ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р.Справа № 915/1207/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді: О.Л. Воронюка

суддів: В.В. Лашина, М.А. Мирошниченко

при секретарі Кияшко Р.О.

(склад судової колегії сформовано розпорядженням від 10.12.2014)

За учатю:

ОСОБА_1; паспорт серія НОМЕР_2; дата видачі: 23.09.1999;

Від ОСОБА_1 - ОСОБА_2; посвідчення № 103; дата видачі: 10.09.1994;

Від ОСОБА_3 - ОСОБА_4; довіреність № 171; дата видачі: 29.03.2012;

Від ОСОБА_5 - ОСОБА_6; довіреність № 02; дата видачі: 02.02.2015;

Від ОСОБА_7 - ОСОБА_8; довіреність № 52; дата видачі: 25.09.2013;

Від ОСОБА_9 - ОСОБА_8; довіреність № 51; дата видачі: 25.03.2013;

Від ОСОБА_10 - ОСОБА_8; довіреність № 50; дата видачі: 25.09.2013;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_7, ОСОБА_20

на рішення господарського суду Миколаївської області від 10.09.2014р.

по справі № 916/1207/14

за позовом ОСОБА_3

до Приватно - орендного виробничого сільськогосподарського підприємства

ім. Т. Г. Шевченка

про визнання дійсними договорів купівлі - продажу від 30.04.201р. та визнання права власності

Відповідно до ст.ст. 44, 811 ГПК України здійснювалась фіксація судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні 03.02.2015р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Встановила:

31.07.2014 ухвалою господарського суду Миколаївської області порушено провадження за заявою ОСОБА_3 до Приватно - орендного виробничого сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченка про визнання недійсним договорів купівлі - продажу від 30.04.2011 та визнання права власності.

10.09.2014 рішенням господарського суду Миколаївської області позов задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу від 30.04.2011 р. № 02/11, укладений між Приватно-орендним виробничим сільськогосподарським підприємством ім.Т.Г. Шевченка (55100, Миколаївська область, смт. Криве Озеро, вул. Горького 170, ) та ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - дійсним.

Визнано договір купівлі-продажу від 30.04.2011 р. № 03/11, укладений між Приватно-орендним виробничим сільськогосподарським підприємством ім.Т.Г. Шевченка (55100, Миколаївська область, смт. Криве Озеро, вул. Горького 170, ) та ОСОБА_3, (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - дійсним.

Визнано право власності ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на нежитлову будівлю, олійні, за адресою АДРЕСА_2; нежитлову будівлю, крупорушка, за адресою АДРЕСА_3; нежитлову будівлю, млин, за адресою АДРЕСА_4; нежитлову будівлю, вагова, за адресою АДРЕСА_5; нежитлову будівлю, комбікормовий цех, за адресою АДРЕСА_6; нежитлову будівлю, конеферма, за адресою АДРЕСА_7; нежитлову будівлю, молокоблок-котельня, за адресою АДРЕСА_8; нежитлову будівлю, гараж, за адресою АДРЕСА_9; нежитлову будівлю, ангар, за адресою АДРЕСА_10; нежитлову будівлю, сокова лінія, за адресою АДРЕСА_11.

Задовольняючи грошові вимоги господарський суд Миколаївської області обґрунтував своє рішення тим, що оскаржувані Договори були подані до реєстраційної служби Кривоозерського РУЮ Миколаївської області для державної реєстрації права власності, хоча і було видано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 22.07.2014, яка обґрунтована відсутністю їх нотаріального посвідчення.

Крім того, позовні вимоги визнані відповідачем у повному обсязі.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням господарського суду Миколаївської області від 10.09.2014, до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_7, ОСОБА_20 в якій просять скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 10.09.2014 та припинити провадження по справі в частині визнання права власності за ПОСВП ім.. Шевченка нерухомого майна: нежитлову будівлю, млин, за адресою АДРЕСА_4; нежитлову будівлю, вагова, за адресою АДРЕСА_9; на нежитлову будівлю, олійні, крупорушка, за адресою АДРЕСА_2; нежитлову будівлю, комбікормовий цех, за адресою АДРЕСА_6.

В обґрунтуванні своїх вимог скаржники послались на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки суд прийняв рішення про права і обов'язки осіб, що не були залучені до справи.

02.02.2015 до суду від ОСОБА_3 надійшов відзив в якому позивач просить припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою від 18.12.2014, з підстав, викладених у відзиві.

