться в користуванні позивача) в оренду для ведення фермерського господарства. Позивач вказує, що такі дії відповідача суперечать приписам ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, оскільки земельна ділянка у позивача не вилучалась і згоди на таке вилучення останній не надавав. Тому позивач звернувся до суду із даним позовом для захисту своїх порушених прав.

Наведеними обставинами обґрунтовується також і друга вимога, оскільки спірними наказами була затверджена документація із землеустрою, яка виготовлена на підставі спірних наказів за першою вимогою.

Під час розгляду справи представник позивача позов підтримував наполягав на його задоволенні. Додатково звертав увагу суду на те, що без відома та не враховуючи інтереси позивача, були здійснені трансформації щодо земельних ділянок, які орендує позивач, а саме: земельна ділянка площею 44,8845 га. була поділена з утворенням ділянки площею 35,7391 та кадастровим номером :04:004:0021. Земельна ділянка площею 11,1213 га. була поділена з утворенням ділянки площею 10,549 га. та кадастровим номером :04:004:0022. Земельна ділянка площею 60 га. була поділена з утворенням ділянки площею 56,348 га. та кадастровим номером :03:002:0001.

Що стосується земельної ділянки 61,84 га. то позивач з листа Головного управління Держземагенства у Дунаєвецькому районі Хмельницької області від 28.10.2014р. № 02-23/4169 дізнався, що в системі ведення Державного земельного кадастру ділянка з кадастровим номером :04:001:0001 відсутня. Замість неї є земельна ділянка вже з іншим кадастровим номером :04:004:0025, яка було зареєстрована за розробленим та погодженим проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який пройшов Державну землевпорядну експертизу Держземагенства України.

Крім того ним надіслано клопотання про підтримання позову та розгляд справи 27.01.2015 року без участі представника позивача.

Представник відповідача позов не визнає. У письмовому відзиві вказує, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Зазначає, що Шинкар В.В. звернувся до Головного управління із заявою щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з метою подальшої передачі її в оренду для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Залісцівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області. Відділом Держезмагенства у Дунаєвецькому районі на запит відповідача була надана відповідь у якій містилась інформація, що вказана земельна ділянка не перебуває у власності, користуванні інших осіб та може передаватися у користування. Тому спеціалістами головного управління було підготовлено та видано спірні накази, які є законним, прийнятим на підставі норм чинного законодавства і у відповідності до повноважень відповідача. Також вказує, що позивач відповідно до договору оренди земельної ділянки, орендував земельну ділянку строком на п'ять років, термін дії договорів закінчився 22.05.2012р. Вважає, що договір оренди земельної ділянки вважався би поновленим на той самий строк і на тих самих умовах тільки у випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування та реєстрації у органах державної реєстрації прав, тому з вказаних підстав просить в позові відмовити.

Представник третьої особи позов не визнає. В письмових поясненнях по справі вказує, що позивачем не було виконано вимоги ч.3 ст.33 Закону України "Про оренду землі" щодо направлення проекту додаткової угоди, що не дало можливості адміністрації перевірити його на відповідність вимогам закону та (за необхідності) узгодити з орендарем істотні умови договору, пролонгація договорів оренди не могла відбутися, оскільки відсутній факт направлення позивачем такого проекту. Крім того, позивачем не оскаржувався факт неукладення додаткових угод до договору оренди землі. Також зазначає, що нормами законодавства України, які були чинні під час виникнення спірних правовідносин прямо встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його поновлення. Крім того вказує, що згідно ч.10 ст.33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди. На думку третьої особи, відбулися зміни меж земельної ділянки, тому пролонгація договору оренди між позивачем та уповноваженим органом мала відбутися не у формі додаткової угоди до договору оренди, а в формі договору оренди земельної ділянки з дотриманням вимог, визначених Законом України "Про оренду землі". В свою чергу, необхідних дій, передбачених Законом України "Про оренду землі" позивач не здійснив, отже, договори оренди землі пролонговані не були, а були припинені на підставі ст. 31 зазначеного Закону в зв'язку із закінченням строку, на які їх було укладено.

Крім того представником третьої особи заявлено клопотання про залучення третьої особи до участі у справі в якості другого відповідача. Клопотання обґрунтоване укладенням з Шинкарем В.В. договорів оренди.

Клопотання судом відхилене з огляду на предмет та підставу даного позову та правильне визначення в даному процесі Шинкара В.В. (за його ж клопотанням) в якості третьої особи.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

16.05.2007р. між товариством з обмеженою відповідальністю ім. Богдана Хмельницького та Дунаєвецькою районною державною адміністрацією Хмельницької області було укладено чотири договори оренди землі. За умовами договорів (п.1, п.2) орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель державного резервного фонду, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Залісцівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

Пунктом 7 договору визначено, що його укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.43 договору).

Договори підписані та скріплені печатками сторін та зареєстровані у Дунаєвецькому районному відділі ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастрові

номера земельних ділянок :04:004:0001, :03:002:0001, :04:004:0021, :04:004:0022.

Додатковими угодами сторони вносили зміни до договорів, які стосувались зміни розміру орендної плати.

