РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015Справа №910/25947/14

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"
доПриватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивача Сербіненко Олександр Васильович
провідшкодування матеріальної шкоди
Суддя Васильченко Т.В.

в присутності представників сторін:

від позивача Амєліна О.О., довіреність №798 від 30.12.2014;
від відповідачаОстапченко О.В., довіреність №191 від 20.04.2012;
від третьої особиНагорняк М.Д., довіреність № 236 від 02.02.2015.

Суть спору: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 030203/4002/0000278 від 26.11.2013 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі -ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер АА2512АА, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.11.2014 порушено провадження у справі №910/25947/14 та призначено до розгляду.

09.12.2014 відповідач, через відділ діловодства суду, подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи №752/15778/14-ц.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.12.2014 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Сербіненка Олександра Васильовича та відкладено розгляд справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.01.2015 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 02.02.2015.

02.02.2015 представник третьої особи, через відділ діловодства суду подав письмові пояснення по справі, в яких вказав, що відповідач повинен в першу чергу сплатити суму матеріальної шкоди в розмірі 17250,00 грн. Сербіненку О.В. як безпосередньому потерпілому в ДТП, а решту страхового відшкодування в межах ліміту - позивачу.

За результатами розгляду в судовому засіданні 02.02.2015 клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з огляду на його необґрунтованість та безпідставність.

Представник позивача в судовому засіданні 02.02.2015 позовні вимоги підтримав, з урахуванням поданої ним заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив задовольнити.

В свою чергу, представник відповідача проти позову заперечив.

В судовому засіданні представник третьої особи не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 02.02.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2013 між позивачем, як страховиком, та Сербіненко Олександром Васильовичем, як страхувальником було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №030203/4002/0000278, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер АА2512АА, 2008 року випуску.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП та вигодонабувачем є страхувальник.

Строк дії договору встановлено з 04.12.2013 по 03.12.2014.

01.03.2014 о 17 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Механізаторів, 2 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер АА2512АА, автомобіля «ГАЗ», реєстраційний номер АА9730ЕХ та автомобіля «Mitsubishi», реєстраційний номер АА5509МЕ, а саме: Мельніков О.І., керуючи автомобілем «Mitsubishi», реєстраційний номер АА5509МЕ у стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «ГАЗ», реєстраційний номер АА9730ЕХ, після чого здійснив наїзд на перешкоду (металеву огорожу), автомобіль "Mercedes-Benz", реєстраційний номер АА2512АА та цегляну огорожу, що призвело до пошкодження трьох автомобілів.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Мельніковим О.І. вимог п.п. 12.1, 2.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджується довідкою ВДАІ Солом'янського району УДАІ ГУ МВС України в м. Києві про дорожньо-транспортну пригоду №9355516.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 23.04.2014, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 24.06.2014, встановлено порушення Мельніковим О.І. вимог п.п. 12.1, 2.5 Правил дорожнього руху України, Мельнікова О.І. визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Власник застрахованого автомобіля "Mercedes-Benz", реєстраційний номер АА2512АА звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного комплексного страхування на транспорті №030203/4002/0000278 від 26.11.2013 по системі «Аваль-Експрес».

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ "Mercedes-Benz", реєстраційний номер АА2512АА, №20С/03/14 від 27.03.2014, складеного оцінювачем Прокіпчуком Р.А. (сертифікат ФДМ України №12819/11 від 26.12.2011) вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ автомобіля "Mercedes-Benz", реєстраційний номер АА2512АА внаслідок пошкодження при ДТП складає 93805,56 грн.

09.04.2014 позивачем був складений та підписаний страховий акт №00137994, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля "Mercedes-Benz", реєстраційний номер АА2512АА, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 150056,63 грн.

На підставі складеного страхового акту №00137994 від 09.04.2014 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА", виконуючи свої зобов'язання за договором добровільного комплексного страхування на транспорті №030203/4002/0000278 від 26.11.2013, сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 145932,88 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №012927 від 11.04.2014.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - автомобіль «Mitsubishi», реєстраційний номер АА5509МЕ, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю "Mercedes-Benz", реєстраційний номер АА2512АА, належить Шумському Вячеславу Вадимовичу та знаходився під керуванням Мельнікова Олександра Ігоревича, вина якого у скоєнні ДТП підтверджується матеріалами справи.

Доказів того, що Мельніков Олександр Ігоревич не мав права керування транспортним засобом автомобілем «Mitsubishi», реєстраційний номер АА5509МЕ та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП матеріали справи не містять, а відтак, враховуючи положення статті 62 Конституції України, що закріплюють принцип презумпції невинуватості особи, суд дійшов висновку, що Мельніков Олександр Ігоревич на законних підставах керував транспортним засобом «Mitsubishi», реєстраційний номер АА5509МЕ.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України №30/5009/2733/11 від 02.04.2012.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина Мельнікова Олександра Ігоревича в ДТП встановлена у судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля «Mitsubishi», реєстраційний номер АА5509МЕ відшкодовується Мельніковим Олександром Ігоревичем як законним володільцем цього транспортного засобу, оскільки зворотного суду не доведено.

Під час розгляду справи встановлено, що Шумський Вячеслав Вадимович уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, оформлений полісом серії АС №9888474 з Приватним акціонерним товариством "Страхове товариство "Іллічівське", предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mitsubishi», реєстраційний номер АА5509МЕ, строк дії якого з 07.02.2014 по 06.02.2015, що підтверджено відповіддю МТСБУ, яка надійшла на запит суду.

Згідно п.п. 1.1, 1.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальниками є юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Отже, оскільки Мельніковим О.І.. експлуатував автомобіль «Mitsubishi», реєстраційний номер АА5509МЕ на законних підставах, що встановлено вище, то відповідальність за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації цього автомобіля була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхове товариство "Іллічівське".

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс серії АС №9888474) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн., франшиза - 0 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля "Mercedes-Benz", реєстраційний номер АА2512АА, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 93805,56 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми.

Позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування №06863 від 15.07.2014 з проханням відшкодувати в порядку регресу шкоду, заподіяну в результаті ДТП.

Втім, відповідач відповіді на вимогу не надав, виплату страхового відшкодування не здійснив.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом серії АС №9888474, розміри лімітів відповідальності (50000,00 грн.) та франшизи (0 грн.), а також з урахуванням поданої позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 32750,00 грн.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 38б, ідентифікаційний код 25186738) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-а, ідентифікаційний код 20033533) суму страхового відшкодування у розмірі 32750 (тридцять дві тисячі сімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.02.2015.

Суддя Т.В.Васильченко