Колегія суддів, заслухавши присутніх представників сторін та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а відповідно до приписів ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 316 ЦКУ правом власності є право особ на річ (майно), яке вона здйснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається із матеіалів справи, 02.10.2007 рішенням господарського суду Миколаївської області за позовом ПОВСП ім. Т.Г. Шевченка до Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності позовні вимоги задоволено у повному обсязі, визнано право власності на наступні об'єкти: АДРЕСА_12, Зернотік критий АВМ АДРЕСА_13, Зерносклад гармана АДРЕСА_14, Вагова гармана АДРЕСА_15, Склад травяної муки АДРЕСА_16, Склад АВМ АДРЕСА_17, Зерносклад АДРЕСА_18, Силосна яма АДРЕСА_19, Відкритий тік АДРЕСА_20, Ангар-склад гармана АДРЕСА_21, Тік АДРЕСА_22, Механізований загін АДРЕСА_23, Дім механізатора АДРЕСА_24, Майстерня АДРЕСА_25, Гараж АДРЕСА_26, Заправка АДРЕСА_27 Будівлі -Комбікормового цеху АДРЕСА_28, Олійня АДРЕСА_29, Млин АДРЕСА_30, Крупорушка(гречка) АДРЕСА_31, Ангар металевий АДРЕСА_32, Приміщення сокової лінії АДРЕСА_33, Котельня АДРЕСА_34, Гараж АДРЕСА_35, Конеферма АДРЕСА_36, Зерносклад АДРЕСА_37, Зерносклад АДРЕСА_38, Кузня-плотня АДРЕСА_39, Молокоблок-кочегарка АДРЕСА_40, Вагова АДРЕСА_41, Новий гараж - блок АДРЕСА_42, Диспетчерська гаража АДРЕСА_43, Старий гараж-блок АДРЕСА_44, Склад гаража матеріальний АДРЕСА_45, Крита стоянка АДРЕСА_46, Приміщення КБО АДРЕСА_47, Будинок тваринника АДРЕСА_48, Корівник двохрядний АДРЕСА_49, Корівник двохрядний АДРЕСА_50, Корівник трьохрядний АДРЕСА_51, Корівник-конюшня АДРЕСА_52, Бойня АДРЕСА_53, Корівник-конюшня АДРЕСА_54, Цегельний завод АДРЕСА_55, Вагова АДРЕСА_56, Склад насіннєвий АДРЕСА_57,Ферма чотирьохрядна АДРЕСА_58 , Червоводня АДРЕСА_59, Свинарник АДРЕСА_60, Свинарник АДРЕСА_61, Свинарник АДРЕСА_62, Свинарник АДРЕСА_63, Склад ДКУ АДРЕСА_64, Склад АДРЕСА_65, Водокачка АДРЕСА_66, Будинок мехзагону № 2 АДРЕСА_67, Гараж-майстерня мехзагону АДРЕСА_68, Гараж-навіс мехзагону АДРЕСА_69, Заправка мехзагону АДРЕСА_70, Гараж майстерня(сад) АДРЕСА_71, Склад ПММ АДРЕСА_72, Кузня мехзагону № 4 АДРЕСА_73, Будинок мехзагону №4 АДРЕСА_74, Майстерня мехзагону №3 АДРЕСА_75, Будинок мехзагону №3 АДРЕСА_76, Кузня-плотня АДРЕСА_77, Склад-кладова АДРЕСА_78, Зерносклад АДРЕСА_79, Заправка ПММ АДРЕСА_80, Погріб АДРЕСА_81, Корівник-свинарник АДРЕСА_82, Автогараж АДРЕСА_83.

09.04.2008 постановою Вищого господарського суду України вищезазначене рішення скасовано.

14.03.2012 рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області, залишеним без змін ухвалою судової палатиу цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 24.04.2012, за позовом ПОСВП ім. Т.Г. Шевченка до ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_22, ОСОБА_23 про усунення перешкод в користуванні майном та здійснення права власності відмовлено у задоволенні зазначеного позову, оскільки позивач не є власником зазначеного майна.

17.04.2012 ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційційногогосподарського суду від 30.07.2012, залишено без розгляду позовну заяву ПОВСП ім. Т.Г. Шевченка до Кривоозерської сільської ради про визнання дій протиправними, визнання свідоцтв про право власності на нерухоме майно недійсними та вчинення певних дій щодо їх скасування.

Як вбачається із матеріалів справи, в результаті розпаювання КСП ім.. ТГ. Шевченка згідно свідоцтв про право на майнові паї, скаржниками отримано нерухоме майно, яке належить їм на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно.