Розпорядженням Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області № 277/2012-р від 15.05.2012р. було прийнято рішення про поновлення договорів оренди земельних ділянок від 16.05.2007 року на території Залісцівської сільської ради на 5 років.

У зв'язку з поділом земельних ділянок, які орендуються позивачем, Розпорядженням Дунаєвецької районної державної адміністрації № 8712012-р від 24.12.2012 року затверджено технічну документацію з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки при поділі земельних ділянок позивача та внесення змін в п. 1 розпорядження № 277/2012-р від 15.05.2012 року. Таким чином внаслідок поділу утворилися наступні земельні ділянки, щодо яких розпорядженням прийнято рішення про поновлення договорів: земельна ділянка площею 44,8845 га. (площа до поділу 64.56 га); земельна ділянка площею 11,1213 га. (до поділу 30,50 га.); земельна ділянка площею 60 га. (до поділу 65 га.). Щодо земельної ділянки площею 61,84 га. поділ позивачем не здійснювався.

Листами Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області № 27-22-05-9983/2-14 від 22.09.2014р. та № 27-22-0.5-9981/2-14 від 22.09.2014 р. позивача було повідомлено про те, що Головним управлінням Держземагенства У Хмельницькій області видано 20.06.2014 року громадянину Шинкару В.В. накази № 22-1442/14-14-СГ, № 22-1443/14-14-СГ, № 22-1444/14-14-СГ, № 22-1445/14-14-СГ на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства.

Наказами Головного управління Дежрземагенства у Хмельницькій області від 20.06.2014 року № 22-1442/14-14-СГ, № 22-1443/14-14-СГ, № 22-1444/14-14-СГ, № 22-1445/14-14-СГ надано дозволи Шинкару В.В. на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які розташовані за межами населених пунктів Залісцівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області кадастрові номера :04:004, :04:004, :04:004, :03:002.

Наказом Головного управління Дежрземагенства у Хмельницькій області від 25.09.2014р. затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр.Шинкару В.В. за межами населених пунктів Залісцівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, надано в оренду гр.Шинкару В.В. земельні ділянки № 1 площею 56,3480 га. кадастровий номер :03:002:0001; земельну ділянку № 2 площею 35.7391 га. кадастровий номер :04:004:0021; земельну ділянку № 3 площею 10,5490 га. кадастровий номер :04:004:0022; земельну ділянку № 4 площею 65,5920 га. кадастровий номер :04:004:0023 для ведення фермерського господарства строком на 20 років.

В подальшому між Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області (орендодавець) та гр.Шинкарем В.В. (орендар) укладено договори оренди землі.

Згідно наявних у справі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації № 8712012-р від 24.12.2012 року, листів відділу Держземагенства у Дунаєвецькому районі № 02-23/4169 від 28.10.2014р., № 27-22-0.5-9983/2-14 від 22.09.14., №27-22-0.5-9981/2-14 від 22.09.14, викопіювання з картографічного матеріалу, земельні ділянка з кадастровими номерами :04:004:0001, :03:002:0001, :04:004:0021, :04:004:0022 , які розташована за межами населених пунктів Залісцівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, були зареєстрована в межах відповідної зони та кварталу, на території якій раніше перебували земельні ділянки з кадастровими номерами :04:004:0006; :04:004:0007; :03:002:0001; :04:004:0001. Місце розташування вказаних земельних ділянок співпадає частково.

На підтвердження фактичного використання спірних земельних ділянок позивачем подано в матеріали справи довідку Дунаєвецької об'єднаної державної податкової інспекції Управління Міндоходів у Хмельницькій області № 683/10/20-227 від 22.08.2014р. про нарахування та сплату ТОВ ім. Б.Хмельницького орендної плати за землю за 2012-2014 роки, а також довідку управління агропромислового розвитку Дунаєвецької райдержадміністрації № 02-28-04 від 05.01.2015р., в якій зазначено про обробіток та засів позивачем земельних ділянок загальною площею 177,84 га за межами населеного пункту на території Залісцівської сільської ради у 2012-2014 роках. Також позивачем подано в матеріали справи технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянки :04:004:0006; :04:004:0007; :03:002:0001; :04:004:0001) в натурі (на місцевості) належних ТОВ ім. Б.Хмельницького, розташованих за адресою: Залісцівська сільська рада (за межами населеного пункту).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи та надавши їм оцінку в сукупності судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією

За приписами статті 2 Земельного кодексу України земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб'єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об'єктами - землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні паї (частки).

В пункті 1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз'яснено, що господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

З приписів ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 177, 181, 324 ЦК України, ст. 148 ГК України вбачається, що земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

Індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізовуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обов'язки, не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер, тобто справи у них підвідомчі господарським судам.