Співвласниками нежитлової будівлі, млин, що розташована за адресою АДРЕСА_84 є ОСОБА_1, свідоцтво про право власності на нерухоме майно Серія САВ № 379095, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 12/100, ОСОБА_12 свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія САВ № 3709098, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 10/100, ОСОБА_11, свідоцтво про право власності на нерухоме майно САВ № 379094, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 22/100, ОСОБА_15, свідоцтво про право власності САВ № 379100, зареєстровано в Первомайському МБТІ 12.10.2007, 9/100, ОСОБА_23 свідоцтво про право власності САВ № 379093, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 23/100.

Співвласниками нежитлової будівлі вагової, що розташована за адресою АДРЕСА_9 є ОСОБА_24 свідоцтво про право власності на нерухоме майно САВ № 379000, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 9/100, ОСОБА_23 свідоцтво про право власності на нерухоме майно САВ № 379086, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 23/100,ОСОБА_25 свідоцтво про право власності на нерухоме майно САВ № 379087, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 22/100, ОСОБА_12 свідоцтво про право власності на нерухоме майно САВ № 379091, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 10/100, ОСОБА_16 свідоцтво про право власності САВ № 379092, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 9/100, ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на нерухоме майно САВ № 379088, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 12/100.

Співвласниками нежитлової будівлі, олійні, кропушки, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 є ОСОБА_13 свідоцтво про право власності САВ № 379062, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 11/100, ОСОБА_17 свідоцтво про право власності САВ № 379063, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 18/100, ОСОБА_20 свідоцтво про право власності САВ № 379065, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 13/100, ОСОБА_5 свідоцтво про право власності САВ № 379061, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 39/100, ОСОБА_18 свідоцтво про право власності САВ № 379064, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 19/100.

Співвласниками нежитлової будівлі комбікормовий цех, що розташований за адресою АДРЕСА_6 ОСОБА_10свідоцтво про право власності САВ № 379083, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 10/100, ОСОБА_19 свідоцтво про право власності САВ № 379080, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 19/100, ОСОБА_22, свідоцтво про право власності САВ № 379085, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 20/100, ОСОБА_9 свідоцтво про право власності САВ № 379082, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 17/100, ОСОБА_7 свідоцтво про право власності САВ № 3790, зареєстровано в Первомайському МБТІ 10.10.2007, 34/100.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, у судовому порядку вищезазначені свідоцтва про право власності не визнавались не дійсними.

Отже, враховуючи викладене, судова колегія доходить висновку, що спірні об'єкти не могли перебувати у власності ПОСВП ім. Т.Г. Шевченка.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.04.2011 між ПВСГП ім. Т.Г. Шевченка в особі ліквідатора ОСОБА_26 та ФОП ОСОБА_3 укладено договір купівлі - продажу № 02/11.

Відповідно до ст. 1 зазначеного договору Продавець зобов'язується передати у власність, а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах визначених договором прийняти та оплатити майно у відповідності до узгоджених специфікацій, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до Специфікації № 1 від 30.04.2011 до договору КП № 02/11 від 30.04.2011 у власність передавалось наступне майно: нежитлова будівля, млин, заг.пл. 332,/6 кв.м., за адресою АДРЕСА_4; нежитлова будівля, вагова, заг.пл. 6.5 кв.м., за адресою АДРЕСА_5; нежитлова будівля, олійня, крупорушка, заг.пл. 179,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2; нежитлова будівля, комбікормовий цех, заг.пл. 1394,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_85.

Як вбачається із акту прийому - передачі № 01-02/10 відповідно до ст.. 1;3 Договору купівлі - продажу № 02/11 від 31.04.2011 специфікація № 1 від 3004.2011 Продавець передав, а Покупець ОСОБА_3 прийняв вищезазначені нежитлові будівлі, що підтверджується підписами сторін.

Крім того, 30.04.2011 між Приватно - орендним виробничим сільськогосподарським підприємством ім. Т.Г. Шевченко в особі ліквідатора ОСОБА_26 та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу № 03/11 відповідно до умов якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах визначених цим договором прийняти та оплатити майно у відповідностей узгоджених специфікацій, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до Специфікації №1 від 30.04.2011 до договору КП № 03/11 від 30.04.2011 передавалось наступне нерухоме майно: нежитлова будівля, молоко блок - котельня, заг пл. 367,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_86; нежитлова будівля, гараж заг.пл. 138,1кв.м. за адресою: АДРЕСА_9; нежитлова будівля, ангар, заг. пл. 550,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_10; нежитлова будівля, сокова лінія, заг. пл. 422,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_11.

Відповідно до акту приймання - передачі № 03/11 від 30.04.2011 Продавцем передано вищезазначені нежитлові будівлі Покупцю, що підтверджується підписами сторін.

30.06.2011 року позивач направив відповідачу лист, в якому просить відповідача в межах 10-ти денного строку, визначити дату посвідчення у нотаріуса договорів купівлі-продажу від 30.04.2011 року № 02/11 та № 03/11.

У відповідь відповідач листом від 08.07.2011 року відповів, що він неспроможний сплатити вартість послуг за вчинення нотаріальних дій, оскільки його було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру та пропонує оплату даних послуг здійснити за рахунок покупця.

Листом від 14.07.2011 р. року позивач просить відповідача негайно забезпечити нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу № 02/11 та № 03/11 від 30.04.2011 року, в тому числі, оплату нотаріальних послуг.

29.07.2011 р. року відповідач направив позивачу лист в якому зазначив, що оскільки, сторонами недодержано вимоги закону щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу № 02/11 та № 03/11 від 30.04.2011 року, такі договори є нікчемним та, у зв'язку з цим, вважає, їх неукладеними.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України та ч.3 ст.3 ЗУ „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.209 ЦК України нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Статтями 210, 657 ЦК України, що діяли на момент укладення спірного договору встановлено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

При прийнятті оскаржуваного рішення, господарський суд Миколаївської області послався на ч. 2 ст. 220 ЦКУ, проте, колегія суддів таке посилання помилковим з огляду наступне.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.09 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину, нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Оскільки, договір купівлі-продажу нерухомого майна № 02/11від 30.04.2011 р. та договір купівлі - продажу № 3/11 від 30.04.2011 підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, що не було дотримано сторонами при його підписанні, то, відповідно до вищенаведеного законодавства України, колегія суддів приходить до висновку, що спірний договір є неукладеним та не створює прав та обов'язків для його сторін.

Таким чином, суд першої інстанції помилково задовольнив вимоги позивача про визнання зазначених договорів чинними, а тому у цій частині рішення суду підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог гр. ОСОБА_3 щодо визнання за нею права власності на зазначені об'єкти, судова колегія вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити за відсутністю підстав для визнання за позивачем права власності на оспорювані об'єкти.

Станом на час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення ПОВСП ім. Т.Г. Шевченка ліквідовано.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних і фізичних осіб - підприємців станом на 30.09.2014 діяльність ПОСВ ім.. Т.Г. Шевченко припинено від 19.09.2014.

Статтею 59 Господарського кодексу України передбачено, що припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації або ліквідації. Пунктом 6 зазначеної статті передбачено, що суб'єкт господарювання ліквідується у разі скасування його державної реєстрації у випадках, передбачених законом.

Скасування державної реєстрації позбавляє суб'єкта господарювання статусу юридичної особи і є підставою для вилучення його з державного реєстру. Суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Такий запис вноситься після затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу (пункт 7 статті 59 вказаного Кодексу).

Статтею 36 Закону України "Про Державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" встановлений порядок проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, абзацем 2 пункту 8 якої передбачено, що дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи.

Згідно зі статтею 22 Закону України "Про господарські товариства" ліквідація товариства вважається завершеною, а товариство таким, що припинило свою діяльність, з моменту внесення запису про це до державного реєстру.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження, якщо підприємство чи організацію, які є сторонами, ліквідовано.

Отже, з урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що проваддження у справі за позовом гр. ОСОБА_27 до ПОВСП ім. Т.Г. Шевченка в частині визнання дійсним договорів купівлі-продажу від 30.04.2011 р. № 02/11 та № 03/11 підлягає припиненню.

Аналізуючи матеріали справи та чинне законодавство, судова колегія доходить до висновку про те, господарський суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, неповно встановив обставини, що мають значення для справи, допустив неправильне застосування норм процесуального закону при оцінці доказів -ст.ст. 34, 35 господарського процесуального кодексу України, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, покладених в основу оскаржуваного судового акту.

За таких обставин та з огляду на вищезазначені приписи чинного законодавства, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_7, ОСОБА_20 слід задовольнити, рішення господарського суду Миколаївської області від 10.09.2014р. по справі № 916/1207/14 скасувати, провадження у справі в частині позовних вимог про визнання договорів купівлі-продажу № 02/11 та № 03/11 від 30.04.2011 укладених між ПОВСП ім. Т.Г. Шевченка та ФОП ОСОБА_3 дійсними - припинити, в решті частини позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_7, ОСОБА_20 задовольнити.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 10.09.2014р. по справі № 916/1207/14 скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання договорів купівлі-продажу № 02/11 та № 03/11 від 30.04.2011 укладених між ПОВСП ім. Т.Г. Шевченка та ФОП ОСОБА_3 дійсними - припинити.

В решті частини позову відмовити.

Повний текст складено та підписано 09.02.2015

Головуючий суддя О.Л. Воронюк

Суддя В.В. Лашин

Суддя М.А. Мирошниченко