Законом України "Про місцеві державні адміністрації" визначено організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій та статтею 13 встановлено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить, зокрема, вирішення питань, в тому числі, використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Відповідно до статті 17 Земельного кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Виходячи із змісту вищевказаних норм, при вирішенні спорів щодо поновлення договору оренди землі необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалось вище, до закінчення строку дії договорів оренди землі позивач звернувся до Дунаєвецької райдержадміністрації із заявою про їх поновлення. За результатами розгляду вказаної заяви позивача Дунаєвецькою районною державною адміністрацією Хмельницької області прийнято розпорядження від 15.05.2012р., яким поновлено чотири договори оренди земельних ділянок від 16.05.2007р. терміном на 5 років укладених між Дунаєвецькою райдержадміністрацією та ТОВ ім.. Б.Хмельницького

Протягом 2012-2014 років позивач продовжував використовувати спірні земельні ділянки, сплачував за них орендні платежі та вирощував на ній сільськогосподарські культури, що підтверджується довідкою Дунаєвецької об'єднаної державної податкової інспекції Управління Міндоходів у Хмельницькій області та довідкою управління агропромислового розвитку Дунаєвецької райдержадміністрації.

Будь-яких заперечень щодо поновлення договорів оренди від 16.05.2007р. та використання спірної земельної ділянки позивачем від Дунаєвецької райдержадміністрації не надходило. Саме через відсутність вказаних заперечень розпорядженням Дунаєвецької райдержадміністрації № 8712012-р. від 24.12.2012р. внесено зміни до в п. 1 розпорядження голови райдержадміністрації від 15.05.2012р. "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок від 16.05.2007 року на території Залісцівської сільської ради"

Враховуючи зазначене, суд доходить до висновку, що договір оренди земельної ділянки був поновлений на той самий строк (5 років) і на тих самих умовах, що були передбачені договорами оренди землі від 16.05.2007 року.

Доводи відповідача та третьої особи з приводу того, що позивачем не було виконано вимоги ч.3 ст.33 Закону України "Про оренду землі" щодо направлення проекту додаткової угоди Дунаєвецькій РДА та в подальшому не було її укладено, в зв'язку з чим пролонгація договору оренди не могла відбутися, судом до уваги не приймаються, оскільки наявність чи відсутність тексту додаткової угоди не впливає на обов'язок адміністрації розглянути заяву і повідомити орендаря чи згодна вона поновити договір (аналогічна позиція викладена в постанові ВГСУ по справі № 922/1658/13 від 22.10.2013р.). Крім того, судом враховується, що розпорядженням Дунаєвецької РДА, яке є чинним та у судовому порядку не оскаржувалось, було поновлено договори оренди земельних ділянки від 16.05.2007р. В свою чергу, укладання між сторонами додаткової угоди до договору оренди є лише документальним оформленням вже існуючого факту продовження орендних правовідносин (постанова ВГСУ у справі №5002-20/1965-2012 від 12.02.2013р.).

Також судом приймається до уваги, що ч. 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди може бути оскаржено в суді, тобто оскарження до суду дій орендодавця є не обов'язком орендаря, а його правом. Тому не оскарження позивачем факту неукладення додаткової угоди до договору оренди землі не впливає на факт поновлення орендних правовідносин.

Не приймається також до уваги посилання третьої особи на ч.10 ст.33 Закону України "Про оренду землі", якою передбачено, що у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди, оскільки при поновленні договору оренди з позивачем межі та цільове призначення спірної земельної ділянки не змінювались, що випливає із змісту розпорядження Дунаєвецької РДА

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" встановлено, що акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Згідно зі статтею 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову (п.2 Роз'яснення Президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/35 від 26.01.2000р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів").

Спірними наказами Головного управлінням Держземагенства у Хмельницькій області надано дозвіл гр.Шинкару В.В. на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які розташовані за межами населених пунктів Залісцівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, а також затверджено проекти землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок в оренду гр.Шинкару В.В. При цьому, як зазначалось вище гр.Шинкару В.В. було передано в оренду земельні ділянки які знаходиться в межах земельної ділянки, що перебуває в оренді у позивача.

Частиною 5 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Оскільки на момент прийняття спірних наказів договір оренди земельної ділянки від 16.05.2007р. в силу приписів ст. 33 Закону України "Про оренду землі" був поновлений, позивач не надавав згоди на вилучення у нього спірної земельної ділянки, то слід виходити з того, що спірні накази Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області були прийняті з порушенням приписів вищевказаних норм Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі", а також прав і охоронюваних законом інтересів позивача щодо володіння та користування належними йому на умовах оренди земельними ділянками.

Враховуючи викладене позов підлягає задоволенню з покладенням судових витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсними накази № 22-1442/14-14-СГ, № 22-1443/14-14-СГ, № 22-1444/14-14-СГ, № 22-1445/14-14-СГ, видані Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області, якими громадянину Шинкару В.В. надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (кадастрові номери: :04:004:0001, :03:002:0001, :04:004:0021, :04:004:0022) в оренду для ведення фермерського господарства.

Визнати недійсним Наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області № 22 - 4325/ 14 - 14 - СГ від 25 вересня 2014 року "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельних ділянок".

Стягнути з Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, код 38428145) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ім. Б. Хмельницького" (Хмельницька обл., село Залісці, вул. Леніна, 4, ідентифікаційний код 03786254) 2436,00 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Повний текст складено 31.01.2015р.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (01033, м. Київ, вул. Паньківська 5, 5 поверх),

3 - відповідачу ,

4 - третій особі.